text:
това е български език, не представлява необходимо и достатъчно доказателство за уведомяването на адресата на език, който той познава. ВАС взема предвид, че на връчената заповед не е отбелязан нито езикът, на който съдържанието на заповедта е сведено до знанието на чуждия гражданин, нито има данни, че актът е съобщен в присъствието на преводач, съгласно чл. 14, ал. 2 и ал. 3 от АПК.
 [37] По аргумент от член 14, алинея 4 от АПК.
 [38] Член 74, алинея 2, точка 6, буква „е“ от ЗМВР
 [39] Инструкция No 8121з-78 от 24.01.2015г. за реда за осъществяване на задържане, оборудването на помещенията за настаняване на задържани лица и реда в тях в Министерството на вътрешните работи, член 16
 [40] Член 26 от АПК
 [41] Решение от 29.09.2008г. на АССГ, 2 с-в, по адм. дело 2054/2008, стр.3; Решение от 8 октомври 2014г. на АССГ, 28 с-в, по адм. дело 5670/2014, стр.3; Решение от 05.08.2014г. на ВАС по адм. дело 16862/2013
 [42] Решение от 7 януари 2013г. на АССГ, 10 с-в, по адм. дело 6638/2012, стр.2
 [43] Член 26, алинея 2 от Конституцията на Република България признава тези права и на чужденците, които пребивават в Република България
 [44] СЕС, Boudjlida, C-249/13, точка 65
 [45] Член 21, точка 4 от Закона за правната помощ
 [46] Инструкция No 8121з-78 от 24.01.2015 г. за реда за осъществяване на задържане, оборудването на помещенията за настаняване на задържани лица и реда в тях в Министерството на вътрешните работи, член 15.
 [47] Пак там, член 15, алинея 7
 [48] Член 34, алинея 1 от АПК. Разпоредбата също предвижда право на лицето да си прави бележки и извадки или – според техническите възможности – копия за своя сметка.
 [49] СЕС, M.G. и N.R., C‐383/13 PPU, точка 32
 [50] Решение на ЕСПЧ от 25 март 1999г. по делото Николова срещу България, жалба 31195/96, параграф 58
 [51] Член 12, параграф 1 от Директивата за връщането допуска информацията да бъде ограничена „за да се гарантира националната сигурност, отбраната, обществената сигурност и с оглед предотвратяването, разследването, разкриването и санкционирането на престъпления“.
 [52] Член 34, алинея 4 от АПК предвижда, че административният орган може да не приложи гаранциите за участие на страните в производството „в случай че решаването на въпроса не търпи отлагане, за да се осигури животът или здравето на гражданите или да се защитят важни държавни или обществени интереси.“
 [53] Във връзка с приложението на понятието „опасност за обществения ред“, СЕС посочва: „Когато, за да констатира такава опасност, държавата членка се позовава на обща практика или на каквато и да било презумпция, без да са надлежно отчетени личното поведение на гражданина и опасността, която това поведение представлява за обществения ред, тази държава пренебрегва изискванията както за индивидуално разглеждане на съответния случай, така и на принципа на пропорционалност.“ (СЕС, Zh. and O., C-554/13, точка 50)
 [54] Съображение 6 от Преамбюла на Директивата за връщане.
 [55] Решение от 12 март 2012г. на АССГ, 12 с-в, по адм. дело 6758/2009, стр.5; Решение от 17 май 2013г. на Административен съд – Бургас по адм. дело 1428/2012; Решение от


text:
14 юли 2015г. на ВАС по адм. дело 15154/2014; Решение от 27 април 2012г. на ВАС по адм. дело 5255/2011
 [56] Съгласно член 3, алинея 2 от ЗЗКИ, принципът „необходимост да се знае“ се състои в ограничаване на достъпа само до определена класифицирана информация.
 [57] Член 34, алинея 3 от АПК.
 [58] Член 35 от АПК.
 [59] СЕС, М., C-277/11, точка 88; Решение на СЕС от 21 ноември 1991 г. по дело Technische Universität München, C‐269/90, точка 14; СЕС, Sopropé, C-349/07, точка 50
 [60] Член 14, параграф 1, буква „г“ и член 16, параграф 3 от Директивата за връщане; Член 21 от Директива 2013/33/ЕС
 [61] Член 44, алинея 2 от ЗЧРБ
 [62] Легално определение на „уязвими лица“ се съдържа в член 3, параграф 9 от Директивата за връщане и § 1, точка 4б от Допълнителните разпоредби на ЗЧРБ
 [63] Виж, например, EASO, Tool for Identification of Persons with Special Needs, https://ipsn.easo.europa.eu/
 [64] Например, член 22 от Директива 2013/33/ЕС
 [65] Вж, напр., Barna Maria, Gábor Gyulai, със съдействието на партньорите по проекта, От изтезанието до задържането. Достъп до права и грижи по време на задържане на преживелите изтезаниe и травма лица, търсещи закрила, 2016; Jesuit Refugee Service Europe, Becoming vulnerable in detention. Civil Society Report on the Detention of Vulnerable Asylum Seekers and Irregular Migrants in the European Union (The DEVAS Project), 2010
 [66] Член 15 от Закона за закрила на детето предвижда следните гаранции за участие на детето в процедури:
 „ (1) Във всяко административно или съдебно производство, по което се засягат права или интереси на дете, то задължително се изслушва, ако е навършило 10-годишна възраст, освен ако това би навредило на неговите интереси.
 (6) При всяко дело съдът или административният орган уведомява дирекция „Социално подпомагане“ по настоящия адрес на детето, като за уведомлението от съда се прилагат разпоредбите на Гражданския процесуален кодекс, а за уведомлението от административния орган се прилагат разпоредбите на Административнопроцесуалния кодекс. Дирекция „Социално подпомагане“ изпраща представител, който изразява становище, а при невъзможност предоставя доклад.
 (7) Дирекция „Социално подпомагане“ може да представлява детето в случаите, предвидени в закон.
 (8) Детето има право на правна помощ и жалба във всички производства, засягащи негови права или интереси.“
 [67] Вж, например, Решение от 23.11.2015г. на ВАС по адм.дело 15238/2014; Решение от 28.12.2015г. на АССГ, 11 с-в, по адм.дело 10640/2015; Решение от 19.01.2016г. на АССГ, 15 с-в, по адм.дело 10635/2015; Решение от 02.07.2014г. на ВАС по адм.дело 358/2014; Решение 29.09.2008г. на АССГ, 2 с-в, по адм.дело 2054/2008
 [68] Иларева, Валерия, Анализ на правните и административни пречки за действие на Координационен механизъм за взаимодействие между институциите и организациите за гарантиране правата на непридружените деца чужденци, пребиваващи в Република България, включително търсещи или получили международна закрила, УНИЦЕФ, 2016
 [69] Решение на ЕСПЧ от 5 април 2011г. по делото Rahimi v. Greece, жалба 8687/08 – по това дело задържането на детето е било с продължителност 2 дни; Вж също Решение на ЕСПЧ от 11 декември 2014г. по делото Mohamad v. Greece, жалба 70586/11, в което Съдът намира за произволно продължаването на имиграционното задържане с

type: other


text:
навършване на пълнолетие на лицето.
 [70] Член 44, алинея 9 от ЗЧРБ гласи: „По изключение, при наличието на обстоятелствата по ал. 6 на придружените малолетни или непълнолетни лица се издава заповед за принудително настаняване в специален дом със срок до три месеца. В специалните домове по ал. 7 се обособяват помещения за настаняване на малолетни и непълнолетни чужденци с подходящи за тяхната възраст и потребности условия. Принудително настаняване не се прилага по отношение на непридружените малолетни и непълнолетни лица. Органът, издал заповедта за налагане на принудителната административна мярка, уведомява съответната дирекция „Социално подпомагане“, която предприема мерки за закрила съгласно Закона за закрила на детето.“
 [71] Виж, например, изследваните индивидуални случаи по проекта HEAR, „Непридружени деца от Пакистан“ и „Непридружени деца от Афганистан“, http://hear.farbg.eu/evidence-collection-bg/case-studies-bg/
 [72] Решение на ЕСПЧ от 19 януари 2010г. по делото Muskhadzhiyeva and Others v. Belgium, жалба 41442/07; Решение на ЕСПЧ от 19 януари 2012г. по делото Popov v. France, жалба 39472/07, 39474/07; Решение на ЕСПЧ от 12 юли 2016г. по делото A.B. and Others v. France, жалба 11593/12
 [73] Член 15, параграф 1 от Директивата за връщане
 [74] СЕС, Boudjlida, C-249/13, точка 68; Член 44, алинея 2 от ЗЧРБ
 [75] Принципът non-refoulement (забрана за връщане)
 [76] Член 3, параграф 1 от Директива 2013/32/ЕС
 [77] Решение на ЕСПЧ от 7 юни 2011г. по делото R.U. v. Greece, жалба 2237/08; Решение на ЕСПЧ от 23 юли 2013г. по делото Suso Musa v. Malta, Жалба 42337/12, пар. 97
 [78] Същото задължение да се предостави срок за доброволно напускане на чужденеца е предвидено и в член 39б от ЗЧРБ.
 [79] Според член 7, параграф 4 от Директивата за връщане, „ако съществува опасност от укриване или ако молбата за законен престой е отхвърлена като явно неоснователна или измамна, или ако засегнатото лице представлява опасност за обществения ред, обществената или националната сигурност, държавите-членки могат да се въздържат от предоставяне на срок за доброволно напускане или да предоставят срок, който е по-кратък от седем дни.“
 [80] СЕС, Zh. and O., C-554/13, точка 70
 [81] СЕС, 28 април 2011г., El Dridi С-61/11 PPU, точки 36-38
 [82] Иларева, Валерия, Имиграционното задържане в международното право и практика (В търсене на решения за предизвикателствата в България), списание Правата на човека, брой 1/2008, стр.14-18
 [83] СЕС, 28 април 2011г., El Dridi С-61/11 PPU, точка 41
 [84] International Detention Coalition, There are alternatives, 2015; Odysseus Academic Network, MADE REAL – Training Tool on Alternatives to Detention, 2015
 [85] Съгласно член 46а, ал.1 от ЗЧРБ, заповедта за имиграционно задържане може да се обжалва в 14-дневен срок от фактическото настаняване, по общия ред на АПК.
 [86] Решение на ЕСПЧ от 16 септември 1996г. по делото Akdivar and Others v. Turkey, жалба 21893/93, параграф 66
 [87] Член 5, параграф 2 от ЕКПЧ гласи, че „На всеки арестуван трябва незабавно да бъдат съобщени на разбираем за него език основанията за арестуването му и всички обвинения, които му се предявяват“.
 [88] Решение на ЕСПЧ от 22 септември 2009г. по делото Abdolkhani and Karimnia v. Turkey, жалба 30471/08, параграф 136
 [89] Член 9, параграф 2 от


text:
МПГПП гласи, че информацията следва да се предостави „ в момента на арестуването“.
 [90] ЕСПЧ, Conka v. Belgium, жалба 51564/99, параграф 46
 [91] Член 22, ал.1, т.9 от ЗПП предвижда, че правна помощ за подготовка на документи за завеждане на дело се предоставя на чужденци, спрямо които е приложена принудителна административна мярка, и чужденци, които са имиграционно задържани, които не разполагат със средства и желаят да ползват адвокатска защита.
 [92] ЕСПЧ, Conka v. Belgium, жалба 51564/99, параграфи 43 и 44; В този смисъл е и Решението на СЕС, Boudjlida, C-249/13, точка 59: „От гореизложеното следва, че правото на изслушване преди вземането на решение за връщане трябва да даде възможност на националната администрация да проучи преписката, за да вземе решение при пълно познаване на фактите и да го мотивира надлежно, така че при необходимост заинтересованото лице да може действително да упражни своето право на жалба.“
 [93] Във връзка с нарушения на изискването за бързина и на член 5, параграф 4 от ЕКПЧ, вж Решение на ЕСПЧ от 26 юли 2011г. по делото M. и други срещу България, жалба 41416/08; Решение на ЕСПЧ от 12 февруари 2013г. по делото Амие и други срещу България, жалба No 58149/08; ЕСПЧ, Suso Musa v. Malta, жалба 42337/12;
 [94] Комитет на министрите на Съвета на Европа, Двадесет ръководни начала относно принудителното връщане, 4 май 2005г., ръководно начало 9 &1
 [95] Член 15, параграф 2 от Директивата за връщане
 [96] Вж параграфи 17-38 по-горе в Наръчника
 [97] В Решение от 4 юни 2013г. по делото C-300/11 – ZZ, СЕС посочва във връзка с член 47 от Хартата, че „въпреки че член 52, параграф 1 от Хартата признава възможността да се ограничи упражняването на признатите от нея права и свободи, тази разпоредба все пак изисква всяко ограничаване да зачита основното съдържание на съответното основно право и освен това ограничения могат да се налагат само ако са необходими и ако действително отговарят на признати от Съюза цели от общ интерес, като се спазва принципът на пропорционалност“ (точка 51)
 [98] Решение на ЕСПЧ от 6 март 2001г. по дело Dougoz v. Greece, жалба No.40907/98, параграфи 46, 48; В своето Решение от 15 януари 2015г. по делото Mahammad and Others v. Greece, жалба 48352/12, ЕСПЧ посочва, че член 5, параграф 4 от ЕКПЧ задължава държавите да осигурят възможност за ефективни средства за защита и срещу условията на имиграционно задържане (параграфи 67 и 68).
 [99] Комитет на министрите на Съвета на Европа, „20 насоки относно принудителното връщане“, 4 май 2005г., Насока 10.2. (Насоките на Съвета на Европа са изрично посочени в Директивата за връщането)
 [100] Пак там, Насока 10.3.
 [101] Пак там, Насока 10.7.
 [102] Пак там, Насока 10.5 и Коментар 4.
 [103] Пак там, Насока 10.5.; Член 8, параграф 6 от Директивата за връщане
 [104] Член 39а, алинея 2 от ЗЧРБ.
 [105] Комитет на министрите на Съвета на Европа, „20 насоки относно принудителното връщане“, 4 май 2005г., Насока 10.6. Съгласно член 13 и член 16 от Конвенцията против изтезанията и други форми на жестоко, нечовешко или унизително отнасяне или наказание, всяка


