text:
уважение. Претендира направените по делото разноски.
 Заинтересованите страни – А.Д.М. и Е.Б.М. чрез представител по пълномощие адв. С.Р. *** изразяват становище за неоснователност на жалбата. Поддържа, че при издаване на заповедта не са допуснати нарушения на закона. Моли съда да отхвърли жалбата. Претендира разноски.
 Заинтересованата страна – В.С.П. не изразява становище по жалбата.
 Съдът, по допустимостта на жалбата, приема за установено следното:
 Жалбата е подадена от надлежна страна, при наличие на правен интерес от оспорването, и в предвидения от закона срок. Заповедта е съобщена на оспорващия на 27.11.2013 г., жалбата е подадена на 10.12.2013 г. с вх. No 94-8104 чрез административния орган – Началник СГКК – Сливен. Следователно срокът за обжалване по съдебен ред е спазен, респ. жалбата е процесуално допустима и следва да бъде разгледана.
 Съдът, като прецени поотделно и в съвкупност събраните по делото доказателства, становищата на страните и съобрази приложимия закон, намира за установено от фактическа страна следното:
 Оспорващият В.С.Д. и заинтересованите А.Д.М., Е.Б.М. и В.С.П. са собственици на различни идеални части от имот с идентификатор 67338. 551.46 по кадастралната карта на гр. Сливен, ведно с построените в него сгради, съгласно Нотариален акт за прехвърляне на недвижим имот срещу задължение за издръжка и гледане No 31 том ІІІ дело No 904/16.03.1995 г. по описа на Районен съд – Сливен, Нотариален акт за замяна на недвижими имоти No 8 том VІІІ дело No 1620 / 1999 г. по описа на Служба по вписванията – Сливен и Нотариален акт No 89 том І рег. 215, дело 183 от 20.02.1976 г. по описа на Районен съд – Сливен.
 Със заявление вх. No 94-7542/15.11.2013 г. Е.Б.М. *** извършването на следните услуги : нанасяне на нови обекти на кадастъра за имот с идентификатор 67338. 551.46 по кадастралната карта на гр. Сливен. Предоставяне на индентификатор; Изменение на кадастралните данни в КРНИ; Изработване на проект за промяна на КККР; Тест на проект за изменение на КККР; Издаване на скица за поземлен имот в урбанизирана територия; Извадка от КРНИ; Издаване на удостоверение по чл. 52, ал. 5.
 Въз основа на съставените документи и цифрови модели на основание чл. 54, ал. 1 от ЗКИР, Началник служба ГКК Сливен издал оспорената в настоящото производство Заповед No КД-14-20-577 / 20.11.2013., с която е одобрено изменението на кадастралната карта и кадастралните регистри състоящо се в нанасяне на нов обект в КККР : сграда с идентификатор 67338. 551.46.4 и промени в данните за собственост и собственици за : сграда с идентификатор 67338. 551.46.4.
 С писмо изх.No 94-7542-20-10-2515/20.11.2013 г. оспорващият и заинтересованите страни са уведомени за изменението, като административният орган им изпраща процесната заповед.
 По делото е изискано и приложено адм. дело 154/2013 г. по описа на Административен съд Сливен. Изслушани са две съдебно-технически експертизи, изготвени от вещи лица със специалност „Геодезия и картография”. Съдът не кредитира оспореното от административния орган заключение. От приетото и неоспорено от страните заключение и изявлението на експерта в с.з. се установява, че временната постройка, за която има издадено разрешение за строеж, представлява самостоятелна сграда по кадастралната карта по смисъла на чл.23 т.2 ЗКИР и следва


text:
да бъде отразена, като съществуваща сграда в кадастралната карта; Обекта е нанесен като самостоятелна сграда, защото има отделно строително разрешение, независимо, че обслужва самостоятелен обект в съществуваща сграда; изискванията на Наредба 3 за съдържанието, създаването и поддържането на кадастралната карта за допуснатото изменение са спазени.
 С оглед установеното от фактическа страна, съдът прави следните изводи:
 Съгласно разпоредбата на чл. 168, ал.1 от АПК съдът не следва да се ограничава само с обсъждане на основанията, посочени от оспорващия, а проверява законосъобразността на оспорения административен акт на всички основания по чл. 146 от АПК. Разпоредбата на чл. 142, ал. 1 от АПК повелява съответствието на административния акт с материалния закон да се преценява към момента на издаването му. Предвид измененията на ЗКИР с ДВ, бр. 49/13.06.2014г. следва материалната законосъобразност на обжалваната заповед да се преценява в редакцията преди изменението на закона.
 Оспорената заповед е издадена от компетентен за целта орган и в кръга на неговите правомощия, какъвто е Началник СГКК Сливен, на който са предоставени компетенции по изменение на одобрената КК и КР по силата на Заповед No -13-252/30.09.2013 г. на Изпълнителния директор на АГКК. При издаването на оспорената заповед е спазена процедурата по издаването на същата. От изложеното в Заповедта и материалите в административната преписка се установяват фактическите съображения за издаването на оспорения акт, а именно: съществуване на сграда, за която е издадено разрешение за строеж, която е заснета геодезически на място и представлява основен обект на кадастъра, който следва да бъде нанесен. От събраните по делото доказателства може да се направи извода, че са посочени правните и фактически основания, съответно са изложени и мотиви за издаването на заповедта, спазена е и изискуемата от закона форма.
 В жалбата си жалбоподателите чрез пълномощника си сочат, че обжалваната заповед е незаконосъобразна, тъй като допуснатото изменение на одобрената КК и КР досежно нанасянето на процесната сграда с идентификатор 67338. 551.46.4, с площ 39 кв.м. е извършено в нарушение на чл. 53, ал. 3 от ЗКИР /преди изменението й с ДВ, бр. 49/13.06.2014 г./, тъй като липсвало съгласие на заинтересованите собственици.
 Съдът намира възраженията за неоснователни, поради следното:
 Съгласно чл. 2 от ЗКИР, кадастърът е съвкупността от основни данни за местоположението, границите и размерите на недвижимите имоти, набирани, представяни, поддържани в актуално състояние и съхранявани по установен от този закон ред. Съдържанието, условията и редът за създаването и поддържането на кадастралната карта и кадастралните регистри се определят с Наредба No 3 за съдържанието, създаването и поддържането на кадастралната карта и кадастралните регистри /ДВ, бр. 41/13.05.2005 г./ (Наредба No 3). Заповедите, включително процесната, издадени на основание чл. 54, ал. 1 от ЗКИР, нямат конститутивно, а само констативно действие. В тях се отразява действителността - такава каквато е към момента на изготвянето на съответната карта. Агенцията по кадастъра е задължена да събира, в процеса по изготвянето на кадастралната карта, актуални данни, да извършва замервания, а не само механично да прехвърля в картите данни от избран от нея източник на такива. Това означава, че в производството по изработване на кадастрална карта и кадастрален регистър или по тяхното изменение

type: other


text:
по реда на глава VІ, чл. 51- 54 от ЗКИР, службата по кадастъра е длъжна да се съобрази с представените документи за собственост и да отрази точно данните за собствеността, местонахождението, размера и границите на имотите.
 Административният орган е посочил като правно основание за издаване на заповедта текста на чл. 54, ал.1 и следващите от ЗКИР. Съгласно тази норма измененията в кадастралната карта по чл. 53 се одобряват със заповед от изпълнителния директор на Агенция по геодезия, картография и кадастър (АГКК) или от овластен от него началник на служба по геодезия, картография и кадастър (СГКК), заповедта се съобщава на заинтересуваните лица по реда на ГПК. Като фактическо основание за извършеното изменение е посочена разпоредбата на чл. 57, ал. 6 от Наредба No 3. Съгласно чл. 57, т. 6 от Наредба No 3 /посочена като ал. 6 в оспорения акт/ поддържането на кадастралната карта и кадастралните регистри сe състои в отразяване на настъпилите изменения при изградени, надстроени и пристроени сгради, премахнати сгради, както и преустроени сгради или самостоятелни обекти в тях.
 Оплакванията на жалбоподателя са незаконосъобразност и неправилност на Заповедта са неоснователни. Недопустимо и незаконосъобразно е в административното производство Началника на СГКК-Сливен да съобразява и тълкува разпоредбите на ЗУТ и да прави изводи за това правилно ли е издаденото разрешение за строеж или не, законен ли е или не строежа, какво е неговото предназначение. Спора е за това представлява ли сградата обект годен да се нанесе в КК и КР и допуснати ли са нарушения на процесуалните правила с несъставянето на акт за грешки и непълноти.
 С оспорената заповед е изменена одобрена ККР чрез нанасяне на нов обект – сграда, за която има влязло в сила разрешение за строеж N-385 от 18.12.2012 г., издадено от Главния архитект на Община Сливен, ведно с одобрените инвестиционни проекти, за временен строеж: „Пристройка на един етаж към съществуващ магазин за промишлени стоки” в УПИ V – 5657, кв. 286 по плана на ЦГЧ - гр. Сливен. Следователно по делото се установява, че сградата е изградена след одобряването на ККР, поради което не е налице непълнота в КК по смисъла на § 1, т. 10 ДР на Наредба No 3/2005 г. за съдържанието, създаването и поддържането на КК и КР - несъответствието в кадастралните данни не е към момента на одобряване на ККР, а е настъпило след това. Извършеното с издаденото разрешение за временен строеж: „Пристройка на един етаж към съществуващ магазин за промишлени стоки”, следва да се нанесе в ККР по реда на поддържането им в актуално състояние, съгласно чл. 57, т. 6 от Наредба No 3/2005 г. / посочена и като основание в оспорената заповед/ и за него не се процедира изменение по чл. 53 ЗКИР и съставянето на акт за непълноти и грешки, каквито са направените възражения от страна на оспорващия – липса на съгласие на заинтересованите лица. В случая не се касае за непълнота в КК, която да се дължи на спор за материално право между съсобствениците на дворното място, в което е извършено новото строителство. Тяхно съгласие е необходимо за разрешаване


text:
на строителството по законоустановения ред, но не и за отразяване на кадастрални данни за новото строителство. В този смисъл е практиката на ВАС на РБ - Решение No 4926 от 9.04.2013 г. на ВАС по адм. д. No 2945/2013 г., II о; Решение No 3401 от 11.03.2014 г. на ВАС по адм. д. No 7742/2013 г., II о..
 Относно възражението, че се касае за временен строеж и като такъв не подлежи на отразяване в КК и КР, съдът намира също за неоснователно. Съществуващата на място сграда не е от изброените изключения в чл. 43 от Наредба No 3/2005 г. Видно от съдебно-техническата експертиза, сградата не е строяща се сграда -неизградена в груб строеж; не е временна сграда изпълнена във връзка с извършване на строителство; не е паянтова стопанска сграда без масивни основи или с височина в най-високата им част, по-малка от 2м, нито външна тоалетна с площ, по-малка от 3м. Поради това процесната сграда е сред "всички сгради", които съгласно чл. 43, ал.4 от Наредбата трябва да се заснемат. С оглед на това правилно и законосъобразно административният орган е допуснал изменението на КК и КР и нанасянето на неотразената сграда с вписване на основните й данни и тези за собственика й в КР. Безспорно се установява от доказателствата по делото, че със Заповедта се нанася съществуващ обект на кадастъра - недвижим имот от вида по чл. 23, т.2 от ЗКИР в КК и КР - сграда, собственост на заинтересованите Е.М. и А.М.. Кадастърът представлява снимка на съществуващото положение. Поради това основно изискване и цел на издаваните актове по одобряване и изменение на КК и КР е те да съдържат данните за всички основни обекти на кадастъра които са посочени в чл. 23 от ЗКИР. В съответствие с това е и изискването всички сгради, изградени дори и на груб строеж да се заснемат в КК, което се извършва вкл. и чрез геодезическото им заснемане и нанасяне в КК по очертанията им, със съответните координати в съответствие с изискванията за точност. В конкретния случай е изградена пристройка на един етаж към съществуващ магазин за промишлени стоки, след издадено за това разрешение за строеж. Поради това неоснователно и опровергано от доказателствата е твърдението на жалбоподателя, че сградата не е годен обект подлежащ на нанасяне в КК и КР.
 По изложените съображения съдът, намира оспорения административен акт - Заповед No КД-14-20-577/ 20.11.2013 г. на Началника на СГКК – Сливен, за издаден при спазване на административнопроизводствените правила, при правилно приложение на материалния закон, в предвидената форма и от компетентен орган.
 С оглед изхода на спора и на основание чл. 143, ал. 3 от АПК следва да се уважи искането на органа за присъждане на разноски във вид на юрисконсултско възнаграждение в размер на 300 /триста/ лева и за депозит за вещо лице в размер на 200 /двеста/ лева или общо 500 /петстотин/ лева.
 Искането на заинтересованите страни, защитавани в процеса от пълномощник, следва да бъде оставено без уважение, поради липса на доказателства за реално направени такива, липсва и списък на разноските.
 ОТХВЪРЛЯ жалбата на В.С.Д.


text:
***, срещу Заповед No КД-14-20-577/ 20.11.2013 г. на Началника на СГКК – Сливен, с която на осн. чл. 54, ал. 1 от Закона за кадастъра и имотния регистър /ЗКИР/ и заповед No РД-13-252 / 30.09.2013 г. на изпълнителния директор на Агенцията по геодезия, картография и кадастър във връзка със заявление вх. No 94-7542 /15.11.2013 г. на Е.Б.М. и приложените към него документи и материали, определена по чл. 58, ал. 3 и ал.5, и чл.59, ал.1 от Наредба No 3/28.04.2005 г. е одобрено изменение в кадастралната карта и кадастралните регистри на гр. Сливен, ЕКАТТЕ 67338, община Сливен одобрена със заповед No РД-18-31 / 19.04.2006 г. на изпълнителния директор на АК, представляващо нанасяне на сграда съгласно чл. 57, ал. 6 от Наредба No 3 от ЗКИР, като НЕОСНОВАТЕЛНА.
 ОСЪЖДА В.С.Д., ЕГН ********** с адрес ***, ДА ЗАПЛАТИ на Служба по геодезия, картография и кадастър – гр. Сливен, направените по делото разноски в размер на 500 лв. / петстотин / лева.


text:
Адм. дело 5576/2018г. на ВАС, Пето отд., обр. 02.05.2018г., наср. 28.10.2019г., пренаср. 02.10.2019г., 9:00ч, зала 3, обявено за решаване
 Съдебно решение от
 Адм. дело 728/2019г., Адм. съд - Добрич - съдия Силвия Минкова Сандева – Иванова, обр. на 10.12.2019г.
 Адм. дело 2831/2019г., АдСВ, VII с-в - Ромео Симеонов, обр. 15.10.2019г., с.з. 08.01.2020 10:15ч., наср. 18.03.2020 9:20ч, пренаср. 29.04.2020г. 10:20ч
 Адм. дело 2924/2019г., АдСВ, XIV с-в - Йова Проданова, обр. 28.10.2019г., с.з. 13.01.2020г. 13:30ч., 09.03.2020г. 14:00ч., наср. 06.04.2020г. 14:30ч.
 318. Заявление вх.No 95-00-125 от 30.12.2019 г. до Mинистъра на правосъдието относно указания или препоръки към ЧСИ да отказват на длъжници копия от изпълнителните им дела
 Адм. дело 462/2020г., АдСВ, IV с-в - Eвгения Баева, обр. 14.02.2020г., наср. 20.03.2020г., 10:30ч.
 319. Заявление вх.No ДОИ19000228 от 30.12.2019 г. до Общински съвет - Варна относно договор за стадион „Варна“, сключен през 2008г., извършени продажби на апортирани общински имоти и актуалните инвестиционни намерения и задължения на „Спортен комплекс Варна“ АД
 Адм. дело 364/2020г., АдСВ, XXII с-в - Янка Ганчева, обр. 05.02.2020г.
 Определение No 431 от 19.02.2020г. - отвежда се ЯНКА ЖЕЛЕВА ГАНЧЕВА
 Определение No 452 от 21.02.2020г. - отвежда се МАРИЯ СИМЕОНОВА ГАНЕВА
 Адм. дело 387/2020г., АдСВ, XXIX с-в - Кремена Данаилова, обр. 06.02.2020г.
 Разпореждане No 1892 от 11.02.2020г. - отвежда се КРЕМЕНА САЙКОВА ДАНАИЛОВА КОЛЕВА
 Определение No 373 от 13.02.2020г. - отвежда се ЕВЕЛИНА ИВАНОВА ПОПОВА
 Определение No 387 от 17.02.2020г. - отвежда се КРАСИМИР РУСЕВ КИПРОВ
 Определение No 425 от 19.02.2020г. - отвежда се МАРИЯ ДИМИТРОВА ИВАНОВА ДАСКАЛОВА
 Определение No 457 от 21.02.2020г. - отвежда се ЙОВА ПЕТКОВА ПРОДАНОВА
 Адм. дело 451/2020г., АдСВ, II с-в - Веселина Чолакова, обр. 13.02.2020г., наср. 07.04.2020г. 10:15ч.
 Адм. дело 450/2020г., АдСВ, XVI с-в - Красимир Кипров, обр. 13.02.2020г., наср. 31.03.2020г. 9:30 часа
 Уточняваща молба с.д. No от 05.03.2020г.
 Преглеждания общо: 6567