text:
държава – страна по конвенцията, осигурява на всяко лице, което твърди, че е било подложено на изтезания или на други прояви на жестоко, нечовешко или унизително отнасяне или наказание на територия под нейна юрисдикция, правото да подаде жалба пред нейните компетентни власти и жалбата да бъде бързо и безпристрастно разгледана от тези власти. Тя взема мерки за осигуряване защита на жалбоподателя и свидетелите срещу всякакво малтретиране или заплашване вследствие на неговата жалба или на свидетелски показания. ЕСПЧ тълкува член 3 от ЕКПЧ по същия начин.
 [106] С Решение No 164 от 7 януари 2016г. по адм. дело No 973/2015г. ВАС отменя като незаконосъобразна уредбата на дисциплинарното наказание в разпоредбата на член 14, алинея 3 от Наредбата за СДВНЧ, издадена от министъра на вътрешните работи. Съдът отбелязва, че в ЗЧРБ не е предвидено реализирането на дисциплинарни мерки при извършени нарушения на вътрешния ред. Тези отношения следва да бъдат уредени първоначално със закон. Подзаконовият нормативен акт (наредбата) би могъл впоследствие да ги конкретизира, но не и да ги въвежда за първи път. Ето защо Съдът отменя разпоредбата като издадена в противоречие с материалноправните разпоредби и целта на закона.
 [107] В този смисъл е съдебната практика на върховните съдилища на Република България, например, Решение на Върховния касационен съд по дело 1738/1997 Г (във връзка с изслушване на работник при дисциплинарно производство) и Решение на Върховния административен съд по дело 2028/2012 (във връзка с изслушване на магистрат при определяне на дисциплинарно наказание).
 [108] Вж и СЕС, 28 април 2011г., El Dridi С-61/11 PPU, точкa 43
 [109] Вж, например, Решение на ЕСПЧ от 22 март 1995г. по делото Quinn v. France, жалба 18580/91, параграф 48; Решение на ЕСПЧ от 8 февруари 2005г. по делото Bordovskiy v. Russia, жалба 49491//99, параграф 50; Решение на ЕСПЧ от 15 ноември 1996г. по делото Chahal v. the United Kingdom, жалба 22414/93, параграф 113; Решение на ЕСПЧ от 19 май 2016г. по делото J.N. v. the United Kingdom, жалба 37289/12, параграф 107
 [110] Становище на Генералния адвокат M. Szpunar по делото Махди C‐146/14 PPU пред СЕС, представено на 14 май 2014 година, точка 89
 [111] В Решението си от 11 октомври 2011г. по делото Ауад срещу България, ЕСПЧ установява, че за период от 18 месеца българските органи просто са изпратили три писма до посолството на съответната трета страна, за да поискат то да издаде документ за пътуване на жалбоподателя. ЕСПЧ намира това за нарушение на правото на свобода. Според ЕСПЧ тези три писма не са достатъчни, за да се докаже, че българските власти са предприели „активни и усърдни стъпки“ за изпълнение на експулсирането (параграф 132 от Решението). В този смисъл е и Решението на ЕСПЧ от 11 февруари 2010г. по делото Раза срещу България, жалба No 31465/08, параграф 73.
 [112] В Решението по делото Ауад срещу България ЕСПЧ посочва, че с оглед изискванията за правна сигурност, „страната на местоназначението трябва винаги да се посочва в правния обвързващ акт и промяната на местоназначението трябва да подлежи на обжалване по съдебен ред“ (параграфи 133 и 139).
 [113] Вж, например, Решението на ЕСПЧ


text:
от 17 юли 2014г. относно имиграционното задържане на лице без гражданство по делото Kim v. Russia, жалба 44260/13
 [114] Член 15, параграф 3 от Директивата за връщане. Съгласно член 44, алинея 8 от ЗЧРБ, имиграционното задържане продължава до отпадане на основанията за налагането му. За наличието на основанията за имиграционно задържане се извършват ежемесечни служебни проверки от директора на дирекция „Миграция“.“
 [115] Член 15, параграф 5 от Директивата за връщане
 [116] Член 15, параграф 4 от Директивата за връщане. В този смисъл е и член 44, алинея 8 от ЗЧРБ.
 [117] СЕС, Решение от 30 ноември 2009г. по делото Kadzoev, C‐357/09 PPU, точки 65-67
 [118] ЕСПЧ, Решение от 12 май 2013г. по делото Амие и други срещу България, жалба No 58149/08, параграф 76; Решение от 8 октомври 2009г. по делото Mikolenko v. Estonia, жалба No 10664/05, параграфи 63 и следващите
 [119] FRA, Alternatives to detention for asylum seekers and people in return procedures, 2015
 [120] Член 8 от Директива 2013/33/ЕС. В този смисъл, в Решението си по делото Kadzoev, C‐357/09 PPU, СЕС посочва, че “задържането с цел извеждане, уредено в Директива 2008/115, и задържането, постановено спрямо лице, търсещо убежище, в частност по силата на Директива 2003/9, Директива 2005/85 и приложимите национални разпоредби, се обуславят от различни правни режими” (точка 45).
 [121] Член 3, параграф 1 от Директива 2013/32/ЕС.
 [122] Решение от 23 юли 2013г. по делото Suso Musa v. Malta, Жалба 42337/12, параграф 97
 [123] Решение от 5 юли 2016г. по делото O.M. v. Hungary, жалба 9912/15, параграф 47
 [124] Така, например, член 29, алинея 1, точка 1 от ЗУБ предвижда, че „по време на производството чужденецът има право да остане на територията на Република България“.
 [125] Решение на ЕСПЧ от 21 януари 2011г. по делото M.S.S. v. Belgium and Greece, жалба 30696/09 (нарушение на член 13 във връзка с член 3 от ЕКПЧ заради недостатъците в процедурата по разглеждане на молбата за убежище); Решение на ЕСПЧ от 7 юни 2011г. по делото R.U. v. Greece, жалба 2237/08 (делото се отнася до задържането на търсещ закрила с кюрдски произход от Турция и провеждане на бежанско производство); Решение на ЕСПЧ от 13 юни 2013г. по делото A.F. v. Greece, жалба 53709/11 (делото се отнася до търсещ закрила от Иран, който е задържан, а властите отказват да регистрират молбата му за политическо убежище).
 [126] Вж раздел 3.3. от Аналитичния доклад относно приложението на правото на задържаните имигранти да бъдат изслушвани в България
 [127] Съгласно член 4 от Директива 2011/95/ЕС, „държавите-членки могат да преценят, че е задължение на молителя да представи във възможно най-кратък срок всички необходими елементи в подкрепа на своята молба за международна закрила. Държавата-членка следва да оцени, в сътрудничество с молителя, елементите, свързани с молбата.“ Член 10, параграф 3 от Директива 2013/32/ЕС предвижда специални процесуални гаранции за „подходящо разглеждане“ на молбите за закрила.
 [128] В тази връзка, вж аргументите и съдебната практика в ECRE, The Legality of Examining Asylum Claims in Detention from the Perspective of Procedural Rights and Their Effectiveness, 2015; Detention Action, The Legal Challenge: http://detentionaction.org.uk/campaigns/end-the-fast-track-to-despair/legal-challenge
 [129] Решение


text:
на ЕСПЧ от 12 март 2013г. по делото Джалти срещу България, жалба 31206/05, параграф 53
 [130] Решение от 5 юни 2014г. по делото Mahdi, C-146/14 PPU, параграф 60
 [131] Пак там, параграф 61
 [132] Пак там, параграф 83
 [133] Пак там, параграфи 84 и 85
 [134] Становище на Генералния адвокат г-н M.Wathelet, представено на 23 август 2013 година по Дело C‐383/13 PPU пред Съда на Европейския съюз, точка 76
 [135] http://hear.farbg.eu
 [136] Пак там, точка 55. Решението на СЕС по Дело C‐383/13 PPU се разглежда от академичната общност като „нагледен пример за противоречие между съдебната практика на Люксембург и Страсбург“ (De Bruycker, Philippe, and Sergo Mananashvili, „Audi alteram partem in immigration detention procedures, between the ECJ, the ECtHR and Member States: G & R„, Common Market Law Review 52 (2015): 588)
 [137] В Определение от 01.12.2015г. по адм. дело No 12205/2015, Върховният административен съд на Република България посочва, че съобщението за връчване на съдебни книжа е част от съдебното производство, затова на чужденеца следва да бъде осигурена възможност за запознаване със съдържанието на тези съдебни книжа на език, който владее. Случаят касае връчването на решение на първоинстанционния съд относно продължаване периода на задържането на чужденеца с шест месеца. Чужденецът е отказал да подпише съобщението, тъй като не е знаел за какво се отнася. Като последица от това, той пропуска срока за обжалване на решението. ВАС приема, че съобщаването на съдебния акт е било нередовно и поради това жалбата не е просрочена.
 [138] Вж, например, Решение на ЕСПЧ от 17 декември 2013г. по делото Černák v. Slovakia, жалба 36997/08. В тази връзка, Върховният административен съд на Република България оставя без приложение националната правна уредба в член 46а, алинея 4 от ЗЧРБ, която предвижда решаване на делото „в закрито заседание“ без участието на чужденеца. ВАС се позовава пряко на член 47 от Хартата и посочва, че „неучастието на лицето в съдебното производство поставя под съмнение ефективността на съдебната защита“ (Определение от 27.05.2010г. по адм. дело 2724/2010 по описа на ВАС).
 [139] Вж параграф 56 по-горе
 [140] Становище на Генералния адвокат г-н M.Wathelet, представено на 23 август 2013 година по Дело C‐383/13 PPU пред Съда на Европейския съюз, точка 52


text:
Общински съвет > Решения > Решение No 391 / 26.01.2006
 ОТНОСНО: Замяна на общински имот – земеделска земя с имоти – земеделски земи, собственост на физическо лице.
 На основание чл.21, ал.1, т.8 от Закона за местното самоуправление и местната администрация, чл.36, ал.1 и 2 от Правилника за прилагане на Закона за собствеността и ползването на земеделските земи, чл.40, ал.1 от Закона за общинската собственост, чл.36, ал.3 от Наредбата за реда за придобиване, управление и разпореждане с общинско имущество, във връзка с предложение от Общинска служба “Земеделие и гори” гр.Лясковец - изх.NoПО-05-10/09.01.2006г. и Решение No 383/28.12.2005г. на Общински съвет-Лясковец.
 При кворум от 15 общински съветника и след проведено гласуване – с 12 гласа “за”, “против” няма и 3 “въздържали се”, Общински съвет
 1. Приема предложението на Общинска служба “Земеделие и гори” гр.Лясковец имотите, собственост на Николай Любенов Николаев от гр.Лясковец – 7 броя с обща площ 38.386 дка на обща стойност 25 475 лева, както следва:
 - имот No 227002 - нива от 8.512 дка, ІІІ категория, местност “Рибарево”/н.а. No 156, т. І, рег. No 1183, дело 131/2005г./, пазарна цена 5 320 лева;
 - имот No 090004 - нива от 5.000 дка, ІІІ категория, местност “Ръта” /н.а. No 156, т. І, рег. No 1183, дело 131/2005г./, пазарна цена 3 500 лева;
 - имот No 176026 – лозе от 4.500 дка, ІІІ категория, местност “Глоговец” /н.а. No 156, т. І, рег. No 1183, дело 131/2005г./, пазарна цена 3 150 лева;
 - имот No 155024 – лозе от 7.014 дка, ІІІ категория, местност “Кръста” /н.а. No 2271, т. ХІІ, рег. No 15345, дело 1775/2005г./, пазарна цена 5 261 лева;
 - имот No 084008 – лозе от 4.719 дка, ІV категория, местност “Радиневище” /н.а. No 1474, том VІІІ, рег. No 5757, дело 1012/2005г./, пазарна цена 2 336 лева;
 - имот No 167007 – лозе от 3.001 дка, ІІІ категория, местност “Кръста” /н.а. No 1321, т. VІІ, рег. No 5237, дело 911/2005г./, пазарна цена 2 101 лева;
 - имот No 183010 – лозе с площ 5.640 дка, ІІІ категория, местност “Стан. поле” /н.а. No1473, т. VІІІ, рег. No 5756, дело 1011/2005г./, пазарна цена 3 807 лева,
 да бъдат заменени с имот No 048026 от общински поземлен фонд, представляващ пасище, мера, ІІІ категория, местност “Карм. дол” в землище Лясковец с площ 30.000 дка /АОС ч No 453/27.10.2003г./, пазарна цена 25 500 лева.
 2. Разликата в стойността на имотите в размер на 25 лева, да бъде доплатена от Николай Николов по сметка на Община Лясковец: No 3005845006, БИН 7311560000, б.код 30004077 при банка ДСК гр.Лясковец.
 3. Заменителят Николай Николов от гр.Лясковец да заплати на Община Лясковец 2 % режийни разноски в размер на 510 лева по сметка No 3005845006, БИН 7311700000, б.код 30004077 при банка ДСК гр.Лясковец.
 4. Заменителят Николай Николов от гр.Лясковец да заплати на Община Лясковец 2 % местен данък в размер на 510 лева по сметка No 3005845006, БИН 7311250005, б.код 30004077 при банка ДСК гр.Лясковец.
 5. Заменителят Николай Николов от гр.Лясковец да заплати на Община Лясковец такса в размер на 8.00 лева за


text:
Производството е образувано по искова молба предявена от В
 Производството е образувано по искова молба предявена от В. С. Т., ЕГН*, с
 постоянен адрес – град П., У.”П. Т.” No., област Б.град, Д. А. Т., с ЕГН: *
 от Г. П. с адрес посочен , като този на първата ищца, М. С. К., ЕГН* и Т. Н.
 К., двамата с посочен адрес – град П., У.”Р.” No., област Б.град против К.
 И. М., ЕГН* и О. Л. М., с ЕГН: *, с посочен адрес за призоваване град П., У.”
 П. К.Я.” No3, област Б.град. Предявеният иск е с посочено правно основание
 чл. 124 ал.1от ГПК и чл.537 ал.2 от ГПК, и цена на иска 2862.00 лева.
 В исковата молба И. твърдят, че са съсобственици заедно с ответниците на
 недвижим имот, находящ се в Г. П., с административен адрес Г. П. У.”П. К.Я.” No
 3, като И. са собственици на ПИ 3365 (три хиляди триста шестдесет и пети, а
 ответниците на ПИ 1625 (хиляда шестстотин двадесет и пети) , за които
 поземлени имоти е отреден по плана на Г. П. от 1988г. УПИ ХIII(тринадесети) в
 квартал 84 (осемдесет и четвърти) по плана на Г.П., одобрен със Заповед No
 526/16.05.1988г. на Кмета на Община П., целия с площ на целия УПИ от 583 кв.м.
 Сочи се, че първите от тях двамата са собственици на основание изтекла
 давностно владение/съгласно обективирано в НА No61/делоNo133/05.04.1978г. на
 П.ки районен съдия/ на дворно място, заснето по плана на Г. П. от 1971г.,
 представляващо ПИ с пл. No 3396, в кв.44, с площ от 164 кв.м., при посочени
 съседи. Останалите двама ищци обосновават съществуването на правото си на
 собственост по силата на разпоредителна сделка извършена от първите двама ищци
 в тяхна полза с една втора идеална част от притежавания от тях недвижим имот, и
 представляващ към момента на изповядването на сделката – имот с нов пл. No с
 плана на Г. П. през 1988г., а именно – ПИ с пл. No 3365, в квартал 84
 (осемдесет и четвърти) по плана на Г.П., , който поземлен имот ведно с ПИ 1625
 (хиляда шестстотин двадесет и пети) , е отреден по плана на Г. П. от 1988г. в
 един общ УПИ ХIII(тринадесети). Твърди се още от И. , че през 1996г. в Община
 П. по тяхна молба е извършена процедура, въз основана на която - по регулация
 към ПИ с пл. No 3365 , в кв. 84 е придадено по регулация от ПИ1625 (хиляда
 шестстотин двадесет и пети) 101 кв.м., като регулационните отношения със
 собствениците на този имот/ответниците/ са уредени и през 1997 на основание
 приключилата процедура, И. са се снабдили с нотариален акт по регулация – НА No
 90, том 1, дело No 208/14.03.1997г. на ПРС.
 Твърди се още, че първите ищци владеят имота необезпокоявано без да са го
 напускали и изоставили от 1978 г., а за вторите от 1994г. до настоящия момент
 на предявяване на иска. Правния си интерес от предявяването на иска, И.
 обуславят с претендираното от тях съществуване на правото на собственост, което
 право ответниците отричат