text:
Александър Арабаджиев Анастас Анастасов Асен Манов Атанас Семов Благовест Пунев Борис Велчев Ванюшка Ангушева Васил Гоцев Владислав Славов Георги Ангелов Георги Марков Георги Петканов Гроздан Илиев Димитър Гочев Димитър Токушев Евгени Танчев Емилия Друмева Живан Белчев Живко Сталев Иван Григоров Иван Първанов Кети Маркова Константин Пенчев Красен Стойчев Красимир Влахов Лазар Груев Любен Корнезов Людмил Нейков Маргарита Златарева Мариана Карагьозова-Финкова Мария Павлова Милена Жабинска Милчо Костов Младен Данаилов Надежда Джелепова Неделчо Беронов Нено Неновски Николай Павлов Павлина Панова Пенка Томчева Пенчо Пенев Пламен Киров Румен Ненков Румен Янков Снежана Начева Станислав Димитров Стефанка Стоянова Стефка Стоева Таня Райковска Теодор Чипев Тодор Тодоров Филип Димитров Христо Данов Цанка Цанкова Цанко Хаджистойчев
 адвокати адвокатско възнаграждение адвокатура административен акт акт за встъпване в длъжност актове на народното събрание аптека баланс на интереси банка банкови услуги битови потребители болнична помощ бюджет бюджетен закон вероизповедание висш съдебен съвет влизане в сила на закон връзка между дела встъпване на народни представители в изпълнение на правомощията им възбуждане на наказателно преследване на народен представител възложители на обществени поръчки възстановяване на права на собственици върховен административен съд върховенство на конституцията вътрешно законодателство вътрешно право гаранции за защита на личността гласуване вот на недоверие гласуване на решение на народното събрание гласуване недоверие на министерски съвет даване статут на висше училище данък върху добавената стойност данъци данъчни задължения два последователни мандата две гласувания две гласувания на отделни заседания декларация с невярно съдържание дете деяние директива дискриминация дискриминация в достъпа до определена професия договор за функционирането на европейския съюз документно престъпление домове за временно настаняване на малолетни и непълнолетни допустимост на искането допустимост на конституционен контрол допустимост на тълкуването доставчик на електрическа енергия и природен газ достъп до медицинска помощ достъп до правосъдие достъп до съд държава държавен орган държавна намеса държавна служба държавна такса държавни учреждения държавно имущество държавна собственост европейска конвенция за защита на правата на човека и основните свободи еднакви правни условия за стопанска дейност едноличен търговец еднолично дружество с ограничена отговорност екологично законодателство електрическа енергия елементи от фактически състав забраняване на партия заварени международни договори заварено тежко престъпление задължително заселване задължително тълкуване задължително тълкуване от народното събрание задържане закони приети преди конституцията законодателен процес законоустановеност на наказанието заместник-председател на народното събрание замяна на наказания с пробация запрещение засегнати права и законни интереси защита на детето защита на потребителя защита на право на частна собственост здравно осигуряване земеделска земя избирателно право избори избори за европейски парламент избори за народни представители извлечение от сметка изискване за образователно-квалификационна степен изключителна държавна собственост изпълнение на наказанията изтезание имущество инвестиции индивидуален административен акт искане за разделяне на дела кадрови военнослужeщи канидидати за изборни органи на политически партии и коалиции квалифициран състав на престъпление кзк клинични пътеки кмет на община кмет на район комисия за защита на конкуренцията компетентност на народното събрание конвенция за защита на правата на човека и основните свободи конвенция за правата на детето конвенцията за защита на правата на човека и основните свободи конвенцията за правата на хората с увреждания конкуренция конституционен контрол конституционна несъвместимост контрол върху производството на


text: лекарствени средства и търговията с тях конфискация концесия кооперация крайни снабдители легитимна цел лекарствени продукти ликвидационен орган ликвидационни съвети липса на предмет лична свобода и неприкосновеност лишаване от право на местоживеене магистър-фармацевт малолетни мандат мандат на народен представител мандат на председателя медико-диагностични дейности международния пакт за граждански и политически права местни избори министър на отбраната министър на правосъдието мярка за неотклонение мярка за неотклонение „задържане под стража“ наборна военна служба наборна военна служба на лицата с висше образование наказателна неотговорност наказателна неприкосновеност наказателно преследване на офицери и сержанти наказателноправни норми народен представител нарушения на принцип национално богатство недопускане на ограничения на права недопустимост на искане независима икономическа дейност независимост на съдебната власт незаконно придобито имущество неизбираемост на народен представител неизправен длъжгник нелоялна конкуренция необжалваемост неприкосновеност на частната собственост непълнолетни несправедливост несъвместимост на народен представител неяснота и двусмислие на конституционна норма нов председател нормативен административен акт нормативен акт нотариуси нужди на държавен орган обжалване на административен акт обнародване обратно действие на закон общ административен акт обществени поръчки обществено осигуряване овластяване ограничаване на основни права опазване на околната среда освобождаване от държавни такси осигурителни права основание за нееднакво третиране основания за гласуване на доверие основания за освобождаване основания за прекратяване на мандат основни положения на временния статут на българската телевизия и българското радио особено мнение оставка отклонява отклонява искане откриване на аптека открито заседание отмяна на оспорената разпоредба отчуждаване офицери офицери и сержанти от въоръжените сили партия и държава партия на верска и/или етническа основа пенсия подаване оставка на правителството политическа неутралност политическа партия политически плурализъм поправителен труд права и задължения на гражданите права и свободи на гражданите права на човека правен интерес правен проблем правна сигурност право на защита право на личен живот право на сдружаване право на собственост право на труд правова държава правомощие за сезиране правомощие на народното събрание правомощия правомощия на изпълнителната власт правомощия на министъра на правосъдието правомощия на нзок правомощия на служебно правителство правораздаване предварително задържане предимство пред норми на вътрешното законодателство предложение за избор и освобождаване предложения между първото и второто четене предмет на конституционното производство председател на народно събрание предсрочно освобождаване на председателя на народното събрание предсрочно прекратяване предсрочно прекратяване на правомощия предсрочно прекратяване на пълномощията на народен представител прекратяване на мандат прекратяване на пълномощия прекратяване на пълномощия на президента престъпление преходни и заключителни разпоредби привилегии привилегии за държавната собственост придобиване качеството на народен представител приемане на закон принудителна административна мярка принцип за равенство на кандидатите принципи присъединяване на дела пробация произнасяне по допустимост на искането прокурор пропорционалност противоконституционност на наказателноправни разпоредби проучвателен мандат процедура за освобождаване пълномощия на народния представител равенство на всички граждани пред закона равенство на страните в съдебния процес равенство пред закона равни условия равнопоставеност разделение на властите разноски по делото разпиляване на държавно имущество разпускане на народно събрание разпускане на народното събрание разпускане на партия разрешение на министъра на отбраната разрешение на народното събрание расова дискриминация ратификация религиозни възгледи решение на народното събрание ръководител на българска национална телевизия ръководна длъжност ръководна щатна длъжност ръководни органи самостоятелен бюджет на съдебната


text: власт самостоятелно произнасяне по конституционност на закон за изменение и допълнение на действащ закон свобода на вероизповедание свободна професия свободна стопанска инициатива сграда сграда – публична държавна собственост сдружаване сдружаване на религиозна основа сержанти служебно правителство снемане на имунитет снемане на имунитет на народен представител социални помощи социални права специализирани медицински дейности срок на наборната военна служба становище статут на народен представител при разпуснато народно събрание стенографски протокол стопанисване на държавното имущество стопанска дейност стопанска инициатива структура на конституционни норми субект на престъпление съдебен контрол съдебна власт съдебни изпълнители съдилища съставяне на ново правителство съществени нарушения на изборния процес такса тежест на доказване в гражданския процес топлопреносно предприятие трето гласуване труд трудов стаж за пенсиониране трудово възнаграждение тълкувателно решение търговия на дребно с лекарствени продукти указ на президента управление на имуществото на съдебната власт успешно приключен проучвателен мандат установяване на нецелесъобразност на закон устройство на крайбрежната територия участие в избори формиране на органи на съдебната власт функции на адвокатурата функции на председателя на народното събрание функции на прокуратурата характер на решението хора с увреждания цел на закона целесъобразност цикми цялостна политика на правителството частна собственост частни съдебни изпълнители черноморско крайбрежие чужд гражданин чуждестранно юридическо лице юридическо задължение 313б от наказателния кодекс велико народно събрание върховен съд главен прокурор група народни представители заварен закон закрито заседание имунитет на народен представител искане на народни представители искане на общото събрание на гражданската колегия на върховния касационен съд искане на общото събрание на наказателната колегия на върховния касационен съд искане на общото събрание на търговска колегия на върховния касационен съд искане на омбудсман искане на пленума на върховния касационен съд искане на президент искане на съдебен състав на върховния касационен съд искане на тричленен състав на върховния административен съд искания на различни субекти казуално тълкуване международен договор наказателна колегия на вкс недействителни бюлетини недоверие на правителство омбудсман отнемане на имущество парламентарна група петчленен състав на вас полагане на клетва правен спор правилник за организацията и дейността на народното събрание президент прекратяване на пълномощия на народен представител противоконституционност на закон пълномощия на председателя на народното събрание религиозни общности спор за конституционност на партия субект на искане състав на вас състав на върховния административен съд частно осигуряване предучилищно образование неизбираемост двойно гражданство тълкувателна дейност на Конституционния съд цензура право на свободно изразяване право на разпространяване на мнение правото да се търси, получава и разпространява информация делегиране Конвенция за защита на архитектурното наследство на Европа паметници на културата указания на съда недостатъци на искането празнота в закона недействителност на решение на Конституционния съд правомощия на президента искане на главен прокурор общинска собственост отклоняване на искане за тълкуване данък сгради местно самоуправление дискреционни правомощия приподписване на указ български гражданин по рождение монопол право на стачка ограничаване на правото на стачка повторно разглеждане на искания организация на съдебната власт бюджет на съдебната власт свобода на изразяване право да се разпространява информация средства за масова информация Българска национална телевизия Българско национално радио спиране и конфискация на средство за масова информация избори за президент оттеглени подписи от народни представители държавен бюджет


text:
уволнение дисциплинарно наказание обжалване законодателна инициатива публичноправно вземане защита на влогове изборен ден равнопоставеност при упражняване на стопанска дейност лов ден за размисъл предмет на искане възобновяеми източници на енергия мораториум образование образователна политика законодателна власт изпълнителна власт делегирано законодателство основни обществени отношения трайна уредба закон подзаконов акт предучилищно и училищно възпитание частно училище дискреция на законодателната власт държавни образователни стандарти автономия в сферата на образованието искане на Министерски съвет въоръжени сили чуждо гражданство свобода на словото ново тълкуване министерски съвет държавни имоти нищожност на сделка използване на служебно или партийно положение решение на Конституционния съд компетентност на Конституционния съд местоживеене чуждестранни лица наследство наследяване дисциплинарно производство отстраняване от длъжност наказателно производство Министерство на вътрешните работи достойнство на човека социална ценност дисциплинарно нарушение държавен служител Комисия за енергийно и водно регулиране правомощия на омбудсмана пределна цена енергийни предприятия договор при общи условия крайни потребители очевидна неправилност бланкетно правно понятие тълкуване върховен съдебен надзор Върховен касационен съд допускане до касационно обжалване предпоставки за достъп до касационно обжалване касационен контрол принцип на разделение на властите методи на тълкуване правото на защита в касационното производство правна норма конституционен императив служебни правомощия на Върховния касационен съд автономия на Народното Събрание авторитет на Народното събрание освобождаване от пост мандат на председателя и заместник – председателя на Народното събрание предсрочно прекратяване на мандат нарушаване на Правилника за организацията и дейността на Народното събрание свободен мандат права на заместник - председателя на Народното сърбание санкционно основание ценностен избор ценности в обществото конкурсно начало институт на командироване справедлив съдебен процес резервен защитник очевидна фактическа грешка разпоредително заседание административно-наказателна отговорност административно нарушение административно наказание бързо производство отстраними съществени нарушения на процесуалните правила актове на Министерския съвет искане на пленума на върховния административен съд властови правомощия престиж на съдебната власт престиж на властта разкриване на банкова тайна преобразуване на правоотношение инвеститура временно отстраняване от длъжност колегии на Висшия съдебен съвет искане на петчленен състав на върховния административен съд искане на върховния съд данък върху недвижимите имоти законоустановеност на данъците данъчна ставка данъчна основа курорт имуществен данък подоходен данък предназначение на имота митническа администрация директор служебен стабилитет предизвестие лично политическо доверие произвол йерархична подчиненост
 решение No 6 по дело 6 / 2019
 от: 18.7.2019 г.
 определение по дело 8 / 2019
 Съдия: Надежда Джелепова
 от: 2.7.2019 г.
 определение по дело 7 / 2019
 определение по дело 4 / 2019
 от: 18.6.2019 г.
 определение по дело 6 / 2019
 от: 28.5.2019 г.
 особено мнение към определение по дело 3 / 2019
 Съдии: Анастас Анастасов, Гроздан Илиев, Константин Пенчев, Надежда Джелепова, Таня Райковска
 от: 9.5.2019 г.
 определение приключващо делото No 2 по дело 11 / 2018
 Описание: Разпоредбата на § 8 от Преходните и заключителни разпоредби на Закона за банковата несъстоятелност (обн. ДВ, бр. 22 от 13 март 2018 г.), чието обявяване за противоконституционна се иска, е изменена със Закона за изменение и допълнение на Закона за банковата несъстоятелност, приет от 44-то Народно събрание на 5 април 2019 година (обн., ДВ, бр. 33 от 19 април 2019 г.), като в края й е


text:
добавено: „като кредиторите се вписват служебно в списъка по чл. 64, ал. 1“. Конституционният съд намира, че промяната на § 8 ПЗР на ЗИДЗБН изисква производството по к.д. No 11/2018 година да бъде прекратено. Съдът е бил сезиран с разпоредба, която вече не съществува. Разглеждането на така изменената разпоредба означава съдът да се самосезира, което е недопустимо.
 определение по дело 5 / 2019
 определение по дело 3 / 2019
 особено мнение и становище по дело 5 / 2019
 Съдии: Анастас Анастасов, Гроздан Илиев, Таня Райковска
 решение No 5 по дело 12 / 2018
 Съдия: Павлина Панова
 от: 19.4.2019 г.
 особено мнение и становище по дело 12 / 2018
 Съдии: Атанас Семов, Таня Райковска
 решение No 4 по дело 15 / 2018
 Съдия: Атанас Семов
 от: 9.4.2019 г.
 Описание: Съгласно чл. 84, т. 3 във връзка с чл. 60, ал. 1 от Конституцията единствено Народното събрание установява данъците и определя размера на държавните данъци и не може да делегира тези свои правомощия на изпълнителната власт. Изискването за законоустановеност на данъците обхваща всички техни елементи – данъчен обект, данъчна основа, данъчна единица, данъчна ставка и др. Въвеждането на по-високи ставки за жилищни имоти, разположени на територията на населено място или селищно образувание, включени в списък на курортите в Република България, приеман от Министерския съвет, представлява нарушаваща Конституцията делегация на изключителни правомощия на Народното събрание. Данъкът върху недвижимите имоти e имуществен данък и като такъв се определя въз основа на стойността на имота, независимо за какви нужди се използва той. Поставянето на размера на ставката на данъка върху недвижимите имоти в зависимост от функционалната употреба на имота представлява недопустимо съгласно чл. 60, ал. 1 от Конституцията смесване на елементи на имуществените и подоходните данъци. Разпоредбата на чл. 22 от Закона за местните данъци и такси противоречи на чл. 6, ал. 2, чл. 8, чл. 60, ал. 1, чл. 84, т. 3 и чл. 141 от Конституцията. Съгласно чл. 116 от Конституцията държавната служба се ползва от стабилитет на служебното правоотношение, без който държавният служител не би могъл да остане верен на волята и интересите на нацията и политически неутрален и да се ръководи единствено от предписанията на закона. Директорите на териториални дирекции, главните директори на главни дирекции и директорите на дирекции от специализираната администрация на Централното митническо управление са висши държавни служители и дейността им се регулира от принципите за държавната служба. Принципът на стабилитет на служебното правоотношение на държавните служители гарантира осъществяването на техните функции по конституционно предписания начин. Той изисква прекратяването на служебното правоотношение да се извършва при наличието на изчерпателно изброени в закона обективни основания. Косвеното ограничаване на правото на съдебна защита е недопустимо според чл. 120, ал. 2 от Конституцията. Принципът на равенство пред закона по чл. 6, ал. 2 от Конституцията не допуска въвеждане на по-неблагоприятен ред за прекратяване на служебното правоотношение само на определени категории държавни служители, без да е налице конституционно оправдание за това. Разпоредбите на ал. 4, изр. 2 и ал. 5, изр. 2 на чл. 9 ЗМ противоречат на чл. 6, ал. 2, чл.


text:
Подлежи ли на оспорване пред съда актът на по-горестоящия административен орган по чл. 97, ал. 2 in fine АПК? | Предизвикай правото!
 Публикации Административно право Подлежи ли на оспорване пред съда актът на по-горестоящия административен орган по...
 Подлежи ли на оспорване пред съда актът на по-горестоящия административен орган по чл. 97, ал. 2 in fine АПК?
 (Коригиран вариант на първоначалната публикация в сп. Норма, 2014, No 11)
 Освен в изрично посочените в чл. 82 АПК или в специални закони случаи всички индивидуални и общи административни актове подлежат на оспорване пред непосредствено по-горестоящия административен орган. По-горестоящият административен орган може е да обяви административния акт за нищожен, да го отмени изцяло или отчасти като незаконосъобразен или нецелесъобразен или да отхвърли оспорването – чл. 97, ал. 1 АПК.
 В случаите, при които горестоящият административен е обявил нищожността на атакувания административен акт или го е отменил като незаконосъобразен или неправилен1, той решава преписката по същество, освен ако исканият акт е от изричната компетентност2 на долустоящия орган – чл. 97, ал. 2 in fine АПК, в които случаи по-горестоящият административен орган връща преписката на административния орган, в чието правомощие е издаването на административния акт. В тези случаи възниква въпросът: лицето, за което отмененият административен акт (а тук се включва и отказа да се издаде административен акт), е облагодетелстващ, притежава ли право на жалба срещу решението, с което по-горестоящият орган отменя този административен акт и връща преписката на компетентния орган за решаване на въпроса по същество.
 Интересът от признаването на право в полза на посоченото лице е несъмнен. Възможно е горестоящият административен орган да е възприел своя „практика“ по тълкуването на закона, която да уврежда гражданите или организациите; няма защо да се чака долустоящият административен орган да издаде нов административен акт, за да се позволи на заинтересованото лице да го обжалва, изтъквайки инцидентно, че решението на горестоящия административен орган е било незаконосъобразно и че следователно първоначалният административен акт следва да бъде възстановен. Освен това възниква въпросът: ако горестоящият орган поради своето си тълкуване на закона или от злонамереност постоянно отменя издадени в полза на едно лице индивидуални или общи административни актове и връща преписката на долустоящия орган, как лицето, за което отменяните актове са благоприятни, ще получи защита чрез достъп до съд?3
 Поставя се и въпросът: прокурорът в защита на обществения или държавния интерес може ли да протестира решението на по-горестоящия административен орган по чл. 97, ал. 2 in fine АПК?
 2. Противоречивите становища в доктрината и съдебната практика до ЗИД АПК, ДВ, бр. 39/2011 г.
 Проблемът е бил актуален както при действието на първоначалната редакция на АПК, така и на действалите преди това нормативни актове ЗАП (1970) и ЗАП (1979).
 Едното становище в по-старата съдебна практика4 дава отрицателен отговор на интересуващия ни въпрос. Приема се, че индивидуални административни актове са актове, които засягат, и то пряко, права или защитени от правото интереси на техните адресати или създават права или задължения за същите. Пряко засягане, създаване или отнемане на права съществува, когато със самия административен акт се отнемат, изменят, ограничават, създават права или задължения на лица,