text:
и оспорват , позовавайки се на издадения в тяхна
 полза нотариален акт/ No 113, том1, рег. No2518, дело No100/09.06.2010г., на
 Нотариус вписан под No 51. с район на действие ПРС/ въз основа на
 обстоятелствена проверка за съществуване правото на собственост върху имот
 ПИ 1625 (хиляда шестстотин двадесет и пети) , в квартал 84 (осемдесет и
 четвърти) по плана на Г.П. от 1988г. на Кмета на Община П., целия с площ от 583
 Иска се от съда, да признае за установено по отношение на ответниците , че И.
 са собственици на имот с пл.No 3365 (три хиляди триста шестдесет и пети, с площ
 за имота - 265 кв.м. , за който имот ведно с имот с пл. No1625 (хиляда
 шестстотин двадесет и пети) от 318 кв.м. – триста и осемнадесет кв.м. е отреден
 парцел ХIII(тринадесети) в квартал 84 (осемдесет и четвърти) по плана на Г.
 П., с площ на целия УПИ от 583 кв.м., при съседи – парцел ІIХ (девети),
 парцел Х (десети), парцел ХI(единадесети), парцел ХII (дванадесети), парцел ХV
 (петнадесети) и улица, съглансо обезпечителна заповед, а съгласно скица No
 524/07.04.2010г. на ОА – Г. П.: ПИ 3365/ поземлен имот три хиляди триста
 шестдесет и пети /, а ответника на ПИ1625/ хиляда шестстотин двадесет и пети /,
 за които поземлени имоти е отреден по плана на Г. П. от 1988г. УПИ
 ХIII(тринадесети) в квартал 84 (осемдесет и четвърти) по плана на Г. П.,
 одобрен със Заповед No 526/16.05.1988г. на Кмета на Община П., с площ на имота
 по скица от 583 кв.м., при съседи на имота съгласно скица No 524/07.04.2010г. на
 ОА – Г. П.; ОТ ИЗТОК – УПИ ХII (дванадесети /1623 и УПИ ХI(единадесети/-1624,
 от запад – УПИ ХV (петнадесети)-1907, от север – УПИ ІIХ (девети /-1627 и от
 юг - улица .”П. К.Я., и като законна последица от уважаването на предявения иск
 се иска отмяна на издадения на ответниците нотариален акт No 113, том1, рег.
 No2518, дело No100/09.06.2010г., на Нотариус вписан под No 51. с район на действие
 ПРС, ведно със сторените по делото разноски.
 В депозирания по делото писмен отговор по реда на чл. 131 ГПК , ответниците
 изразяват становище за допустимост и неоснователност на исковата претенция.
 Оспорват изцяло изложените в исковата молба твърдения, като възразяват срещу
 твърденията И. да са съсобственици, нито собственици заедно с тях на имот с
 административен адрес Г. П. У.”П. К.Я.” No 3 - ПИ 1625 (хиляда шестстотин
 двадесет и пети) , за който поземлен имот е отреден по плана на Г. П. от 1988г.
 УПИ ХIII(тринадесети) в квартал 84 (осемдесет и четвърти) по плана на Г.П.,
 одобрен със Заповед No 526/16.05.1988г. на Кмета на Община П., с обща площ на
 целия УПИ от 583 кв.м.
 Твърди се, че описания от тях имот е владян още преди 1958г. от общия
 наследодател на първия ответник – В. М. В. – негов дядо, който придобил правото
 на собственост върху един декар в м. „П.” съгласно НА No4. т.1, дело No. от
 1958г.Посочено, че от този момент имота се владее от наследниците на В. М. В.


text:
– И. В.ев М., починал и синът му К. И. М.. Оспорват твърденията посочени от
 И. и за които последните твърдят, че са обективирани в НА No61/ дело No133/05.
 04.1978г. на П.ки районен съдия/, в конкретика обективирановто в този
 констативен НА по силата на който И. са признати за собтвеници върху имот ПИ
 3996, а не на имот с пл. 3396.
 Изразено е становище от ответниците, че нямат роднинска връзка с И. нито са
 съседи по имот, като не им е известно да са извършвани отчуждителни или
 регулационни процедури, които да доведат до промяна на регулационния статут на
 притежавания от тях имот, както и че описаните в ИМ обстоятелства относно
 извършена процедура по регулация е извършена без тяхно знание, и без наличието
 на каквито и да било законови и правни предпоставки. Оспорват осъществено
 безпрепятствано и спокойно от И. владение с аргумент, че двамата ответници
 живееят в имота и за който знаят, че е тяхна собственост още преди 1958г., като
 се твърди, че същият никога не е бил О. собственост.
 В подкрепа на своите възражения ответниците подробно излагат твърдения за
 извършени в тяхна полза разпоредителни сделки от трети лица в хронологичен ред
 на тяхното осъществяване върху имот с пл. ПИ 1625 (хиляда шестстотин двадесет
 и пети) , за който поземлен имот е отреден по плана на Г. П. от 1988г. УПИ
 ХIII(тринадесети) в квартал 84 (осемдесет и четвърти) по плана на Г.П.,
 целия УПИ от 583 кв.м., в които имотът владян от ответниците е описан с
 неговия статут и характеристики при действието на различните планове на
 населеното място, и за който период от време се твърди, че същите
 непрекъснато са владели имота, което владение е продължило и след настъпването
 на смъртта на бащата на първия ответник , и сключването на брак между двамата
 ответници от около преди 30 г., което фактическо състояние продължило и към
 настоящия момент. Посочват, че предвид обстоятелството, че осъществяваното от
 тях владение през тези 30 г. не е било оспорвано от останалите техни
 съсобственици, вероятно се има предвид техни праводатели по - горе посочените
 сделки, ответниците се снабдили с НА по обстоятелствена проверка / No 113,
 том1, рег. No2518, дело No100/09.06.2010г., на Нотариус вписан под No 51. с район
 на действие ПРС, с който били признати за собственици по давностно владение
 върху процесния имот с общ площ от 583.кв.м.
 Същевременно обаче ответниците излагат съображения за знание , че през 1978г.
 първата ищца В. Т. имала документ за техния имот, като се сочи, че по-късно от
 нейна страна започнали претенции за съществуване на правото й на собственост
 върху 164 кв.м. от лицевата част на имота, собственост на ответниците.
 Признават, че водената процедура по регулация е незаконосъобразна и нищожна , и
 че с незаконната претенция на посочената ищца, имотът им е останал без достъп
 до улица – изход за дома им. Оспорват да са получили каквато и да е сума за
 уреждане на регулационни сметки от И..
 Ответниците изразяват становище за допустимост и неоснователност на исковата
 претенция.Оспорват изцяло изложените в исковата молба твърдения, като
 възразяват срещу твърденията И. да


text:
са съсобственици, нито собственици заедно с
 тях на имот с административен адрес Г. П. У.”П. К.Я.” No 3 - ПИ 1625 (хиляда
 шестстотин двадесет и пети) , за който поземлен имот е отреден по плана на Г.
 П. от 1988г. УПИ ХIII(тринадесети) в квартал 84 (осемдесет и четвърти) по плана
 на Г.П., одобрен със Заповед No 526/16.05.1988г. на Кмета на Община П., с
 обща площ на целия УПИ от 583 кв.м.Твърди се, че описания от тях имот е владян
 още преди 1958г. от общия наследодател на първия ответник – В. М. В. – негов
 дядо, и закойто се твърди,че е придобил правото на собственост върху един декар
 в м. „П.” съгласно НА No4. т.1, дело No. от 1958г.Посочено, че че от този
 момент имота се владее от наследниците н аВ. М. В. – И. В.ев М., починал
 и синът му К. И. М.. Опспорват твърденията посочени от И. и за които последните
 твърдят, че са обективирани в НА No61/делоNo133/05.04.1978г. на П.ки районен
 съдия/, конкретно се твърди,че с този констатитевн НА И. са признати за
 собтвеници върху ПИ 3996, ане на имот с пл. 3396.
 извършена процедура по регулация е извършена без тяхо знание, и без наличието
 н акаквито и да било законови и правни предпоставки. Оспорват осъществено
 В с.з. И., редовно призовани, лично се явяват и с упълномощени процесуални
 предствители, които поддържат иска.
 Ответниците, редовно призовани, се явява само О. М., с процесуален представител
 и за двамата адвокат Б.. Поддържат изложеното в депозитрания отговор, като
 ангажират доказателства в подкрепа на своите възражения.
 В хода на производството освен допуснатите писмени доказателства , назначена
 съдебнотехническа експертиза, са допуснати и събрани гласни доказателства, като
 са разпитани свидетелите – П.П., С. Б., В. А., И.Т., К.
 Т., Б. С.Т. , И. А.А., С.А., Б.
 Г.. А..
 Съдът, след като обсъди представените по делото доказателства поотделно и в
 тяхната съвкупност, при спазване изискванията на чл. 235 от ГПК, приема за
 установено следното от фактическа страна:
 Приложен е по делото от И. нотариален акт No 65, том първи, дело 113/1952г.,
 видно от който дядото на ищцата В. Т. - Г.А. Г. , земеделец от
 Г. П. продава на дъщеря си А.С.В./последната майка на ищцата/,
 недвижим имот, находящ се в землището на Г. П. и представляващ нива от един
 декар в местността „В.п.”, при съседи А. Г.а П., Д.
 А. Т. , А. Г. и С. Н. Г.Установява се от заключението по
 изслушаната експертиза, че през месец май 1955г. е завършен и приет служебно КП
 на Г. П., в.т.ч. и на цитираната местност /В.п./ , като процесния
 имот, подробно описан в НА 65/1952г. е отразен с пл. No 1179 на А. С.
 В. по разписен лист, при граници и съседи имот 2172 на Д. А.Т. ,
 имот 2171 на Община, имот 1178 на С.Д., имот 1181 на А. А.
 М., имот 1180 на Г.П., имот2170 на В. и К.П..
 Видно от обективираното в нотариален акт No 4, том първи, дело 11/1958г., на
 наследодателят на първия ответник В. М. В. /съгласно удостоверение за
 наследници /вж. л. 58 и


text:
59/ по занятие земеделец е признато правото на
 собственост по земеустрояване и на основание ПМС от 26.08.1954г. върху
 недвижим имот, находящ се в землището на Г. П. и представляващ един декар в
 местността „П.” при съседи: Д. А., Г.П. и път.
 При даденото описание на имотите в горецитираните нотариални актове, се
 установява, че двата имота притежание на наследодателите на страните – Г.
 А. Г. и В. М. В., са били в една и съща местност/П./, с общ
 съсед – имот на Д. А..
 От събраните по делото писмени доказателства и заключението по назначената
 съдебно техническата експертиза при проследяване регулационите промени на
 процесния имот, се установява, че с одобряването на регулационен план на Г. П.
 /със Заповед No 784/м.февруари/ 1958г./ е образуван парцел X III, кв.44
 отреден за индивидуално жилищно строителство за имот 1179 на А.С.В..
 Със същия план имот No 2170 на В. и К.П. е отреден на части, като
 половината от същия остава извън регулация, друга част от попада под улица, и
 три части пак от него попадат като придаваеми към парцели : XIV за имот 1179,
 XIII за имот 1179, XII за имот 1180.
 През 1971г. за Г. П. е бил изготвен и одобрен нов регулационен план при
 запазена парцелна конфигурация и отреждане според предходния план, според
 заключението на в.л.Експертът посочва, че върху оригиналния план е нанесено и
 се вижда допълване на кадастралния план на новата линия за образуване на нов
 имот 3996.
 За същия имот в хронологичен ред при проследяване регулационния статут в.л. посочва, че по искане на А. Г.а В. е открита процедура за поправка на кадастрален план за пропусната стара граница в действащия план от 1971г. , в имот 1179. Изготвен е технически акт от 26.05.1977г. със скица /приложение 3/, като със Заповед No 916/19.07.1977г. е одобрено изменение на КП с нов имот 3996, за който е издадена скица No428/17.11.1977г. и същия е записан на А. В..
 Правото си на собственост върху посочения имот 3996 ищцата В.Т. удостоверява със издадения по обстоятелствена проверка нотариален акт No 61, том първи, дело 133/1978г. на П.ки районен съдия, представляващ дворно място в чертата на гр. П., в кв. 44, целия от 164 кв.м..
 Видно от обективираната в нотариален акт No 103, том втори, дело 363/1977г. сделка , Г.В.В. със съгласието на съпругата си Е.В. дарява своя племеник К.И.М. с притежаваните от него - една втора идеална част от недвижим имот , представляващ дворно място имот с пл. No 1179, в кв. 44 по плана на гр. П., целият от 422 кв.м. и за които ведно с имот с пл. No 3901, се отрежда в съсобственост парцел XIII, целият от 1215 кв.м.
 С нотариален акт No 104, том втори, дело 363/1977г. З.И.В. – Х. със съгласието на съпруга си Х.И.В. даряват на синът си В.Х.В., собствените си една четвърт идеална част от недвижим имот , представляващ дворно място имот с пл. No 1179, в кв. 44 по плана на гр. П., целият от 422 кв.м., и за които ведно с имот с пл. No 3901, се отрежда в съсобственост


text:
парцел XIII, целият от 1215 кв.м., а по силата на нотариален акт No 105, том втори, дело 363/1977г.същите лица даряват и останалите една четвърт идеални части от същия имот на своя внук И.А.А.
 Във връзка с регулационния статут на процесния имот вещото лице посочва, че със Заповед No 526/16.05.1988г. на Председател на Комисия по ТСУС е одобрен КРЗП на кв. „Антон Попов , в района на който попадат процесните имоти . С констативен акт от 28.05.1989г. /л.257/ по искане на В.Т. - вх. No 94ТСУС – 105/30.01.1989г. е започнала процедура за допълване на КП, одобрен със заповед No 526/16.05.1988г.на самостоятелен имот в границите на имот 1625, като експертът сочи, че допълването е одобрено със заповед No 795а/11.09.1989г. , с която е образуван нов имот с 3365 в границите на имот 1625/приложение 4/ , по силата на цитираната заповед е извършено преотреждане на парцел XIII за имоти с номера 1625 и 3365.
 По силата на извършена разпоредителна сделка първата от ищците В.Т. със съгласието на съпруга си Д.Т., втория ответник продава на третата ищца една втора идеална част от собствения си имот, с пл. No 3365, целият от 164 кв.м. , за който ведно с имот с пл. No 1625 е отреден парцел XIII в кв.84 по плана на гр. П., съгласно обективираното в нотариален акт No 13, том.втори, дело No 332/1994г.
 Видно от приложената по делото административна преписка от Община П. по искане на двете ищци с молба с вх. No94-00-2682/27.09.1996г., комисия по чл. 265 ал.1 и ал.2 от ЗТСУ и чл.279 ал.1 и ал.2 от ППЗТСУ е извършила оценка на придаваемите части от имот 1625 към 3365, като в протокол от 04.11.1996г./л.245/ е възприето и обективирано заключението на същата, че за уравняване на дяловете на съсобствениците на парцел XIII, собствениците на имот с пл. No 3365,/ посочено двете ищци/ следва да заплатят сумата от 50 000 лева на съсобствениците на имот с пл. No 1625 за придадените 101 кв.м.Видно от приходна квитанция No 0103040/17.01.1997г./л.250/ ищците са внесли в касата на Община П. определената сума, за която по делото са налице данни , че към настоящия момент е в наличност по сметката на Община П., който протокол е обявен на заинтересованите страни, и по делото не са налице данни за неговото обжалване.Не се доказа и оспореното от ответниците връчване на същия протокол, в този смисъл са събрани писмени доказателства за редовно оформен отказ на същите при получаването от служител на Общината/л.249/, както и показанията на свид. Бурсуклиева.
 С писмо No 94-00-213/14.02.1997г. на Кмета на Община П. до Нотариуса при РС, е приложена молбата на ищците за издаване на нотариален акт за придаваем имот по дворищна регулация, съгласно чл.279 ал.2 от ППЗТСУ, на основание чл.31 ал.1 от ЗТСУ, видно от съдържанието на същото писмо е посочено, че регулационните сметки са уредени, съгласно нотариално заверено съгласие между заинтересованите страни, като е заплатено дължимото обезщетение от собствениците на имот 3365/ищци по делото/.
 Въз основа на представените документи от Община П., П.ки районен съдия след като се е уверил, че са налице предпоставките на


text:
чл.134 ал.2 от ЗТСУ , съгласно която разпоредба за недвижими имоти, придадени по дворищнорегулационния план към парцели на други физически лица, и за частите в мястото на образуван по регулация общ парцел нотариусът издава нотариален акт, след като условията за заемане на имота са изпълнени, е съставил нотариален акт No 90,том първи, дело No 208/1997г., и с който ищците В.Т. и М.К. са признати за собственици по регулация на недвижим имот, представляващ място с площ от 101 кв.м., което се взима от имот с пл. No 1625, кв. 84 и се придава към собствения на ищците имот с пл. No 3365, и за които два имота съвместно се отрежда парцел X III по плана на гр. П., целия парцел с обща площ от 530 кв.м.
 По делото по искане на страните са приложени подадени от тях данъчни декларации по чл.14 от ЗМДТ за облагане с данък върху недвижим имот , като видно за ищците от декларация с No1748/13.07.2010г.,същите са декларирали имот в парцел XIII , същият имот ищците В.Т. и М.К. са декларирали и през 1998г., като земя от по 132 кв. м. , за всяка от тях находяща се в имот с пл.1625. Имот с пл.1625 от 211 кв.м. е деклариран и от ответника К. М. през 1998 г. /л/181/ .
 Установи се от приложеното по делото съдебно решение No136/05.07.1984г. на ПРС, че към 1984г. ищцата по делото В.Т. е водила производство с правно основание чл. 32 от ЗС срещу ответника К. М. и останалите съсобственици относно разпределение на ползването на парцел XIII, в кв.44, отреден за имот с номер 3996,с площ от 164 кв.м. собственост на ищцата и имот с пл. Номер 1179, собственост на ответниците.В мотивите на същото решение съдът е формирал извода предвид обстоятелството, че не е извършено обезщетяване на съсобствениците към онзи момент за изравняване на дяловете начина на ползване и разпределение е следвало да се извърши по имотни граници.
 В хода на производството по делото, съдът е изискал и е била представена нотариалната преписка на нотариус Фани Шутова по нот.д.No100/2010 година, от която става ясно, че ответниците са подали писмена молба до посочения нотариус, с оглед “извършването на обстоятелствена проверка и признаването на правото на собственост на основание давностно владение върху УПИ XIII – 1625, в кв.84 по действащия план на гр. П., с площ на имота 583 кв.м.
 В молбата е посочено, че молителите владеят посочените имоти лично, непрекъснато и безспорно повече от 10 години.В рамките на нотариалното производство са разпитани трима свидетели/двама от тях свид. И.М.Т. и К. Б. Т., разпитани и в хода на настоящото производство/, които са установили преждепосоченото, с оглед на което и това производство е финализирано с издаването на нот.акт No 113 , т. 1, д. No100/09.06.2010 година, с който ответниците К.И.М. и О.Л. М.а , са били признати за собственици на основание давностно владение на недвижим имот - УПИ XIII – 1625, в кв.84 по действащия план на гр. П., с площ на имота 583 кв.м.
 С оглед установените от съставения протокол по цитираното нотариално дело от


text:
разпита на тримата свидетели данни за осъществявано необезпокоявано несъмненно и явно владение на процесния имот от страна на ответниците в продължение на десет години/макар и не посочен началния момент на изтеклата придобивната давност/, по делото са ангажирани доказателства, видно от които се установяват данни обосноваващи противоположния извод, а именно, че осъществяваното от тях владение е било оспорвано от страна на ищците в настоящото производство, което обективно състояние според ищците наложило необходимостта последните да потърсят съдействие от РПУ-П. , в който смисъл е подадена жалба/16.112010г./ след образуване на съдебното производство /л/118/ относно премахната ограда от страна на ответниците разделяща имотите за които е отреден УПИ XIII.
 Изложените дотук обстоятелства от фактическа страна на спора изведени от събраните писмени доказателства формират извода , че при отреждането на УПИ XIII за имот с пл. номер 1625, собственост на ответниците и имот с пл.номер 3365, собственост на ищците, двата имота са в непосредствено съседство, което фактическо положение се установява и от събраните по делото гласни доказателства.
 В тази връзка изведените данни от показанията на свидетелите Б.Г., И.А., и С.А., както и водените двама свидетели от страна на ответниците са безпротиворечиви относно осъществявано от ответниците владение на имот с пл. номер 1625, което владение започнало още през 1952г., когато бащата на ответника К. М. направил в имот с пл. 1179 къща, в който дом е отгледан и ответника, където по настоящем живее и със съпругата си О. М.а, както и осъществявано владение от ищците по делото на имот с пл. 3996, към настоящия момент 3365, конкретно владение върху 164 кв.м. от ищцата В.Т. върху имот с пл. номер 3996, което не се е оспорвало от ответниците.
 При извършения анализ на показанията на свид.Б.Г., дадени в логическа последователност, правдивост и непротиворечивост на възприетото от същия , преценени от съда при тяхното съпоставяне с установеното от събраните писмени доказателства, се установява действителното фактическо положение за процесния имот при неговата регулационна промяна и съществуване правото на съсобственост между страните.Свидетелят Г. посочва, че през 1952г., заедно със семейството си майка му А. С. В. и първата ищца В.Т., тъй като М.К. не е била родена, отишли да живеят в нивата, продадена от неговия дядо на майка му, като след настъпили регулационни промени, част от същата нива останала на юг от пътя , а друга част на север, и за която част свидетеля посочва, че спорят ищците и ответниците, установено и от писмените доказателства и експертиза по делото, или - имот 3996. Описанието, което дава този свидетел на имота изцяло кореспондира с показанията на останалите свидетели, а именно, че частта която се владее и ползва от първата ищца В.Т. още през 1978г. се намира желязна ламаринена конструкция /малък склад/, ползвана от ищците орех, движимости и недвижимости които се намират в лицевата част на имота,която се ползва от ищците, а в дъното на същия имот е къщата на К. М., като ответниците преминавали през1.5 кв.м пътека за своята част от имота. Безспорни са показанията на всички свидетели за това, че двата имота винаги са били преградени с ограда, което фактическо състояние


text:
е съществувало и през 1989г. обективирано в писменото доказателство/л.257/, и промяна на което фактическо положение е премахването на оградата от страна на ответниците през 2010г. , след като същите се снабдили с констативен акт по обстоятелствена проверка.
 Съдът не кредитира показанията на свидетелите И.Т. и К. Т., в останалта част извън упоменатото по-горе, свид. Т. разпитан в хода на нотариалното производство и в настоящото пропизводство дава противоречиви показания досежно знание за съществуващ спор между страните , не без значение е и неговата евентуална заинтересованост от изхода на делото предвид роднинската му връзка, /зет на ответницата/ . В съдебно заседание, същият свидетел избирателно дава описание на имота, като показанията му за съществуващата ограда между имота на ищците и ответниците са колебливи, както и единствено този свидетел изразява незнание за предишни намерения и проведени разговори между страните за евентуално застрояване на имота, факт за който свидетелства всички разпитани по делото свидетели – в т.ч. свид. А. и В.В., роднини на ответницие, и според техните показания съсобственици на имот с пл. номер 1625, заедно с ответниците по делото.
 Свидетелят В.В. посочва, че е съсобственик с ответниците на имот с пл. 1625, както и „....че след регулацията имотът им е останал наполовина ...””, „Когато мина регулацията имота беше на четирима, на мене, на И.А., на К. и на брат му В. М., това беше, даже и сега е така. Тогава се отне част от имота и премина във владение на В.Т.....”, „..и преди да мине улицата пак бяхме граничещи имоти, бяхме югозападна граница и след като премина пътя – пак сме в съседство...”
 Видно от тези показания, както и от водения между страните спор за разпределение на ползването, по реда на чл.32 от ЗС на парцел XIII, в кв.44, отреден за имот с номер 3996,с площ от 164 кв.м. собственост на ищцата и имот с пл. Номер 1179, собственост на ответниците, се опровергават възраженията на ответниците, че никога не са били дори в съседство с ищците по делото. Нещо повече видно от записаното в мотивите на съдебния акт решение No136/05.07.1984г. на ПРС, към 1984година, е че ответниците по това дело, в това число и настоящите ответници не са оспорвали собствеността на В.Т. върху 164 кв.м. на имот 3996.
 Без правно значение и относимост към крайния извод по настоящия спор, са данните изведени от покзанията на свид. И.А. и В.В. относно съществуване на правото им на съсобственост с ответника К. М. върху имот с пл. номер 1625, за последните възникнала по силат ана разпоредителни сделки, които се посочват и от ответниците в писмения отговор.


text:
A6 2004-2010 /4F2,4F5,C6/ - Магазин за авто части
 Магазин » AUDI » A6 2004-2010 /4F2,4F5,C6/
 биалета предна AUDI A6,A8
 болт ексцентричен за регулиране заден мост VAG WHT001661
 12x1.5x94 , мярка на резбата: M12x1.5 , дължина: 94мм , OE 8E0501387A
 болт за носач AUDI A4,A6,PASSAT
 M10x1.25/L=62 , мярка на резбата: M10x1.25 , дължина: 62мм
 M10x1.25/L=100 , мярка на резбата: M10x1.25 , дължина: 100мм
 M12x1.5/L=82 , мярка на резбата: M12x1.5 , дължина: 82мм
 M12x1.5/L=98 , мярка на резбата: M12x1.5 , дължина: 98мм
 M12x1.5/L=110 , мярка на резбата: M12x1.5 , дължина: 110мм
 водач за ел. стъклоповдигач AUDI A2
 Хидравлична рейка ZF-система AUDIBMWVW
 датчик за налягане на маслото VOLKSWAGEN 1800132
 мярка на резбата: M 10x1 , брой контактни крачета: 1 , налягане на превключване: 0,70 бар
 AUDI A2 Diesel 1.4 6V от 2000 до 2005 AMF 1422 куб. см. 75 к.с. TDIAUDI A2 Diesel 1.4 6V от 2000 до 2005 BHC 1422 куб. см. 75 к.с. TDIAUDI A2 Diesel 1.4 6V от 2003 до 2005 ATL 90 к.с. TDIAUDI A2 Diesel 1.2 6V от 2001 до 2005 ANY 61 к.с. TDIAUDI A3 Diesel 2.0 16V от 2003 AZV 1968 куб. см. 140 к.с. TDIAUDI A3 Diesel 2.0 16V от 2003 BKD 1968 куб. см. 140 к.с. TDIAUDI A3 Diesel 2.0 от 2005 BMM 1968 куб. см. 140 к.с. TDIAUDI A3 Diesel 1.9 от 2003 BKC 1896 куб. см. 105 к.с. TDIAUDI A3 Diesel 1.9 от 2000 AXR 1896 куб. см. 101 к.с. TDIAUDI A3 Diesel 1.9 от 2000 ATD 1896 куб. см. 101 к.с. TDIAUDI A3 Diesel 1.9 от 1996 до 2001 ALH 1896 куб. см. 90 к.с. TDI;Ch.8LX000001->AUDI A3 Diesel 1.9 от 1996 до 2001 AGR 1896 куб. см. 90 к.с. TDI;Ch.8LX000001->AUDI A3 Diesel 2.0 16V от 2006 BMN 170 к.с. TDIAUDI A3 Diesel 1.9 от 2000 ASZ 130 к.с. TDIAUDI A3 Diesel 1.9 от 1997 до 2001 AHF 110 к.с. TDI;Ch.8LX000001->AUDI A3 Diesel 1.9 от 1997 до 2001 ASV 110 к.с. TDI;Ch.8LX000001->AUDI A4 Diesel 2.0 16V от 2004 BLB 1968 куб. см. 140 к.с. TDIAUDI A4 Diesel 2.0 16V от 2004 BRE 1968 куб. см. 140 к.с. TDIAUDI A4 Diesel 2.0 16V от 2004 BNA 1968 куб. см. 136 к.с. TDIAUDI A4 Diesel 2.0 от 2004 BPW 1968 куб. см. 140 к.с. TDIAUDI A4 Diesel 1.9 от 2000 до 2004 AVF 1896 куб. см. 130 к.с. TDIAUDI A4 Diesel 1.9 от 2000 до 2004 AWX 1896 куб. см. 130 к.с. TDIAUDI A4 Diesel 1.9 от 2004 BKE 1896 куб. см. 116 к.с. TDIAUDI A4 Diesel 1.9 от 2004 до 2004 BKE 1896 куб. см. 116 к.с. TDIAUDI A4 Diesel 1.9 от 2000 до 2000 AJM 1896 куб. см. 115 к.с. TDI;Ch.8DX200001->AUDI A4 Diesel 1.9 от 2000 до 2000 ATJ 1896 куб. см. 115 к.с. TDI;Ch.8DX200001->AUDI A4 Diesel 1.9 от 2001 до 2004 AVB 1896 куб. см. 101 к.с. TDIAUDI A4 Diesel 2.0 16V от 2006 170 к.с. TDIAUDI A6 Diesel 2.0 16V от 2004 BLB 1968 куб. см. 140 к.с. TDIAUDI A6 Diesel 2.0 16V от 2004 BRE 1968 куб. см. 140