text:
без да е необходимо за това да се издава някакъв последващ административен акт. Отменителното решение на по-горестоящия административен орган, с което се връща преписката за ново разглеждане, според съда не притежава нито един от елементите на индивидуален административен акт: на първо място, той не е адресиран към лицата (физически или юридически), чиито права, законни интереси или задължения са обект на правна повеля. Адресат е административният орган, който следва да издаде индивидуалния административен акт; на второ място, с това решение не се засягат (създават, изменят, ограничават и пр.) пряко права на тези лица. Задължителните указания по приложението на закона нямат пряко и непосредствено въздействие върху тези права. Това въздействие се постига едва с акта на органа, на който е върната преписката. Поради това този акт е индивидуалният административен акт и той подлежи на обжалване, но не и отменителното решение на по-горестоящия административен орган за връщане преписката за ново разглеждане5.
 Това становище среща одобрение в по-старата доктрина по ЗАП (1970)6, в която се изтъква, че причината за необжалваемост на този акт на по-горестоящия административен орган е липсата на пряко засягане на правата и законните интереси на правите субекти. Не се акцентира обаче, че актът няма характеристиките на индивидуален административен акт.
 Срещаше се и друго становище в доктрината7 и съдебната практика8, което даваше положителен отговор на този въпрос. То акцентира върху текста на чл. 145, ал. 2, т. 2 АПК, в първоначалната му редакция, според който на оспорване по реда на глава десета, раздел първи АПК подлежи актът на по-горестоящия административен орган, с който е отменен или изменен първоначалният административен акт или отказът за издаване на административен акт, без да диференцира между различните актове на по-горестоящия административен орган по чл. 97 АПК9.
 Предвид този нормативен текст според мен правилен при действието на първоначалната редакция на чл. 145, ал. 2 АПК бе положителният отговор. От една страна, разпоредбата на чл. 145, ал. 2, т. 1-3 АПК не изключваше, напротив, буквално тълкувана, обхващаше и актовете на горестоящия административен орган по чл. 97, ал. 2 и 3 АПК, с които не се решава преписката по същество. На второ място, може да се спомене аналогията с обжалването на въззивните решения по граждански дела, с които след като се прогласи нищожността или се обезсили първоинстанционното съдебно решение, делото се връща на първоинстанционния съд. Обжалваемостта на такива решения е изрично призната за допустима с т. 3 от Тълкувателно решение No 1 от 17.07.2001 г. по т.д. No 1/2001 г., ОСГК на ВКС10.
 3. Противоречивата практика на ВАС след ЗИД АПК, ДВ, бр. 39/2011 г.
 След изменението на АПК с ДВ, бр. 39/2011 г. разпоредбата на чл. 145, ал. 2, т. 2 АПК доби следният вид:
 „На оспорване подлежи: решението на по-горестоящия административен орган, с който е изменен актът по т. 1 или е отменен и въпросът е решен по същество“.
 В практиката на Върховния административен съд при тълкуването на тази нова редакция на разпоредбата във връзка с въпроса за допустимостта на съдебното оспорване на акта на по-горестоящия административен орган са се оформили две противоположни становища.
 Според едното становище11 когато


text:
по-горестоящият административен орган връща преписката с указания, които е обявил за задължителни, той всъщност решава въпроса по същество. Поради изключителната компетентност на долустоящия орган, по-горестоящият не може да реши въпроса по същество, но дава указания как подчинения нему орган да реши този въпрос, което е недопустимо. Това незаконосъобразно процедиране следва да подлежи на съдебен контрол. На следващо място, на практика има случаи, при които по-горестоящият административен орган е отменил оспорен пред него административен акт въз основа на просрочена и поради това недопустима за разглеждане жалба. Или по-горестоящият орган е разгледал по същество заявен пред него спор за законосъобразност на административен акт в нарушение на забраната по чл. 130, ал. 2 АПК (никой друг орган няма право да приеме за разглеждане дело, което вече се разглежда от съда). Във всичките тези случаи решението на по-горестоящия орган се приема за нищожно, а според решение No 18 от 14.11.1997 г. по к.д. No 12/1997 г. на Конституционния съд „разпоредбата на чл. 120 КРБ не изключва правото на съдилищата инцидентно да се произнасят по нищожността на необжалваемите административни актове, като противното би означавало на порочни административни актове, например акт, издаден от некомпетентен орган, да се придава по-голям стабилитет, отколкото на закон, чиято противоконституционност може да бъде установена в производство пред Конституционния съд, в който смисъл неатакуемостта на административните актове не е абсолютна“.
 Изтъква се и допълнителен довод в подкрепа на становището за допустимост на оспорването на решението по чл. 97, ал. 2 in fine АПК, мотивиран с признатото с чл. 6, § 1, т. 1 ЕКПЧ право на справедлив съдебен процес на всяко лице при определянето на гражданските му права и задължения12. Сочи се, че изводът за недопустимостта на съдебния контрол върху акта на горестоящия орган поставя заинтересованата страна, чиито права и законни интереси са засегнати от него, в зависимост от волята на административния орган неограничено във времето, като го лишава от възможността да защити своите права и законни интереси в противоречие с разпоредбата на чл. 6, § 1, т. 1 ЕКП за правото на справедлив процес в разумен срок.
 Според противното становище13 при действащата редакция на разпоредбата на чл. 145, ал. 2, т. 2 АПК (ДВ, бр. 39 от 2011 г.) на оспорване подлежи решението на по-горестоящия административен орган, с което е изменен актът по т. 1 или е отменен и въпросът е решен по същество. Нормата има предвид случаите на произнасяне на по-горестоящия орган с властническо волеизявление, пораждащо правни последици – когато отмени първоначалния административен акт и постанови нов по същество или когато измени първоначалния административен акт. Само в тези случаи по-горестоящият административен орган действа, като се произнася по същество относно материалните права и задължения и само в тези случаи именно по-горестоящият административен орган издава правопораждащия акт. Това са и случаите, в които издаденото решение на по-горестоящия административен орган има характера и обема на административен акт, който може да бъде предмет на обжалване. В случаите, в които по-горестоящият административен орган е отменил административния акт и е върнал преписката за произнасяне, се приема, че не е налице годен за обжалване административен акт като


text:
властническо волеизявление, пораждащо правни последици в определена правна сфера. В тези случаи по принцип по-горестоящият административен орган действа като „контролно-отменителна инстанция“ и издаденото решение не е административен акт, а на оспорване ще подлежи новият индивидуален административен акт, който ще бъде издаден. Това становище намира подкрепа и в доктрината14.
 За отстраняване на тази противоречива практика бе образувано по предложение на председателя на ВАС тълкувателно дело No 3/2014 г., по описа на ОСК на ВАС, насрочено за разглеждане от Общото събрание на колегиите във ВАС на 16.10.2014 г., при следните тълкувателни въпроси:
 – Подлежи ли на съдебен контрол актът, с който горестоящият административен орган се произнася в условията на чл. 97, ал. 2 АПК?
 – При отрицателен отговор на първия въпрос, ако е постановено нищожно решение от страна на горестоящия административен орган по съществото на спора, следва ли съдът, сезиран с жалба срещу неговото решение, на основание чл. 120, ал. 1 КРБ да упражни контрол и върху законосъобразността на акта на долустоящия административен орган или следва само да прогласи нищожността на решението на горестоящия орган срещу което е сезиран с жалбата?
 С определение от 26.02.2015 г. производството по това тълкувателно дело е прекратено с мотива, че противоречината практика е била само на тричленни състави и предстои да се създаде продиворечива практика на петчленни състави на ВАС.
 Настоящата статия представлява опит за излагане на становище по въпросите на прекратеното тълкувателно дело.
 На първо място, следва да се посочи, че редакцията на чл. 145, ал. 2, т. 2 АПК, ДВ, бр. 39/2011 г., не оставя съмнение, че изключва актовете по чл. 97, ал. 2 АПК от предметния си обхват. По тази разпоредба подлежат на обжалване актовете на по-горестоящия административен орган, с които се прогласява нищожността на първоначалния административен акт, отменя се или се изменя, като преписката се решава по същество.
 Означава ли това обаче, че актовете по чл. 97, ал. 2 in fine АПК не подлежат на оспорване пред съд? Не непременно. Чл. 145, ал. 2, т. 2 АПК не ги включва сред актовете, подлежащи на пряк съдебен контрол, но и не изключва същите от съдебно оспорване. Разпоредба с изричен текст, според който актовете по чл. 97, ал. 2 in fine АПК не подлежат на обжалване, АПК не съдържа. Веднага възниква въпросът: предвид уредената в чл. 120, ал. 2 КРБ обща клауза за съдебно оспорване на административни актове, не е ли налице основание, и то конституционно, за оспорването им по съдебен ред?
 На пръв поглед това е така, но изводът се нуждае от подборно обосноваване. Чл. 120, ал. 1 КРБ оправомощава съдилищата да осъществяват контрол за законност на актове и действия на административните органи. Употребената нечленувана форма на съществителните „актове“ и „действия“ не е случайна. Конституционният законодател иска да подчертае, че правомощието на съдилищата да упражняват съдебен контрол над администрацията не се простира над всички актове и над всички действия на администрацията. Ал. 2 на същия член сочи, че гражданите и юридическите лица могат да обжалват всички административни актове, които ги засягат освен изрично посочените със закон. Следователно поначало компетентността на съдилищата да упражняват