text: к.с. TDIAUDI A6 Diesel 2.0 16V от 2005 BNA 1968 куб. см. 136 к.с. TDIAUDI A6 Diesel 2.0 16V от 2005 BRF 1968 куб. см. 136 к.с. TDIAUDI A6 Diesel 1.9 от 2001 до 2005 AVF 1896 куб. см. 130 к.с. TDIAUDI A6 Diesel 1.9 от 2001 до 2005 AWX 1896 куб. см. 130 к.с. TDIFORD GALAXY Diesel 1.9 от 2003 ASZ 1896 куб. см. 130 к.с. TDIFORD GALAXY Diesel 1.9 от 2000 AUY 1896 куб. см. 115 к.с. TDIFORD GALAXY Diesel 1.9 от 1995 AHU 1896 куб. см. 90 к.с. TDIFORD GALAXY Diesel 1.9 от 1995 ANU 1896 куб. см. 90 к.с. TDIFORD GALAXY Diesel 1.9 от 2005 150 к.с. TDISEAT ALHAMBRA Diesel 1.9 от 2002 ASZ 1896 куб. см. 131 к.с. TDISEAT ALHAMBRA Diesel 1.9 от 2000 AUY 1896 куб. см. 115 к.с. TDISEAT ALHAMBRA Diesel 1.9 от 1996 ANU 1896 куб. см. 90 к.с. TDISEAT ALTEA Diesel 2.0 16V от 2006 BMN 1968 куб. см. 170 к.с. TDISEAT ALTEA Diesel 2.0 16V от 2004 BKD 1968 куб. см. 140 к.с. TDISEAT ALTEA Diesel 2.0 16V от 2004 AZV 1968 куб. см. 136 к.с. TDISEAT ALTEA Diesel 1.9 от 2004 BKC 1896 куб. см. 105 к.с. TDISEAT ALTEA Diesel 1.9 от 2004 BJB 1896 куб. см. 105 к.с. TDISEAT ALTEA Diesel 1.9 от 2004 BXE 1896 куб. см. 105 к.с. TDISEAT AROSA Diesel 1.7 от 1997 AKU 1716 куб. см. 60 к.с. SDISEAT AROSA Diesel 1.4 6V от 2000 AMF 1422 куб. см. 75 к.с. TDISEAT CORDOBA Diesel 1.9 от 2002 ASZ 1896 куб. см. 131 к.с. TDISEAT CORDOBA Diesel 1.9 от 1997 до 1999 AFN 1896 куб. см. 110 к.с. TDISEAT CORDOBA Diesel 1.9 от 1999 до 2002 ASV 1896 куб. см. 110 к.с. TDISEAT CORDOBA Diesel 1.9 от 2002 ATD 1896 куб. см. 100 к.с. TDISEAT CORDOBA Diesel 1.9 от 1999 до 2002 AGR 1896 куб. см. 90 к.с. TDISEAT CORDOBA Diesel 1.9 от 1999 до 2002 ALH 1896 куб. см. 90 к.с. TDISEAT CORDOBA Diesel 1.9 от 1996 до 1999 AHU 1896 куб. см. 90 к.с. TDISEAT CORDOBA Diesel 1.9 от 1993 до 1996 AAZ 1896 куб. см. 75 к.с. turboSEAT CORDOBA Diesel 1.9 от 1999 до 2002 AGP 1896 куб. см. 68 к.с. SDISEAT CORDOBA Diesel 1.9 от 1999 до 2002 AQM 1896 куб. см. 68 к.с. SDISEAT CORDOBA Diesel 1.9 от 2002 ASY 1896 куб. см. 64 к.с. SDISEAT CORDOBA Diesel 1.9 от 1996 до 1999 AEY 1896 куб. см. 64 к.с. SDISEAT CORDOBA Diesel 1.9 от 1996 до 1996 1Y 1896 куб. см. 64 к.с.SEAT CORDOBA Diesel 1.4 6V от 2005 BNV 1422 куб. см. 80 к.с. TDISEAT CORDOBA Diesel 1.4 6V от 2005 BMS 1422 куб. см. 80 к.с. TDISEAT CORDOBA Diesel 1.4 6V от 2002 AMF 1422 куб. см. 75 к.с. TDISEAT CORDOBA Diesel 1.4 6V от 2005 BNM 1422 куб. см. 70 к.с. TDISEAT IBIZADiesel 1.9 от 2004 BPX 1896 куб. см. 160 к.с. TDI Cupra RSEAT IBIZADiesel 1.9 от 2002 ASZ 1896 куб. см. 131 к.с. TDISEAT IBIZADiesel


text: 1.9 от 1999 до 2002 ASV 1896 куб. см. 110 к.с. TDISEAT IBIZADiesel 1.9 от 2002 ATD 1896 куб. см. 100 к.с. TDISEAT IBIZADiesel 1.9 от 1999 до 2002 AGR 1896 куб. см. 90 к.с. TDISEAT IBIZADiesel 1.9 от 1999 до 2002 ALH 1896 куб. см. 90 к.с. TDISEAT IBIZADiesel 1.9 от 1999 до 2002 AGP 1896 куб. см. 68 к.с. SDISEAT IBIZADiesel 1.9 от 1999 до 2002 AQM 1896 куб. см. 68 к.с. SDISEAT IBIZADiesel 1.9 от 2002 ASY 1896 куб. см. 64 к.с. SDISEAT IBIZADiesel 1.4 6V от 2005 BNV 1422 куб. см. 80 к.с. TDISEAT IBIZADiesel 1.4 6V от 2005 BMS 1422 куб. см. 80 к.с. TDISEAT IBIZADiesel 1.4 6V от 2005 BNM 1422 куб. см. 70 к.с. TDISEAT IBIZADiesel 1.9 от 1996 до 1999 AEY 64 к.с. SDISEAT INCA Diesel 1.9 от 1995 AEY 1896 куб. см. 64 к.с. SDISEAT INCA Diesel 1.9 от 1995 AYQ 1896 куб. см. 64 к.с. SDISEAT INCA Diesel 1.7 от 1996 AHB 1716 куб. см. 57 к.с. Ch.9KX005001->SEAT LEON Diesel 2.0 16V от 2006 BMN 1968 куб. см. 170 к.с. TDISEAT LEON Diesel 2.0 16V от 2005 BKD 1968 куб. см. 140 к.с. TDISEAT LEON Diesel 1.9 от 2001 ARL 1896 куб. см. 150 к.с. TDISEAT LEON Diesel 1.9 от 2002 ARL 1896 куб. см. 131 к.с. TDISEAT LEON Diesel 1.9 от 2003 ASZ 1896 куб. см. 130 к.с. TDISEAT LEON Diesel 1.9 от 1999 AHF 1896 куб. см. 110 к.с. TDISEAT LEON Diesel 1.9 от 1999 ASV 1896 куб. см. 110 к.с. TDISEAT LEON Diesel 1.9 от 2005 BKC 1896 куб. см. 105 к.с. TDISEAT LEON Diesel 1.9 от 2005 AXR 1896 куб. см. 100 к.с. TDISEAT LEON Diesel 1.9 от 1999 AGR 1896 куб. см. 90 к.с. TDISEAT LEON Diesel 1.9 от 1999 ALH 1896 куб. см. 90 к.с. TDISEAT LEON Diesel 1.9 от 1999 AQM 1896 куб. см. 68 к.с. SDISEAT TOLEDO Diesel 2.0 16V от 2004 BKD 1968 куб. см. 140 к.с. TDISEAT TOLEDO Diesel 1.9 от 2000 ARL 1896 куб. см. 150 к.с. TDISEAT TOLEDO Diesel 1.9 от 2003 ASZ 1896 куб. см. 130 к.с. TDISEAT TOLEDO Diesel 1.9 от 1999 AHF 1896 куб. см. 110 к.с. TDISEAT TOLEDO Diesel 1.9 от 1999 ASV 1896 куб. см. 110 к.с. TDISEAT TOLEDO Diesel 1.9 от 2004 BJB 1896 куб. см. 105 к.с. TDISEAT TOLEDO Diesel 1.9 от 2004 BKC 1896 куб. см. 105 к.с. TDISEAT TOLEDO Diesel 1.9 от 1999 AGR 1896 куб. см. 90 к.с. TDISEAT TOLEDO Diesel 1.9 от 1999 ALH 1896 куб. см. 90 к.с. TDISKODA FABIA Diesel 1.9 от 2003 ASZ 1896 куб. см. 130 к.с. TDISKODA FABIA Diesel 1.9 от 1999 ATD 1896 куб. см. 100 к.с. TDISKODA FABIA Diesel 1.9 от 1999 ASY 1896 куб. см. 64 к.с. SDISKODA FABIA Diesel 1.4 6V от 2005 BNV 1422 куб. см. 80 к.с. TDISKODA FABIA Diesel 1.4 6V от 2003 AMF 1422 куб. см. 75 к.с. TDISKODA FABIA Diesel 1.4 6V от 2005 BNM 1422 куб. см. 70 к.с. TDISKODA OCTAVIA Diesel


text: 2.0 16V от 2004 BKD 1968 куб. см. 140 к.с. TDISKODA OCTAVIA Diesel 1.9 от 2003 ASZ 1896 куб. см. 131 к.с. TDISKODA OCTAVIA Diesel 1.9 от 1997 ASV 1896 куб. см. 110 к.с. TDI;Ch.1UX134201->SKODA OCTAVIA Diesel 1.9 от 1997 AHF 1896 куб. см. 110 к.с. TDI;Ch.1UX134201->SKODA OCTAVIA Diesel 1.9 от 2004 BJB 1896 куб. см. 105 к.с. TDISKODA OCTAVIA Diesel 1.9 от 2004 BKC 1896 куб. см. 105 к.с. TDISKODA OCTAVIA Diesel 1.9 от 1996 AGR 1896 куб. см. 90 к.с. TDI;Ch.1UX134201->SKODA OCTAVIA Diesel 1.9 от 1996 ALH 1896 куб. см. 90 к.с. TDI;Ch.1UX134201->SKODA OCTAVIA Diesel 1.9 от 1997 AQM 1896 куб. см. 68 к.с. SDI;Ch.1UX134201->SKODA OCTAVIA Diesel 1.9 от 1997 AGP 1896 куб. см. 68 к.с. SDI;Ch.1UX134201->SKODA ROOMSTER Diesel 1.9 от 2006 BLS 105 к.с. TDISKODA SUPERB Diesel 2.0 от 2005 BSS 1968 куб. см. 140 к.с. TDISKODA SUPERB Diesel 1.9 от 2002 AWX 1896 куб. см. 130 к.с. TDISKODA SUPERB Diesel 1.9 от 2002 AVF 1896 куб. см. 130 к.с. TDISKODA SUPERB Diesel 1.9 от 2002 AVB 1896 куб. см. 101 к.с. TDIVOLKSWAGEN BORA Diesel 1.9 от 2000 до 2005 ARL 1896 куб. см. 150 к.с. TDI;Ch.1JY480001->VOLKSWAGEN BORA Diesel 1.9 от 2000 до 2005 ASZ 1896 куб. см. 130 к.с. TDIVOLKSWAGEN BORA Diesel 1.9 от 1998 до 2001 AJM 1896 куб. см. 115 к.с. TDI;Ch.1JY480001->VOLKSWAGEN BORA Diesel 1.9 от 1998 до 2001 AUY 1896 куб. см. 115 к.с. TDI;Ch.1JY480001->VOLKSWAGEN BORA Diesel 1.9 от 1998 до 2001 AHF 1896 куб. см. 110 к.с. TDIVOLKSWAGEN BORA Diesel 1.9 от 1998 до 2001 ASV 1896 куб. см. 110 к.с. TDIVOLKSWAGEN BORA Diesel 1.9 от 2000 до 2005 ATD 1896 куб. см. 101 к.с. TDIVOLKSWAGEN BORA Diesel 1.9 от 2000 до 2005 AXR 1896 куб. см. 101 к.с. TDIVOLKSWAGEN BORA Diesel 1.9 от 1998 до 2001 ALH 1896 куб. см. 90 к.с. TDIVOLKSWAGEN BORA Diesel 1.9 от 1998 до 2001 AGR 1896 куб. см. 90 к.с. TDIVOLKSWAGEN BORA Diesel 1.9 от 1998 до 2005 AQM 68 к.с. SDIVOLKSWAGEN BORA Diesel 1.9 от 1998 до 2005 AGP 68 к.с. SDIVOLKSWAGEN CADDY Diesel 1.9 от 1996 до 2004 ALH 1896 куб. см. 90 к.с. TDIVOLKSWAGEN CADDY Diesel 1.9 от 1995 до 2004 AEY 1896 куб. см. 64 к.с. SDI;Ch.9KX512001->VOLKSWAGEN GOLFDiesel 2.0 16V от 2005 BMN 1968 куб. см. 170 к.с. GTDVOLKSWAGEN GOLFDiesel 2.0 16V от 2003 BKD 1968 куб. см. 140 к.с. TDIVOLKSWAGEN GOLFDiesel 2.0 16V от 2005 BKD 1968 куб. см. 140 к.с. TDIVOLKSWAGEN GOLFDiesel 2.0 16V от 2003 AZV 1968 куб. см. 136 к.с. TDIVOLKSWAGEN GOLFDiesel 2.0 от 2004 BMM 1968 куб. см. 140 к.с. TDIVOLKSWAGEN GOLFDiesel 1.9 от 2000 до 2005 ARL 1896 куб. см. 150 к.с. TDIVOLKSWAGEN GOLFDiesel 1.9 от 2000 ASZ 1896 куб. см. 130 к.с. TDIVOLKSWAGEN GOLFDiesel 1.9 от 2000 до 2005 ASZ 1896 куб. см. 130 к.с. TDIVOLKSWAGEN GOLFDiesel 1.9 от 1998 до 2001 AJM 1896 куб. см. 115 к.с. TDI;Ch.1JY480001->VOLKSWAGEN GOLFDiesel 1.9 от 1998 до 2001 AUY 1896 куб. см. 115 к.с. TDI;Ch.1JY480001->VOLKSWAGEN GOLFDiesel 1.9 от 1999 до 2001 AJM 1896 куб. см. 115 к.с.


text:
TDI;Ch.1JY480001->VOLKSWAGEN GOLFDiesel 1.9 от 1999 до 2001 AUY 1896 куб. см. 115 к.с. TDI;Ch.1JY480001->
 датчик температура VW GROUP 1830278
 EPS 1830278
 AUDI A2 Petrol 1.6 16V от 2002 BAD 110 к.с. FSIAUDI A3 Diesel 2.0 16V от 2003 AZV 1968 куб. см. 140 к.с. TDIAUDI A3 Diesel 2.0 16V от 2003 BKD 140 к.с. TDIAUDI A3 Diesel 1.9 от 2003 BKC 105 к.с. TDIAUDI A3 Petrol 3.2 от 2003 BDB 3189 куб. см. 250 к.с.AUDI A3 Petrol 2.0 16V от 2003 AXW 1984 куб. см. 150 к.с. FSIAUDI A3 Petrol 1.6 от 2000 AVU 1595 куб. см. 102 к.с.AUDI A3 Petrol 1.6 от 2000 BFQ 1595 куб. см. 102 к.с.AUDI A3 Petrol 1.6 16V от 2003 BAG 115 к.с. FSIAUDI A3 Petrol 1.6 от 2003 BGU 102 к.с.AUDI A3 Petrol 1.6 от 1996 до 2000 APF 101 к.с.AUDI A4 Petrol 3.0 от 2001 BBJ 2976 куб. см. 218 к.с.AUDI A4 Petrol 2.4 V6 от 1997 AMM 2393 куб. см. 163 к.с.AUDI A4 Petrol 2.0 20V от 2000 ALT 1984 куб. см. 130 к.с.AUDI A4 Petrol 1.8 20V от 2002 BEX 1781 куб. см. 190 к.с. turboAUDI A4 Petrol 1.8 20V от 2002 BFB 1781 куб. см. 163 к.с. turboAUDI A4 Petrol 1.8 20V от 2000 до 2002 AVJ 1781 куб. см. 150 к.с. turboAUDI A4 Petrol 1.6 от 2000 ALZ 1595 куб. см. 102 к.с.AUDI A4 Petrol 3.0 от 2000 ASN 220 к.с.AUDI A4 Petrol 2.4 V6 от 2001 BDV 170 к.с.AUDI A4 Petrol 2.0 16V от 2002 AWA 150 к.с. FSIAUDI A6 Diesel 3.0 V6 24V 4x4 от 2004 BMK 224 к.с. TDIAUDI A6 Diesel 3.0 V6 24V 4x4 от 2004 BNG 224 к.с. TDIAUDI A6 Petrol 4.2 V8 4x4 от 2004 BAT 290 к.с.AUDI A6 Petrol 3.2 V6 от 2004 AUK 256 к.с. FSIAUDI A6 Petrol 2.0 20V от 2001 ALT 130 к.с.FORD GALAXY Diesel 1.9 от 2000 AUY 1896 куб. см. 115 к.с. TDIFORD GALAXY Diesel 1.9 от 1995 AHU 90 к.с. TDIMERCEDES V CLASSE Petrol 280 от 1997 M104.900 174 к.с. Ebg.AFS004196->SEAT ALHAMBRA Diesel 1.9 от 2002 ASZ 1896 куб. см. 131 к.с. TDISEAT ALHAMBRA Diesel 1.9 от 1996 AHU 1896 куб. см. 90 к.с. TDISEAT ALHAMBRA Petrol 2.8 VR6 24V от 2000 AYL 2792 куб. см. 204 к.с.SEAT ALHAMBRA Petrol 2.8 VR6 24V от 2001 AYL 2792 куб. см. 204 к.с.SEAT ALHAMBRA Petrol 2.0 от 1996 ATM 1984 куб. см. 115 к.с.SEAT ALTEA Diesel 2.0 16V от 2004 BKD 1968 куб. см. 140 к.с. TDISEAT ALTEA Diesel 2.0 16V от 2004 AZV 1968 куб. см. 136 к.с. TDISEAT ALTEA Diesel 1.9 от 2004 BKC 1896 куб. см. 105 к.с. TDISEAT ALTEA Diesel 1.9 от 2004 BJB 1896 куб. см. 105 к.с. TDISEAT ALTEA Petrol 1.6 от 2004 BGU 1595 куб. см. 102 к.с.SEAT ALTEA Petrol 2.0 16V от 2004 BLR 150 к.с. FSISEAT ALTEA Petrol 2.0 16V от 2004 BLY 150 к.с. FSISEAT CORDOBA Diesel 1.9 от 2002 ASZ 1896 куб. см. 131 к.с. TDISEAT CORDOBA Diesel 1.9 от 2002 ATD 1896 куб. см. 100


text: к.с. TDISEAT CORDOBA Diesel 1.9 от 2002 ASY 1896 куб. см. 64 к.с. SDISEAT CORDOBA Diesel 1.4 6V от 2002 AMF 1422 куб. см. 75 к.с. TDISEAT CORDOBA Petrol 2.0 от 2002 AZL 1984 куб. см. 115 к.с.SEAT CORDOBA Petrol 2.0 от 2002 BBX 1984 куб. см. 115 к.с.SEAT CORDOBA Petrol 1.4 16V от 2002 BBZ 1390 куб. см. 100 к.с.SEAT CORDOBA Petrol 1.4 16V от 2002 BBY 1390 куб. см. 75 к.с.SEAT CORDOBA Petrol 1.2 12V от 2002 AZQ 1198 куб. см. 64 к.с.SEAT CORDOBA Petrol 1.0 от 1999 до 2002 AUC 999 куб. см. 50 к.с.SEAT CORDOBA Petrol 1.0 от 1999 до 2002 ANV 999 куб. см. 50 к.с.SEAT CORDOBA Petrol 1.0 от 1999 до 2002 ALD 999 куб. см. 50 к.с.SEAT CORDOBA Petrol 1.6 от 2004 BAH 101 к.с.SKODA FABIA Diesel 1.9 от 2000 ATD 1896 куб. см. 100 к.с. TDISKODA FABIA Diesel 1.9 от 1999 ASY 1896 куб. см. 64 к.с. SDISKODA FABIA Petrol 1.4 от 2000 AME 1397 куб. см. 68 к.с.SKODA FABIA Petrol 1.4 от 2000 AQW 1397 куб. см. 68 к.с.SKODA FABIA Petrol 1.4 от 2000 ATZ 1397 куб. см. 68 к.с.SKODA FABIA Petrol 1.4 от 2000 AZE 1397 куб. см. 60 к.с.SKODA FABIA Petrol 1.4 от 2000 AZF 1397 куб. см. 60 к.с.SKODA FABIA Petrol 1.4 16V от 1999 AUA 1390 куб. см. 75 к.с.SKODA FABIA Petrol 1.2 6V от 2002 AWY 1198 куб. см. 54 к.с.SKODA FABIA Petrol 1.0 от 2000 AQV 996 куб. см. 50 к.с.SKODA FABIA Petrol 1.0 от 2000 ARV 996 куб. см. 50 к.с.SKODA FABIA Petrol 1.0 от 2000 ATY 996 куб. см. 50 к.с.VOLKSWAGEN BORA Petrol 1.6 16V Combi от 2002 BAD 1598 куб. см. 110 к.с. FSIVOLKSWAGEN BORA Petrol 1.6 от 2000 BFQ 1595 куб. см. 102 к.с.VOLKSWAGEN BORA Petrol 1.6 от 1998 APF 1595 куб. см. 100 к.с.VOLKSWAGEN GOLFDiesel 2.0 16V от 2003 BKD 1968 куб. см. 140 к.с. TDIVOLKSWAGEN GOLFDiesel 2.0 16V от 2003 AZV 1968 куб. см. 136 к.с. TDIVOLKSWAGEN GOLFDiesel 2.0 от 2004 BDK 1968 куб. см. 75 к.с. SDIVOLKSWAGEN GOLFDiesel 1.9 от 2003 BKC 1896 куб. см. 105 к.с. TDIVOLKSWAGEN GOLFPetrol 2.0 16V от 2004 AXW 1984 куб. см. 150 к.с. FSIVOLKSWAGEN GOLFPetrol 1.6 16V Combi от 2002 BAD 1598 куб. см. 110 к.с. FSIVOLKSWAGEN GOLFPetrol 1.6 от 2000 AVU 1595 куб. см. 102 к.с.VOLKSWAGEN GOLFPetrol 1.6 от 1997 до 2000 APF 1595 куб. см. 100 к.с.VOLKSWAGEN GOLFPetrol 1.4 16V от 2003 BCA 1390 куб. см. 75 к.с.VOLKSWAGEN GOLFPetrol 1.6 16V от 2003 BAG 115 к.с. FSiVOLKSWAGEN GOLFPetrol 1.6 от 2002 BFQ 102 к.с.VOLKSWAGEN GOLFPetrol 1.4 16V от 2003 BKG 90 к.с. FSiVOLKSWAGEN PASSAT Petrol 4.0 W8 от 2001 BDP 275 к.с.VOLKSWAGEN PASSAT Petrol 4.0 W8 от 2001 BDN 275 к.с.VOLKSWAGEN PASSAT Petrol 2.3 VR5 20V от 2000 AZX 170 к.с.VOLKSWAGEN PASSAT Petrol 2.3 VR5 от 1996 до 2000 AGZ 150 к.с.VOLKSWAGEN PHAETON Diesel 5.0 V10 4x4 от 2002 AJS 4921 куб. см. 313 к.с. TDIVOLKSWAGEN PHAETON Petrol 6.0 W12 от 2002 BAN 5998 куб. см. 420 к.с.VOLKSWAGEN PHAETON Petrol


text:
4.2 V8 от 2003 BGH 4172 куб. см. 335 к.с.VOLKSWAGEN PHAETON Petrol 3.2 V6 от 2002 AYT 3189 куб. см. 241 к.с.VOLKSWAGEN PHAETON Petrol 3.2 V6 от 2002 BKL 3189 куб. см. 241 к.с.VOLKSWAGEN POLODiesel 1.4 6V от 1999 AMF 1422 куб. см. 75 к.с. TDIVOLKSWAGEN POLODiesel 1.4 6V от 2001 BAY 75 к.с. TDIVOLKSWAGEN POLOPetrol 1.4 16V от 1999 AUB 1391 куб. см. 101 к.с.VOLKSWAGEN POLOPetrol 1.4 16V от 2001 BBZ 1390 куб. см. 101 к.с.VOLKSWAGEN POLOPetrol 1.4 16V от 2002 AXU 1390 куб. см. 86 к.с. FSIVOLKSWAGEN POLOPetrol 1.4 16V от 2001 BBY 1390 куб. см. 75 к.с.VOLKSWAGEN POLOPetrol 1.4 16V от 1999 AUA 1390 куб. см. 75 к.с.VOLKSWAGEN POLOPetrol 1.2 6V от 2002 AWY 1198 куб. см. 54 к.с.VOLKSWAGEN POLOPetrol 1.2 12V от 2001 AZQ 1198 куб. см. 64 к.с.VOLKSWAGEN POLOPetrol 1.4 16V от 2003 BBY 100 к.с.VOLKSWAGEN POLOPetrol 1.4 16V от 2003 BBY 75 к.с.VOLKSWAGEN SHARAN Diesel 1.9 от 2002 ASZ 1896 куб. см. 130 к.с. TDIVOLKSWAGEN SHARAN Diesel 1.9 от 2000 AUY 1896 куб. см. 115 к.с. TDIVOLKSWAGEN SHARAN Diesel 1.9 от 1995 AHU 1896 куб. см. 90 к.с. TDIVOLKSWAGEN SHARAN Petrol 2.8 VR6 24V от 2000 AYL 2792 куб. см. 204 к.с.VOLKSWAGEN SHARAN Petrol 2.0 от 1995 ATM 1984 куб. см. 116 к.с.VOLKSWAGEN SHARAN Petrol 1.8 20V от 1997 AWC 1781 куб. см. 150 к.с. turboVOLKSWAGEN TOUAREG Diesel 5.0 V10 от 2002 AYH 4921 куб. см. 313 к.с. TDIVOLKSWAGEN TOUAREG Petrol 4.2 V8 от 2002 AXQ 4172 куб. см. 310 к.с.VOLKSWAGEN TOUAREG Petrol 3.2 V6 от 2002 AZZ 3189 куб. см. 220 к.с.VOLKSWAGEN TOUAREG Petrol 3.2 V6 от 2002 BKJ 3189 куб. см. 220 к.с.VOLKSWAGEN TOURAN Diesel 2.0 16V от 2003 AZV 1968 куб. см. 136 к.с. TDIVOLKSWAGEN TOURAN Diesel 1.9 от 2003 AVQ 1896 куб. см. 101 к.с. TDIVOLKSWAGEN TOURAN Petrol 1.6 от 2003 BGU 1595 куб. см. 102 к.с.VOLKSWAGEN TOURAN Petrol 1.6 16V от 2003 BAG 115 к.с. FSIVOLKSWAGEN TRANSPORTER Diesel 1.9 от 2003 AXB 1896 куб. см. 105 к.с. TDIVOLKSWAGEN TRANSPORTER Diesel 1.9 от 2003 AXC 1896 куб. см. 85 к.с. TDIVOLKSWAGEN TRANSPORTER Petrol 3.2 VR6 от 2003 BDL 3189 куб. см. 231 к.с.VOLKSWAGEN TRANSPORTER Petrol 2.0 от 2003 AXA 1984 куб. см. 115 к.с.
 диск притискателен AUDI,VW 228мм
 Аналози: SACHS 3082 307 232 , KM Germany 069 0988 , LUK 123 0253 10 , VALEO PHC VWC-17 , MECARM MC7285
 AUDI A4 Petrol 2.0 20V от 2000 до 2004 ALT 1984 куб. см. 130 к.с.AUDI A4 Petrol 2.0 20V от 2004 до 2008 ALT 1984 куб. см. 130 к.с.AUDI A4 Petrol 2.0 16V от 2003 до 2004 AWA 1984 куб. см. 150 к.с. FSIAUDI A4 Petrol 1.8 20V от 2000 до 2002 AVJ 1781 куб. см. 150 к.с. turboAUDI A4 Petrol 1.8 20V от 1995 до 2000 AEB 1781 куб. см. 150 к.с. turboAUDI A4 Petrol 1.8 20V от 1995 до 2000 ARK 1781 куб. см. 150 к.с. turboAUDI A4 Petrol 1.8 20V от 1995 до 2000 APU 1781 куб. см. 150 к.с. turboAUDI A4 Petrol 1.8 20V от 1995