text:
съдебен контрол се простира само над „административните актове“ и то само ако бъдат сезирани с жалба на засегнатите правни субекти. За да бъде допустим пряк съдебен контрол над актове на администрацията, които не представляват административни актове по см. на чл. 120, ал. 2 КРБ е необходима изрична законова овластителна норма.
 Такава по отношение на актовете по чл. 97, ал. 2 in fine АПК бе налице до изменението на чл. 145, ал. 2, т. 2 АПК, а след ЗИД АПК, бр. 39/2011 г., вече няма. Следователно единственото основание за съдебна компетентност над жалби срещу актове по чл. 97, ал. 2 АПК може да бъде разпоредбата на чл. 120, ал. 2 КРБ.
 Мисля обаче, че не ще бъде никакво насилване над текста на чл. 120, ал. 2 КРБ да се обоснове тезата, че актът, с който по-горестоящият административен орган, връща преписката за ново произнасяне със задължителни указания, представлява непосредствено засягащ правния субект административен акт. Това е така по следните съображения:
 Не смятам, че актът по чл. 97, ал. 2 in fine АПК представлява особен контролен или контролно-отменителен акт, тъй като не намирам, че той има единно съдържание15.
 При внимателен разбор на разпоредбата на чл. 97, ал. 2 in fine АПК ще видим, че мотивираното решение на по-горестоящия орган, с което се отменя административен акт на долустоящия административен орган, издаден в хипотезата на изрична компетентност, и преписката се връща с указания за ново разглеждане, се състои, разчленява се на две части:
 ? акт, с който се отменя първоначалният административен акт като незаконосъобразен или неправилен или се прогласява за нищожен;
 ? акт, с който преписката се връща на долустоящия административен орган, за да упражни изричната си компетентност при съобразяване с указанията на по-горестоящия административен орган.
 Вторият акт, или втората съставка на мотивираното решение на по-горестоящия административен орган действително не подлежи на самостоятелно оспорване пред съда. Той не е адресиран към страните в производството, не засяга непосредствено техни права, свободи или законни интереси и има чисто процесуален характер. Не такова обаче е положението с първия акт, или първата съставка на решението по чл. 97, ал. 2 in fine АПК. Това решение има непосредствено материалноправно действие по отношение на правния субект, за който първоначалният административен акт е пораждал или признавал права или определени законни изгоди и който има интерес тези права и законни изгоди да останат да съществуват в правния мир и конкретно в правната му сфера. Ако се запитаме какво е естеството на този правен акт, ще видим, че то е еднородно с естеството на акта по чл. 91, ал. 1 АПК, с който административният орган, издал акта, упражнява правото си на отзив, т.е. го оттегли. И наистина, доктрината при действието на старото административно процесуално законодателство в периода 1912-1948 г. неотклонно е приемала, че целта на въведеното задължение за задължително обжалване на административния акт пред непосредствено по-горестоящия йерархически началник като процесуална предпоставка за оспорването по съдебен ред е да се даде възможност администрацията да оттегли сама административния акт и така да се предотврати един ненужен съдебен спор16. Теорията е разглеждала отмяната на административния акт от


text:
по-горестоящия йерархически началник като вид оттегляне на административния акт17.
 Действително, между уредбата по НЗАП (1934) и АПК има големи разлики. На първо място, издаването на административни актове и тяхното оспорване по административен ред сега не се подчинява на принципа на безформието, а напротив налице е изрична уредба в общ кодификационнен законодателен акт на целия положителен административен процес18, включително и на „безспорното административно производство“19 по издаване на индивидуални и общи административни актове. Вярно е и, че АПК употребява, за разлика от НЗАП (1934) различни термини, когато говори за правомощието на органа, издал акта, да го премахне от правния мир „оттегляне“, и за правомощието на по-горестоящия орган да го премахне по чл. 97 АПК „отмяна“. Различната терминология идва именно от това, че горестоящият административен орган упражнява контрол за законосъобразност и правилност над акта на долустоящия и е длъжен да се произнесе с мотивирано решение, за разлика от долустоящия, който може да упражни правото си на отзив и немотивирано20. Т.е. законодателят отчита обстоятелството, че дори и извън случаите на изрична компетентност по-горестоящият административен орган не е натоварен с цялата компетентност на активна администрация, не измества първоначалния във всичките му правомощия, а само упражнява, в строго определени рамки, контрол над актовете на долустоящия административен орган. Различните функции и различният обхват на правомощията е довел до желанието за различна терминология на издаваните актове. По правните си последици обаче оттеглянето на административния акт от органа, издал акта, и отмяната по чл. 97, ал. 2 АПК от по-горестоящия орган не се различават – с обратна сила биват заличени правните последици на административния акт от правния мир21. Ето защо актът по чл. 97, ал. 2 in fine АПК в първата му съставка по същество представлява вид оттегляне на административния акт от орган на администрацията. Във връзка с това трябва да се отбележи, че в доктрината оттеглянето на административен акт (индивидуален или общ) безспорно се приема за административен акт22. АПК също подчертава това, като предвижда, че новият акт по чл. 91, ал. 2 АПК, а тук се включва23 и актът, с който органът упражнява правото си на отзив, подлежи на оспорване по реда на АПК.
 Поради изложените по-горе съображения намирам, че актът по чл. 97, ал. 2 in fine АПК, с който, в производство по оспорване по административен ред бива отменен административен акт, издаден в хипотезата на изрична компетентност, подлежи на съдебно оспорване по реда на глава десета АПК. Това е така, защото в първата си съставка (отменителната) актът има същата правна същност, както и първоначалният административен акт – било то индивидуален, или общ. Възможността за обжалването на този акт от засегнатите правни субекти, а това са правните субекти, за които първоначалният административен акт е бил благоприятен, следва от нормата на чл. 120, ал. 2 КРБ. Актът по чл. 97, ал. 2 in fine АПК в неговата втора съставка – връщането на преписката на долустоящия административен орган за упражняване на изричната му компетентност не подлежи на съдебен контрол, но не може да бъде приведен в действие, докато не приключи производството по оспорване на акта на по-горестоящия административен орган в


text:
първата му част. Налага се спиране на административното производство, на основание чл. 54, ал. 1, т. 5 АПК, до приключване на съдебното производство по оспорването на акта на по-горестоящия орган.
 5. Теорията за административния съд като регулатор на компетентностите
 Въпреки убедеността ми в изложената по-горе теза, не е изключено с очакваното тълкувателно решение ВАС да възприеме и противната теза за принципна недопустимост на оспорване на контролните актове на по-горестоящия административен орган по чл. 97, ал. 2 in fine АПК. Ето защо намирам за полезно да изложа един алтернативен начин на разсъждение, при който въпреки една подобна теза за принципна недопустимост на съдебен контрол над актове по чл. 97, ал. 2 АПК, все пак е допустим по изключение съдебен контрол. Този начин на аргументация се основава на теорията за административния съд като регулатор на компетентностите.
 Тази теория, развита в практиката на бившия ВАС и рационализирана в тогавашната доктрина, позволява обжалването пред административното правосъдие дори на административни актове, изрично изключени от съдебен контрол със закон24.
 Съдът е приемал, че наистина една категория административни актове може да бъде изключена от подсъдност на административното правосъдие и тогава административният съд не е в състояние да упражни своята съдебна проверка върху така издадените актове в нейната пълнота. Това не пречи обаче съдът да може да проведи дали в случая е действал наистина компетентен орган, респ. дали действащият орган е не е превишил границите на своята компетентност. В тези случаи съдът приема жалбата дори и ако поначало законът забранява обжалването на конкретната категория административни актове, за да охрани границите на разпределението на компетентностите, очертани в закона. Тъй че винаги старият ВАС е приемал за разглеждане оспорвания срещу административни актове, подадени с оплаквания за издаването им от некомпетентен орган. Ако констатира такова нарушение на компетентността, ВАС не отменя издадения административен акт, а обявява неговата абсолютна недействителност25.
 Ако сега действащият ВАС възприеме тезата, че поначало актовете по чл. 97, ал. 2 in fine АПК, с които след отмяна на първоначалния административен акт, преписката се връща за ново разглеждане на издалия отменения акт орган, не подлежат на оспорване пред съд, то от тази теза трябва да се направи изключение именно за случаите, при които по-горестоящият административен орган би постановил нищожно решение. Веднага възниква въпросът при кои хипотези решението на по-горестоящия административен орган по чл. 97 АПК е нищожно?
 Нищожно ще бъде решението на по-горестоящия административен орган в случаите, в които първоначалният административен акт не е подлежал изобщо на оспорване по административен ред или макар да е подлежал на такова оспорване той е влязъл в сила и е станал стабилен поради неоспорването му в предвидените от закона срокове. Накратко казано, при „недопустимост“ на решението на по-горестоящия административен акт, поради липсата или погасяването на правото на оспорване по административен ред. Част от случаите на такава недопустимост са описани в практиката, която поддържа тезата за възможността за пряк съдебен контрол над актовете по чл. 97, ал. 2 in fine АПК – когато по-горестоящият административен орган се е произнесъл по просрочена жалба или просрочен протест по чл. 85 АПК, когато по-горестоящият орган е разгледал