text: до 2000 ANB 1781 куб. см. 150 к.с. turboAUDI A4 Petrol 1.8 20V от 1995 до 2000 AWT 1781 куб. см. 150 к.с. turboAUDI A4 Petrol 1.8 20V от 2001 до 2004 AVJ 1781 куб. см. 150 к.с. turboAUDI A4 Petrol 1.8 20V от 1995 до 2000 ADR 1781 куб. см. 125 к.с.AUDI A4 Petrol 1.8 20V от 1995 до 2000 AVV 1781 куб. см. 125 к.с.AUDI A4 Petrol 1.8 20V от 1995 до 2000 ARG 1781 куб. см. 125 к.с.AUDI A4 Petrol 1.8 20V от 1995 до 2000 APT 1781 куб. см. 125 к.с.AUDI A4 Petrol 1.6 от 2000 до 2004 ALZ 1595 куб. см. 102 к.с.AUDI A4 Petrol 1.6 от 2000 до 2000 ALZ 1595 куб. см. 102 к.с.AUDI A4 Petrol 1.6 от 2004 до 2008 ALZ 1595 куб. см. 102 к.с.AUDI A4 Petrol 1.6 от 1994 до 2000 ANA 1595 куб. см. 100 к.с.AUDI A4 Petrol 1.6 от 1994 до 2000 AHL 1595 куб. см. 100 к.с.AUDI A4 Petrol 1.6 от 1994 до 2000 ARM 1595 куб. см. 100 к.с.AUDI A4 Petrol 1.6 от 1994 до 2000 ADP 1595 куб. см. 100 к.с.AUDI A6 Petrol 2.0 20V от 2001 до 2004 ALT 1984 куб. см. 130 к.с.AUDI A6 Petrol 1.8 20V от 1997 до 2004 AEB 1781 куб. см. 150 к.с. turboAUDI A6 Petrol 1.8 20V от 1997 до 2004 ANB 1781 куб. см. 150 к.с. turboAUDI A6 Petrol 1.8 20V от 1997 до 2004 APU 1781 куб. см. 150 к.с. turboAUDI A6 Petrol 1.8 20V от 1997 до 2004 ARK 1781 куб. см. 150 к.с. turboAUDI A6 Petrol 1.8 20V от 1997 до 2004 AWT 1781 куб. см. 150 к.с. turboAUDI A6 Petrol 1.8 20V от 1997 до 2004 AWL 1781 куб. см. 150 к.с. turboAUDI A6 Petrol 1.8 20V от 1995 до 1997 ADR 1781 куб. см. 125 к.с.AUDI A6 Petrol 1.8 20V от 1997 до 2005 AJP 1781 куб. см. 125 к.с.AUDI A6 Petrol 1.8 20V от 1997 до 2005 ARH 1781 куб. см. 125 к.с.AUDI A6 Petrol 1.8 20V от 1997 до 2005 AQE 1781 куб. см. 125 к.с.SKODA SUPERB Petrol 2.0 от 2002 до 2008 AZM 1984 куб. см. 115 к.с.SKODA SUPERB Petrol 1.8 20V от 2002 до 2007 AWT 1781 куб. см. 150 к.с. turboVOLKSWAGEN PASSAT Petrol 2.0 от 2000 до 2005 AZM 1984 куб. см. 115 к.с.VOLKSWAGEN PASSAT Petrol 2.0 от 2000 до 2002 AZM 1984 куб. см. 115 к.с.VOLKSWAGEN PASSAT Petrol 2.0 от 2000 до 2002 BFF 1984 куб. см. 115 к.с.VOLKSWAGEN PASSAT Petrol 1.8 20V от 1997 до 2000 ANB 1781 куб. см. 150 к.с. turboVOLKSWAGEN PASSAT Petrol 1.8 20V от 1997 до 2000 APU 1781 куб. см. 150 к.с. turboVOLKSWAGEN PASSAT Petrol 1.8 20V от 1997 до 2000 AEB 1781 куб. см. 150 к.с. turboVOLKSWAGEN PASSAT Petrol 1.8 20V от 2000 до 2005 AWT 1781 куб. см. 150 к.с. turboVOLKSWAGEN PASSAT Petrol 1.8 20V от 2000 до 2005 AWL 1781 куб. см. 150 к.с. turboVOLKSWAGEN PASSAT Petrol 1.8 20V от 1996 до 2000 ADR 1781 куб. см.


text:
Аналитичен доклад относно приложението в България на правото на задържаните имигранти да бъдат изслушвани – HEAR
 Аналитичен доклад относно приложението в България на правото на задържаните имигранти да бъдат изслушвани
 II. Представяне на интервюираните
 III. Етапи на приложение на правото на изслушване
 Правото на изслушване като средство за защита след издаване на заповедта за имиграционно задържане. Право на жалба и на бърз и справедлив съдебен контрол.
 Изслушване по време на имиграционното задържане:
 – Правото на изслушване при налагане на дисциплинарни мерки
 Правото на изслушване при продължаване периода на имиграционното задържане:
 4.1. Правото на изслушване от административния орган преди вземане на решението
 4.2. Правото на изслушване от съда при контрола за законосъобразност на решението
 IV. Интердисциплинарни изводи
 АПК – Административно-процесуален кодекс на Република България
 АССГ – Административен съд – София град
 ВАС – Върховен административен съд на Република България
 ГДГП – Главна дирекция „Гранична полиция“
 ГПУ – Гранично полицейско управление
 ДАНС – Държавна агенция „Национална сигурност“
 Директива 2011/95/ЕС – Директива 2011/95/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 13 декември 2011 година относно стандарти за определянето на граждани на трети държави или лица без гражданство като лица, на които е предоставена международна закрила, за единния статут на бежанците или на лицата, които отговарят на условията за субсидиарна закрила, както и за съдържанието на предоставената закрила
 Директива 2013/32/ЕС – Директива 2013/32/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година относно общите процедури за предоставяне и отнемане на международна закрила
 Директива 2013/33/ЕС – Директива 2013/33/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година за определяне на стандарти относно приемането на кандидати за международна закрила
 Директивата за връщане – Директива 2008/115/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 година относно общите стандарти и процедури, приложими в държавите-членки за връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети страни
 ЕКПЧ – Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи
 ЗДОИ – Закон за достъп до обществена информация
 ЗПП – Закон за правната помощ
 МПГПП – Международен пакт за граждански и политически права
 Наредбата за СДВНЧ – Наредба No Із-1201 от 1 юни 2010г. за реда за временно настаняване на чужденци, за организацията и дейността на Специалните домове за временно настаняване на чужденци
 РДГП – Регионална дирекция „Гранична полиция“
 РПЦ на ДАБ – Регистрационно-приемателен център на Държавната агенция за бежанците
 РЦ – Разпределителен център
 СДВНЧ – Специален дом за временно настаняване на чужденци
 ТЦ – Транзитен център
 Хартата – Хартата на основните права на Европейския съюз
 Докладът обобщава и анализира събрани доказателства и документирани практики относно прилагането на правото на задържаните имигранти в България да бъдат изслушвани. Тези дейности са част от осъществяването на проекта HEAR: Hearing Entails Awareness and Rights (в превод от английски език: „ЧУЙ: Слушането води до разбиране и права“). Проектът HEAR има за цел да насърчи прилагането на правото на изслушване като повишава разбирането и знанието в тази връзка.
 Данните в доклада на първо място се основават на проведените тридесет дълбочинни интервюта със задържани имигранти в СДВНЧ[1]-София. Интервютата са проведени от водещия


text:
адвокат във Фондация за достъп до права – ФАР, като се отчита и правната документация по случаите. Респондентите в интервютата са подбрани естествено, съответно на заявките за правна помощ, които идват от самите чужденци в СДВНЧ.[2] Интервютата следват полу-структуриран формат, който събира информация относно спазването на практика на правото на задържаните имигранти на добра администрация (включващо правото на изслушване преди вземане на първоначалното решение за имиграционно задържане, по време на имиграционното задържане и преди продължаване на периода на задържане) и правото на ефективни средства за защита (включващо правото на изслушване от съда относно законосъобразността на задържането и/или неговото продължаване). Освен правните въпроси, интервютата включват и основни въпроси, които оценяват връзката между упражняването на правото на изслушване и психологическото функциониране на задържаните имигранти. Полуструктурираните въпроси са изготвени от мултидисциплинарен експертен екип, включващ адвокат, психолог и социолог, които имат дългогодишен опит относно прилагането на имиграционно задържане. Техниката за интервюиране посредством полу-структурирано интервю предоставя на задържаните пространство да изразят и други свои съображения, свързани с упражняването на правото на изслушване в контекста на имиграционното задържане. Интервютата се провеждат със съдействието на професионален преводач. Дълбочинните интервюта протичат в рамките на поредица от ежеседмични адвокатски свиждания, по време на които задържаните получават правна помощ. Съгласилите се да участват в изследването чужденци подписват Информирано съгласие, след превод от преводач. Във формуляра за съгласие те посочват дали желаят в доклада да се използва тяхното първо име или посочват заместващ псевдоним. Интервютата със задържаните имигранти са проведени в периода от октомври 2015г. до април 2016г.
 След извършената теренна работа, експертният екип по проекта направи няколко запитвания по Закона за достъп до обществена информация с цел сравнение и доизясняване на находките от интервютата с данните в национален мащаб. Благодарим на Министерството на вътрешните работи, Столичната дирекция на вътрешните работи и Административен съд – Хасково, които предоставиха изчерпателни отговори на зададените въпроси и по този начин съдействаха на изследването.
 Структурата на доклада отразява етапите на приложение на правото на изслушване в контекста на имиграционното задържане. Първата част се отнася до въпроса за изслушването на чужденците преди да се вземе първоначално решение за имиграционно задържане. Втората част се отнася до правото на изслушване като средство за защита след издаване на заповедта за имиграционно задържане: правото на жалба и на бърз и справедлив съдебен контрол. Третата част се отнася до изслушването по време на имиграционното задържане. Тя включва въпросите за условията на задържане и правото на изслушване при налагане на дисциплинарни мерки, изслушването във връзка с надлежната подготовка или изпълнение на извеждането и периодичното преразглеждане на задържането. Четвъртата част се отнася до правото на изслушване при продължаване периода на имиграционното задържане.
 Всеки раздел от доклада завършва с препоръки за постигане на съответствие на българския закон и практика с признатите европейски и международни стандарти, отразени в Наръчника за правото на изслушване на задържаните имигранти.
 В доклада произнасянията на административните и съдебните органи, които обичайно са предмет на експертни анализи, се срещат с гледната точка на задържаните имигранти. Най-ценната характеристика на този доклад е, че той отдава съществено място на свидетелствата и думите на


text:
задържаните хора. Читателят може непосредствено да ги „изслуша“ и да продължи с анализа и заключенията от „чутото“.
 II.Представяне на интервюираните
 Всеки случай е индивидуален и затова при представянето на интервюираните хора „обобщаваме“ данните индивидуално за всеки от тях (вж Таблицата).
 Таблица: Задържани имигранти, интервюирани по проекта HEAR.
 По отношение на изслушването, от събрания материал няма данни за разлика в отношението на властите в зависимост от възрастта, семейното положение и липсата на придружители на децата. Изглежда се касае за една униформена, еднаква позиция на властите, която не търси и не допуска диференциации. За сметка на това по отношение на продължителността на задържането два фактора се очертават като по-значими – това да си сам мъж без семейство и страната на произход. Най-дългият срок на задържане след интервюираните е около 9 месеца и половина. Четирима мъже на възраст между 21 и 33 години от Пакистан са задържани за такъв период от време.От изследваните 30 случая, в 18 случая е налице принадлежност към някоя от следните уязвими групи: придружени деца, непридружени деца, лица с увреждания, възрастни хора, самотни родители с малолетни деца и лица, които са били подложени на изтезание или други сериозни форми на психическо или физическо насилие. В два случая, деца – съответно на 7 и 9 години – са задържани заедно с родителите си, а в 7 случая са задържани непридружени деца. Непридружените деца, обаче, не бяха идентифицирани като такива от административния орган. В СДВНЧ те са задържани заедно с пълнолетни лица. Така, например, Мухамад Хусайн (на 12 години) споделя, че той и Билал Али (на 16 години) са в една стая с пълнолетни афганистанци (с които не могат да разговарят, защото не знаят пащу) и общо в стаята са 45 човека.
 Значителното присъствие в изследването на граждани на Пакистан беше продиктувано от обстоятелството, че в началото на изпълнението на проекта HEAR това бяха „забравените“ имигранти в СДВНЧ-София.
 „Дори и когато сам съм се опитвал да отида при някой служител и да говоря – директно ми казват, че няма смисъл, защото пакистанците нямат шанс.“ – Мехмуд
 „Още отначало сме дали молби за закрила, а не ни приемат. Ние сме останали с впечатление, че това е специално отношение спрямо пакистанците. Извършили сме едно и също като другите задържани, а нас ни дискриминират.“ – Зайн
 Въпреки че подобни съмнения има при всички националности, при адвокатските свиждания действително проличава, че пакистанците са напълно изключени и маргинализирани поради езиковата бариера и приемането на страната им на произход за „сигурна“. Освен събиране на доказателства, една от целите на проекта HEAR беше и възстановяване на справедливостта в индивидуалните случаи на отделните хора посредством предоставяне на правна помощ.
 Сред 30-те случая, изследвани по проекта HEAR, 29 случая са на лица от мъжки пол. В един от случаите става дума за семейство, състоящо се от съпруг и съпруга и 9-годишната им дъщеря. В интервютата със семейството съпругата има водеща роля при предоставените отговори.[4] Преобладаващата мъжка гледна точка в изследването като цяло, обаче, се дължи на това, че подборът на включените респонденти беше естествен и съответстваше на направените заявки или


text:
насочвания за правна помощ от задържаните. Преобладаващото население в центъра за имиграционно задържане е от мъжки пол. Според официалната статистика[5], през 2015 година, броят на задържаните жени в СДВНЧ-София е 490, а броят на задържаните мъже е 5558[6]. Въпреки това, авторът на доклада отчита необходимостта от целенасочени усилия за включване на повече жени-респонденти в следващите изследвания.
 1. Изслушване преди да се вземе първоначално решение за имиграционно задържане
 В контекста на административното производство по издаване на заповед за имиграционно задържане, процедурните гаранции за ефективно изслушване на заинтересования чужденец са следните: назначаване на преводач от езика, който чужденецът владее, уведомяване за започнатото производство по издаване на заповед за задържане, предоставяне на възможност за ползване на защитник или адвокат, осигуряване на възможност за запознаване с документите по преписката, осигуряване на възможност за изразяване на становище по събраните доказателства, за правене на писмени искания и възражения, изясняване от административния орган на фактите и обстоятелствата от значение за случая и обсъждане на направените обяснения и възражения на заинтересования чужденец. По този начин се спазва изискването на Директивата за връщане решенията да се вземат „индивидуално и въз основа на обективни критерии, което означава, че незаконният престой не следва да е единственото обстоятелство, което трябва да се вземе предвид.“.[7]
 С оглед законовата цел на задържането – „само за да се подготви връщането и/или да се извърши процесът на извеждане“[8] – административният орган трябва правилно да запише основните идентификационни данни на имигранта и да го изслуша във връзка със законността на пребиваването и евентуалното издаване на заповед за връщане, в това число дали лицето е търсещ закрила, предоставянето на срок за доброволно напускане и наличието на индивидуални основания за прилагане на задържането като крайна мярка в съответствие с принципа за пропорционалност.[9]
 В България заповедите за имиграционно задържане се издават от административни органи[10] в рамките на административно производство. Сред изследваните по проекта HEAR 30 случая, в 21 случая, непосредствено преди да бъде издадена заповедта за имиграционно задържане, чужденците са задържани за срок до 24 часа на основание член 72, алинея 1, точка 4 от Закона за Министерство на вътрешните работи, съгласно който полицейските органи могат да задържат лице с цел установяване на самоличността му. В три случая чужденците са върнати в България по силата на Дъблинския регламент[11] и от аерогарата в София са откарани направо в СДВНЧ-Бусманци. В два случая чужденците са прехвърлени от Централния софийски затвор след изтърпяване на наказателно-правна мярка „задържане под стража“ и наказание „лишаване от свобода“ поради нелегално пресичане на границата. В един случай чужденецът е извикан за бежанско интервю в ДАБ и оттам, вместо с него да бъде проведено интервю, е задържан и отведен в СДВНЧ-Бусманци въз основа на заповед на председателя на ДАНС. В един случай чужденецът е спрян пред дома му и отведен в СДВНЧ-Бусманци. В други два случая заповедите за имиграционно задържане са издадени направо от административните органи при различни обстоятелства. В нито един от изследваните по проекта HEAR случаи, задържаният чужденец не е бил изслушан в хода на административното производство по издаване на заповедта за имиграционно задържане.
 Във връзка с


text:
материално-правното съдържание на правото на изслушване, всички интервюирани по проекта HEAR чужденци отговориха, че административният орган не им е задавал въпроси във връзка със законността на пребиваването им, в това число дали лицето е търсещ закрила, предоставянето на срок за доброволно напускане и наличието на индивидуални основания за прилагане на задържането като крайна мярка, съответно, изследване на приложимостта на алтернативи на задържането. В нито един от изследваните случаи административният орган не е предоставял срок за доброволно напускане на чужденците. В нито един от случаите в заповедите за имиграционно задържане няма обсъждане и изложени мотиви защо по-леки от задържането мерки не могат да се приложат ефективно. Чужденците споделят многобройни повтарящи се свидетелства за погрешно записване на техните основни идентификационни данни (имена, дата на раждане и гражданство). На въпроса на интервюиращия по проекта HEAR „Преди да Ви доведат в СДВНЧ, казахте ли защо не трябва да бъдете задържан/депортиран? Имахте ли възможност да дадете обяснение, да бъдете изслушан?“, чужденците предоставят следните отговори:
 „Бяхме в полицейски участък; Нищо подобно не са ни питали. Питаха ни само за име, дата на раждане, каналджия, пари“. – Мехмуд, записан с погрешно гражданство (Индия, вместо Пакистан)[12].
 „Такива въпроси нямаше и не чувствах той [служителят] да търси нещо по-леко за мен. (...) Когато дойдох на Аерогарата, двама души ме заведоха в полицейски участък на самата Аерогара. Там ме питаха въпроси на английски език, който аз владея слабо: как си излязъл от България и чрез кого. Около три часа по-късно ме закараха в Бусманци“ – Сафар, върнат в България по Дъблинския регламент
 „На всички седем човека при задържането ни бяха сгрешени личните ни данни“ – Навийд; сгрешени са името, гражданството му (Индия, вместо Пакистан) и датата му на раждане.
 „Бяхме двама пакистанци и двама афганистанци. Афганистанците казаха, че ние сме сирийци. Затова първо извикаха преводач от арабски. Опитахме се да кажем, че сме от Пакистан. Извикаха преводач от урду. Въпреки това, като дойдохме в Бусманци разбрахме, че пак пише, че сме от Сирия.“ – Али, записан с погрешно гражданство (Сирия, вместо Пакистан). Има грешки и в датата на раждането и името му.
 „В полицейския участък никой не пита за датата на раждане, те питат само за годината. Мен дори не ме попитаха за годината. Само ме попитаха на колко години си – казах „на 29“. Преводачът в полицейското управление е изчислил.“ – Али
 „Афганистанецът в полицейското управление сам си е написал дати на раждане. Той беше един от задържаните в групата.“ – Акмал, записан с погрешна дата на раждане и грешки в имената му.
 „Записаха ме, че съм от Сирия и с дата на раждане „1 януари“, понеже бях заловен със сирийци. Въпреки, че казах, че съм от Ирак.“ – Арас.
 „На 21.05.2015г. преводачката от фарси на ДАБ ми се обади да отида на интервю на следващия ден, в 9 часа. Когато отидох в ДАБ, взеха ми синята карта[13] и ми казаха „Ти вече нямаш шанс в България. Депортация или Бусманци!“ Питаха ме „Ти какво правиш 4 години вече в България, защо още не си отишъл в друга държава, Франция?“


text:
Отговорих им, че защото нямам пари. Нямаше преводач. Аз говоря малко български.“ – Мусаб.
 „Когато пристигнах (на аерогарата) никой не говори с мен. Само ме биха. В стаята имаше пепелник и цигари и си извадих една цигара, за да пуша. Полицаят влезе в стаята, удари мe по лицето, по един шамар от двете страни, и ми каза: „Тук е България. Understand?” Удари ме по ръцете. Цигарата ми падна. (...) Не посмях да кажа нищо след това. Страхувах се да говоря.“ – Фарамарз, върнат по Дъблинския регламент.
 От изследваните 30 случая по проекта HEAR, при 19 в заповедите за извеждане и за имиграционно задържане са допуснати съществени грешки в имената, датата на раждане и/или гражданството на чужденците. Там, където няма допуснати грешки, обикновено чужденците са върнати по регламента Дъблин, прехвърлени са в СДВНЧ от Централния софийски затвор, имат статут на международна закрила, регистрирани са като търсещи закрила от ДАБ или са влезли легално в страната. В 9 от изследваните 30 случая по проекта HEAR властите записват погрешно гражданството на задържаните чужденци. В четири случая лицата са записани за граждани на Индия, а са граждани на Пакистан; в два случая лицата са записани за граждани на Сирия, а са граждани съответно на Ирак и на Пакистан; в един случай лицето е записано като гражданин на Ирак, а е гражданин на Турция; в един случай семейството е записано като граждани на Афганистан, а са граждани на Иран; в един случай лицето е записано като гражданин на Босна и Херцеговина, а е без гражданство. В 8 от тези 9 случая чужденците са предоставили на властите верни данни, но не са били чути. Само в един случай – на семейство с 9-годишно дете – родителите умишлено са казали, че са от Афганистан, а не от Иран, под страх да не бъдат върнати. След подробни разяснения от страна на адвоката по проекта HEAR, семейството декларира истинското си гражданство в ДАБ.
 Внимание заслужават случаите на непридружените деца, които са задържани в СДВНЧ. Съгласно българското законодателство[14], имиграционното задържане на непридружени деца е забранено. Законът допуска задържане в краен случай само на придружени деца, за срок, не по-дълъг от 3 месеца. В 7-те случая на задържани непридружени деца, изследвани по проекта HEAR, законовата забрана за задържане е заобиколена от властите чрез надписване на възрастта на децата. Така, считани за пълнолетни, някои от тях са задържани дори над максимално допустимия тримесечен срок за придружени деца.[15] Мухамад Хусайн (на 12 години), Билал Али (на 16 години) и Ясар (на 13 години) първоначално са били задържани за 24 часа в 5-то РУ на СДВР за „установяване на самоличност“. Ясар има копие от заповедта за задържане за срок до 24 часа, подписана е от него, без преводач. Попитан „Как Ви записаха за роден на 01.01.1997г.?“, Ясар отговаря:
 „Нямаше преводач. Афганистанецът така ни записа.“
 Мухамад Хусайн е роден през 2003г., но в заповедта за задържането му е записан, че е роден на 1 януари 1997г. (тоест, вместо на 12 години, го водят за 18-годишен). Също така, в заповедта му за задържане е записано, че


text:
той е придружител на непълнолетния Билал Али (на 16 години).
 „Нямаше преводач, когато ни задържаха. Бяхме пакистанци и афганистанци. Имаше един афганистанец, който записа годините на всички ни. От два месеца той вече е в отворен лагер. Той нищо не ни попита, защото не се разбираме, ние не говорим пащу. Само попита как се казвам и сам записа годините. Когато се опитах да кажа, че съм на 12, служителят каза „Не ми приличаш на 12.“ (...) В СДВНЧ има още деца, които са записани на 18 години, а са на 12 години и на 13 години.“ – Мухамад Хусайн
 Асиф, на 14 години, също е записан за роден на 1 януари 1997г.
 „Имаше едно момче от Афганистан, задържаха ни с него. Той превеждаше в полицията – говореше на английски с полицаите. Пита ни на каква възраст сме. Ние казахме. Той: ‘Не, не, много ще е трудно.‘ И всички ни записа с една дата на раждане. Бяхме пет човека малолетни заедно и на всички ни поставиха една и съща дата на раждане: 01.01.1997г.“ – Асиф
 Файсал, на 17 години, също е записан за роден на 1 януари 1997г. Преди да бъде преместен в СДВНЧ, той прекарва 55 дни задържан под стража в Централния софийски затвор за „нелегално пресичане на границата“.
 „В полицията имаше официален преводач, не беше от задържаните. Аз му казах дата на раждане, но той ме принуди да подпиша, без да знам какво. Каза ми да седя и да мълча. На Гранична полиция и в затвора им казах на колко години съм, но вече гледаха първоначалното.“ – Файсал
 В случая на Милад, на 16 години, никой не разговаря с него. В полицията преписват данните от националния му паспорт, с който е задържан. Там Милад е вписан като 23-годишен, за да може да пътува сам.
 Али, на 16 години, е записан с напълно погрешно име и възраст на 18 години.
 „В полицейския участък ми сложиха името. Казах им, че не е моето име, но без резултат. Бяхме много хора. В полицейския участък имаше само преводач от английски език. Аз не говоря английски език. Преводачът от себе си даваше дати на раждане, по-бързо да се махаме.“ – Али.
 В нито един случай не са спазени процесуалните гаранции за упражняване на правото на изслушване. Често няма преводач или чужденците не разбират езика на преводача. За „преводачи“ понякога се използват други задържани чужденци. Нито един от чужденците не е уведомен за започнатото административно производство по издаване на заповед за имиграционно задържане и за правото на изслушване. В нито един от 30-те изследвани случая по проекта HEAR чужденецът не е имал съдействие от адвокат по време на административното производство по издаване на заповедта за имиграционно задържане. Чужденците не са имали достъп до документите по преписката, не са имали възможност за изразяване на становище. Съответно, издадените заповеди за имиграционно задържане като правило са с еднотипни мотиви (отнасящи се до нелегалното влизане или пребиваване и свързаната с това презумпция за опасност от укриване), без обсъждане на възражения на лицето, без аргументи за това защо не се


text:
предоставя срок за доброволно напускане и защо не се прилагат по-леки от задържането мерки[16]. Заповедите за имиграционно задържане се основават на писмена Докладна записка от полицай, в която се посочва кога и къде е установено нелегалното влизане или пребиваване на лицето. Например, всички заповеди за имиграционно задържане, издадени от началника на сектор „Миграция“ на СДВР, МВР, съдържат препратка към писмо на началник група „Контрол по пребиваването на чужденци“ при сектор „Миграция“ – СДВР. Заповедите за имиграционно задържане на двамата сирийски граждани в проекта HEAR (чиято страна на произход е ноторно несигурна), са издадени от РДГП – Драгоман със следните мотиви: „не притежава документи за самоличност, средства да напусне страната и може да се укрие“ (в случая на Ахмад) и съществуващи пречки за изпълнение на заповедта за извеждане, тъй като „чужденецът не притежава необходимите средства да напусне страната, а в страната му на произход има въоръжен конфликт, което възпрепятства изпълнението на заповедта [за извеждане]“ (в случая на Халил).
 В нито една от издадените заповеди за имиграционно задържане, изследвани по проекта HEAR, административният орган не е отчел принадлежността на чужденеца към уязвима група.[17] Така, например, г-н Фарамарз, на 51 години, е жертва на изтезание в страната си на произход и има физически увреждания (болест на Бехтерев, деформация на гръбначния стълб). Около месец след началото на имиграционното му задържане, в Докладна записка от Медицинския институт на МВР до Началника на СДВНЧ-София е посочено, че в случая на г-н Фарамарз „не е уместен продължителен престой в СДВНЧ-София поради риск за здравето и живота му“. В заповедта за имиграционното му задържане, издадена от директора на Дирекция „Миграция“-МВР, обаче, като мотиви единствено е посочено, че задържането се налага „предвид обстоятелствата, че е необходимо да се създаде организация за осигуряване транспортна връзка и билет на лицето до страната на произход, което се явява пречка за незабавното изпълнение на наложената ПАМ[18]“. Административният орган издава заповедта за имиграционно задържане на г-н Фарамарз два дни преди той да пристигне на българска територия при трансфер от държава-членка на ЕС съгласно Дъблинския регламент.[19]
 Легалното определение за „уязвими лица“ съгласно българския закон[20] включва уязвимите лица като децата (малолетни или непълнолетни), непридружени деца, лица с увреждания, възрастни хора, бременни жени, самотни родители с малолетни или непълнолетни деца и лица, които са били подложени на изтезание, изнасилване или други сериозни форми на психическо, физическо или сексуално насилие. В официалната статистика на МВР, обаче, има данни само за следните пет категории уязвими групи задържани чужденци: „малолетни, непълнолетни, възрастни, болни и бременни“. Това са видовете уязвими групи задържани чужденци, които МВР сочи[21] в отговор на въпроса „Какви уязвими групи лица са принудително настанявани в СДВНЧ за периода януари 2007г. до май 2016г. по години, и какъв е съответният им брой по групи съгласно §1.4.б от Допълнителните разпоредби на ЗЧРБ?“ Броят на тези задържани имигранти е предоставен в таблицата по-долу. От липсата на данни за други уязвими групи лица може да се направи заключение, че няма идентификация на други видове уязвимост при или по време на имиграционното задържане.
 Таблица: Видове и брой уязвими лица, задържани в България
 Броят