text:
по същество заявен пред него спор за законосъобразност на административен акт в нарушение на забраната по чл. 130, ал. 2 АПК и пр.
 При възприемане на теорията за административния съд като регулатор на компетентностите според мен съдът следва да разглежда въпроса дали фактите, твърдени в жалбата или протеста срещу акта на по-горестоящия административен орган, като основание за нищожност на акта, наистина биха могли да обосноват такава нищожност. Т.е. въпросът за основателността на жалбата или протеста ще се превърне във въпрос не по същество на делото, а като предварителен въпрос, който съдът следва да разгледа при преценката на допустимостта на оспорването. Ако съдът констатира, че е очевидно, че оспорването по административен ред е било допустимо, то той следва в закрито заседание сумарно с определение да отхвърли оспорването26. Само така едновременно ще може едновременно да бъде дадена защита на засегнатия от един нищожен акт на администрацията правен субект и да бъде зачетена установената в закона необжалваемост на акта.
 Прекратяването на тълк.д. No 3/2014 г., ОСК на ВАС бе пропуск да се разреши един изключително важен практически проблем, който засяга правата, свободите и законните интереси на правните субекти. Разрешаването на този тълкувателен проблем остана за бъдещето. То обаче следва да бъде извършено върху стабилни теоретически разсъждения, предвид колебанието на законодателната политика по въпроса=
 1 Според Костов, Д. ? В: Хрусанов, Д., Д. Костов, Е. Къндева, К. Лазаров. Нови моменти в административния процес според АПК. Тематичен коментар. С., Сиела, 2007, с. 112-113, до решение по същество може да се стигне само ако оспорването е било за законосъобразност и горестоящият административен орган е установил, че административният акт е нищожен или незаконосъобразен, но не и в случаите, при които административният акт е издаден при оперативна самостоятелност. Тезата е привлекателна, но според мен на буквата на закона съответства по-широко тълкуване, според което единствената отрицателна процесуална предпоставка за правомощието на по-горестоящия административен орган да се произнесе по същество, която ал. 2 урежда, е въпросът да е от изключителната компетентност на по-долустоящия административен орган.
 2 АПК не съдържа дефиниция на понятието „изрична компетентност“, но тя може да бъде определена като власт, предоставена на определен административен орган само той да осъществява точно определена функция в сферата на държавното управление, при което, пак само той, да издава административни актове с определено съдържание. Спецификата на обществените отношения и необходимостта от определена строго професионална подготвеност за издаването на такива актове, като гаранция за тяхната максимална ефективност и обществена полезност, са обстоятелствата, които обуславят изричната компетентност на по-долустоящия в йерархията държавен орган. Вж. Еленков, А. За допустимостта на съдебния контрол върху актовете на по-горестоящия административен орган по чл. 97, ал. 1 и 2 АП. – Търговскои облигационно право, 2014, No 7, с. 48. Според Костов, Д. ? В: Хрусанов, Д., Д. Костов, Е. Къндева, К. Лазаров. Нови моменти..., с. 113, понятието „изключителна компетентност“ следва да се приравни на „оперативната самостоятелност“, т.е. винаги когато един въпрос се решава от долустоящия орган в условията на целесъобразност, то той е от неговата изключителна компетентност.
 3 Въпросът е съвсем резонен, тъй като такива случаи на многократни отменяния от


text:
по-горестоящия административен орган и връщания на долустоящия се срещат в практиката – вж. данните в определение No 14405 от 05.11.2013 г. по адм. дело No 12051/2013 г. на Върховния административен съд, петчленен състав, II кол., ВАС.
 4 Определение No 23 от 27.01.1972 г. по адм.д. No 31/1971 г. на III г.о., ВС, публикувано в сб. Съдебна практика на Върховния съд на НРБ, Гражданска колегия, за 1972 г. С., 1973, с. 183-184. Вж. също решение No 751 от 25.01.2005 г. по адм. д. No 9009/2004 г., петчленен състав, определение от 26.05.2008 г. по адм. д. No 4518/2008 г., V о., отменено с определение No 9233 от 28.08.2008 г. по адм. д. No 9700/2008 г., петчленен състав, II кол.
 5 Определение No 23 от 27.01.1972 г. по адм.д. No 31/1971 г. на III г.о., ВС.
 6 Лазаров, К. Проблеми на административния процес. С., изд. БАН, 1978, с. 77.
 7 Ангелов, Г. – В: Пенчев, К., Ив. Тодоров, Г. Ангелов, Б. Йорданов. Административнопроцесуален кодекс. Коментар. С., Сиела, 2006, с. 299.
 8 Определение No 9233 от 28.08.2008 г. по адм. д. No 9700/2008 г., петчленен състав, II кол.
 9 Като че ли в този смисъл е и становището на Къндева, Е. ? В: Хрусанов, Д., Д. Костов, Е. Къндева, К. Лазаров. Нови моменти ..., с. 172.
 10 Стамболиев, О. Актуални въпроси на касационното производство. Тълкувателно решение No 1/2001 г., ОСГК на ВКС и Тълкувателно решение No 2/2004 г., ОСГТК на ВКС с коментар от проф. д-р Огнян Стамболиев. С., УИ „Св. Климент Охридски“, 2004, с. 49-50, включително за критика на това становище.
 11 Определение No 4434 от 29.03.2013 г. по адм. д. No 2818/2013 г., петчленен състав, решение No 805 от 17.01.2013 г. по адм. д. No 11084/2012 г., V о., оставено в сила с решение No 6282 от 09.05.2013 г. по адм. д. No 3568/2013 г., петчленен състав; определение No 14405 от 05.11.2013 г. по адм. д. No 12051/2013 г., петчленен състав, II кол., и решение No 14731 от 08.11.2013 г. по адм. д. No 11793/2013 г., петчленен състав.
 12 Определение No 14405 от 05.11.2013 г. по адм. д. No 12051/2013 г., петчленен състав, II кол.
 13 Определение No 1618 от 04.02.2013 г. по адм. д. No 698/2013 г., решение No 17420 от 21.12.2013 г. по адм. д. No 14656/2013 г., определение No 5081 от 11.04.2014 г. по адм. д. No 3221/2014 г. и решение No 6118 от 08.05.2014 г. по адм. д. No 3802/2014 г., всичките на ВАС, петчленен състав.
 14 Еленков, А. За допустимостта на съдебния контрол... , с. 53, който характеризира акта по чл. 97, ал. 2 in fine АПК като контролен и квазиюрисдикционен, но не и като индивидуален или общ административен акт.
 15 Такъв акт не представлява и касационното решение в гражданския, наказателния или съдебно-административния процес, при което поради допуснати процесуални нарушения въззивното решение се отменя, а делото се връща за ново разглеждане. Общоизвестно е, че това съдебно решение има две съставки – judicium rescindens (отмяна) и judicium rescissorium (препращане за ново разглеждане). Стайнов, П. Касационното обжалване пред Върховния


text:
административен съд. – Списание на БАН, кн. LXVII, No 1, 1943, с. 42-47, 97-103; Славова, М., В. Петров. Административнопроцесуалният кодекс. (Критичен преглед на съдебната практика. Коментар и предложения за усъвършенстване на уредбата). С., Фенея, 2014, с. 303. Необжалваемостта на това решение не следва от естеството на акта, а от липсата на по-горна инстанция, пред която да бъде обжалвано.
 16 Стайнов, П., А. Ангелов. Ръководство по административно правосъдие. С., печ. „Стопанско развитие“, 1943, с. 90-92.
 17 Стайнов, П., А. Ангелов. Цит. съч., с. 91.
 18 Вж. за кодификацията по АПК общо Славова, М., В. Петров. Цит. съч., с. 21-26, а за широкото понятие за административен процес Лазаров, К. Проблеми на административния процес..., с. 9-25.
 19 Хрусанов, Д. Безспорното административно производство. – Социалистическо право, 1983, No 10, с. 38-45.
 20 В който случай, ако на мястото на първоначалния административен акт – отказ бъде издаден положителен административен акт за мотиви на последния трябва да се смятат съображенията, изложени в жалбата по чл. 85, ал. 1, т. 6 АПК.
 21 Стайнов, П., А. Ангелов. Цит. съч., с. 49; Тодоров, Ив. – В: Пенчев, К., И. Тодоров, Г. Ангелов, Б. Йорданов. Цит. съч., с. 213; Еленков, А. – В: Еленков, А., А. Ангелов, А. Дюлгеров, А. Дишева, Л. Панов, М. Казанджиева, С. Янкулова, Т. Николова, Ю. Ковачева. Административнопроцесуален кодекс. Систематичен коментар. Проблеми на правоприлагането. Анализ на съдебната практика. С., Труд и право, 2013, с. 741 и с. 743.
 22 Лазаров, К. Въпроси на съдебното обжалване по Закона за административното производство, С., Издателство на БАН, 1975, с. 37 и с. 40-41.
 23 Еленков, А. – В: Еленков, А., А. Ангелов, А. Дюлгеров, А. Дишева, Л. Панов, М. Казанджиева, С. Янкулова, Т. Николова, Ю. Ковачева. Цит. съч., с. 745, както и определение No 9331 от 28.06.2012 г. по адм.д. No 2746/2012 г., III о.
 24 Бозов, М. Принципът за компетентността и юриспруденцията на Върховния административен съд. – Правна мисъл, г. II (1936), No 10, с. 713-717; Стайнов, П. Възможност за ВАС да се произнесе по актове, които не са от неговата подсъдност (Теория за ВАС като регулатор на компетентностите), Год. на Държавното висше училище за финансови и административни науки, т. II (1941/1942), passim; Ангелов, А. „Некомпетентност или превишение на власт“ като повод за отмяна на административни актове. – Год. на Държавното висше училище за финансови и административни науки, т. II (1941-1942), с. 75-109, Сталев, Ж. Рецензия за А. С. Ангелов. „Некомпетентност или превишение на власт“ като повод за отмяна на административни актове. – Архив за правни науки, г. III (1942-1943), No 2, с. 255-256.
 25 Друго поглед към обжалването в тези случаи има Сталев, Ж. цит. стат., с. 255-256. Според него процесът за отмяна при повода некомпетентност коренно се различава от процеса за отмяна при останалите пороци на административния акт. Обжалването поради некомпетентност поставя пред ВАС въпроса за субективното публично право за заповядване, а обжалването поради останалите пороци – спора относно упражняването на едно начално право за заповядване. В първия случай процесът има установителен, регулативен характер, а ВАС действа като регулатор на компетентностите, докато във втория случай


text:
процесът има отменителен, конститутивен характер. Проверката за компетентност няма как да бъде, според проф. Сталев, изключена, защото тя е свързана със самата констатация за наличието на акт на власт, годен да породи обвързващото действие, към което е насочен. Или, по-просто казано, според проф. Сталев, нищожният поради некомпетентност на издалия го орган административен акт е несъществуващ акт. Теза, която би могла да се оспори. Вж. критиката на това обяснение у Христофоров, В. „Нарушение на закон или на наредба“ като повод за отмяна на административни актове. С., печ. Българска наука, 1946, с. 39-40.
 26 Така Ангелов, А „Некомпетентност или превишение на власт“..., с. 103-105. На противното становище обаче е била съдебната практика на стария ВАС, според която и в тези случаи съдът се произнася с решение по същество.
 Предишна статияОтличаващият се юрист е преди всичко добър човек с широка култура
 Следваща статияОтносно понятието „платец на дохода” за целите на чл. 73, ал. 1 ЗДДФЛ
 Пазарни цени при изчисляване на обезщетение за принудително отчуждаване в полза...
 Sun, 15 July, 2012


text:
Решение по Гражданско дело 267/2016г.
 Гр.Каварна 06.04.2017г.
 Каварненският районен съд в публично заседание на шести март две хиляди и седемнадесета година в състав:
 При секретаря А.М. разгледа докладваното от съдията Гр.д.No267/2016г. по описа на КРС и за да се произнесе взе предвид следното:
 Гражданско дело No 267/2016г. е образувано на основание искова молба подадена от Г.А.Р. с ЕГН **********,чрез пълномощник адв.С.Г. САК,кантора с адрес: *** против М.Н.Б. с ЕГН ********** ***;А.А.Б. с ЕГН ********** адрес ***;Т.А.Б. с ЕГН ********** адрес ***;Д.С.К. с ЕГН ********** ***;Ж.С.Б. с ЕГН ********** *** и Д.К.Р. ЕГН ********** ***.Предявен е иск за съдебна делба на наследствени съсобствени имоти с правно основание чл.341 и сл. от ГПК.
 В исковата молба се твърди,че по силата на наследяване по закон и на договор за дарение,ответниците по настоящата искова молба и ищецът са съсобственици на следните недвижими имоти:
 1.Нива с площ от 52806 кв.м. с идентификатор ***.18.15 по КККР на с.***,общ.Шабла,обл.Добрич;
 2.Нива с площ от 22216 кв.м. с идентификатор-***.4.42 по КККР на с.***,общ.Шабла,обл.Добрич;
 3.Нива с площ от 25342 кв.м. кв.м. с идентификатор-***.17.36 по КККР на с.***,общ.Шабла,обл.Добрич;
 4.Нива с площ от 12637 кв.м. с идентификатор-***.6.9 по КККР на с.***,общ.Шабла,обл.Добрич;
 5.Нива с площ от 8414 кв.м.,с идентификатор-***.1.131 по КККР на с.***,общ.Шабла,обл.Добрич;
 6.Нива с площ от 5401 кв.м.,с идентификатор-***.9.15 по КККР на с.***,общ.Шабла,обл.Добрич;
 Горепосочените шест поземлени имота са възстановени с решения: No 196-1/21.10.2013г.;No 196-2/21.10.2013г. на ОбСЗ гр.Шабла на общия наследодател А. С. Б.,починал на 28.11.1980г.,оставил петима наследници,както следва:
 1.С. А.ов Б. ЕГН **********/син на общия наследодател-А. С. Б./,който е починал,като вдовец на 21.08.1997г. и е оставил за наследници:
 1.1.А. С. Б. ЕГН **********-/син на С. А.ов Б./ починал на 23.04.2011г.,оставил за наследници:
 1.1.1.М.Н. Б.а с ЕГН ********** ***,/преживяла съпруга на А. С. Б.,роден през 1936г./;
 1.1.2.А.А.Б. с ЕГН ********** ***/дъщеря на А. С. Б.,роден през 1936г./;
 1.1.3. Т.А. Б.а с ЕГН ********** ***/дъщеря на А. С. Б.,роден през 1936г./;
 1.2 Д.С.К. с ЕГН **********,***/дъщеря на починалия С. А.ов Б./;
 1.3 Ж.С.Б. с EГН ********** ***/син на починалия С. А.ов Б..
 2.дД А.ов С. с ЕГН **********/син на общия наследодател А.С.ов Б./,починал като вдовец на 23.08.2000г.,няма низходящи наследници,наследяват го при равни квоти а/наследниците на брат му С. А.ов Б. б/ сестра му Р. А.Б. и в/ наследника на сестра му С. А. Р/сестра му Е. А. Л.,по баща Б. почива преди него и няма низходящи наследници,които да го наследят по право на заместване/;
 3.Р. А.Б. с ЕГН **********,***/дъщеря на общия наследодател-А. С. Б./,жива,разведена,разпоредила се идеалните части от имотите,както следва: Видно от Нотариален акт за дарение на поземлен имот No 125,том I рег.No 865,дело 113 от 21.05.2015г. на Нотариус ***,район на действие Районен съд Каварна,Р. А.Б. е дарила на ищеца Г.А.Р. собствените си идеални части от първия от гореописаните имоти/ПИ с идентификатор ***.18.15.Видно от НА No 71 том I,рег.No 466 дело 65/2015г. Р. А. Б. е дарила на Г.А.Р. своите идеални части и от останалите пет имота,описани в исковата молба.Така Г.А.Р. е станарл съсобственик на гореописаните шест имота,заедно с ответниците –М.Н.Б.,А.А.Б.,Т.А.Б.,Д.С.К.,Ж.С.Б. и Д.К.Р..
 4.С. А. Р с ЕГН **********/дъщеря на общия наследодател-А. С.Б./ починала


text:
като вдовица на 09.11.1996г. и оставила като наследник:
 4.1. Д.К.Р. с ЕГН **********,***-дъщеря на С. А. Р;
 5.Е. А. Л. по баща Б. с ЕГН **********/дъщеря на общия наследодател-А. С.Б./,вдовица,починала в гр.София на 24.07.1994г.,няма низходящи наследници-наследяват я при равни квоти а/наследниците на брат и С. А.ов Б. б/ брат и дД А.ов С. в/ сестра и Р. А.Б. и г/ наследника на сестра и С. А. Р.
 В исковата молба се твърди,че притежаваните от съсобствениците квоти от правото на собственост са в съотношение,както следва:
 За наследниците на С. А.ов Б.-М.Н.Б.,А.А.Б.,Т.А.Б.,Д.С.К. и Ж.С.Б.-общ дял в размер на 1/3 от всички имоти,предмет на настоящата делба;
 За Г.А.Р.-1/3 ид.част от всичкси имоти,предмет на настоящата делба;
 За Д.К.Р.-1/3 ид.част от всички имоти,предмет на настохящата делба.
 С оглед на гореизложеното ищеца моли,съдът да постанови решение с което да прекрати съсобствеността върху описаните имоти,чрез извършване на делба,съобразно притежаваните от съсобствениците идеални части,като по възможност в четирите дяла от наследството на общия наследодател-А. С.Б.,да бъдат поставени самостоятелни имоти,включително,ако се налага-реални части от съществуващи имоти.Към исковата молба са представени доказателства,депозирани са доказателствени искания.
 В срока по чл.131 ал.1 от ГПК ответниците М.Н.Б. с ЕГН ********** ***;А.А.Б. с ЕГН ********** адрес ***;Т.А.Б. с ЕГН ********** адрес ***;Д.С.К. с ЕГН ********** ***;Ж.С.Б. с ЕГН ********** *** депозират писмен отговор.По допустимостта на иска,намират исковата молба за нередовна,с оглед на факта,че по делото не е конституиран купувачът на дела на Д.К.Р.-С.А.В..Признават наличието на съсобственост върху имотите описани в исковата молба,при посочените в ИМ квоти.Изразяват съгласие във втората фаза на делбата,да им бъдат поставени в общ дял самостоятелни имоти,съобразно притежаваната 1/3 идеална част от съсобствеността.
 С Определение No 365/28.10.2016г. е заличен като ответник по гражданско дело No 267/2016г. по описа на Каварненски Районен съд Д.К.Р. ЕГН ********** *** и е конституиран С.А.В. с ЕГН ********** с поС.ен и настоящ адрес *** като ответник по гражданско дело No 267/2016г. по описа на Каварненски Районен съд,на мястото на заличения ответник Д.К.Р. ЕГН ********** ***.
 В срока по чл.131 ал.1 от ГПК ответника С.А.В. с ЕГН ********** с поС.ен и настоящ адрес *** депозира писмен отговор.Счита исковата молба за основателна,поради което моли да бъде извършена делба на имотите в които е конституиран като ответник на мястото на Д.К.Р..
 Съдът преценявайки събраните по делото доказателства по реда на чл.12 и чл.235 ал.2 и ал.3 от ГПК,приема за установено от фактическа и правна страна следното:
 С оглед изложеното от страните и представените доказателства съдът приема,че е сезиран с иск по чл.341 от ГПК,във връзка с чл.69 ал.1 от ЗН-за делба на наследствени недвижими имоти.По силата на наследяване по закон и на договор за дарение и продажба,ответниците по настоящата искова молба и ищецът са съсобственици на следните недвижими имоти:
 3.Р. А.Б. с ЕГН **********,***/дъщеря на общия наследодател-А. С. Б./,жива,разведена,разпоредила се идеалните части от имотите,както следва: Видно от Нотариален акт за дарение на поземлен имот No 125,том I рег.No 865,дело 113 от 21.05.2015г. на Нотариус ***,район на действие Районен съд Каварна,Р. А.Б. е дарила на ищеца Г.А.Р. собствените си идеални части от първия от гореописаните имоти/ПИ с идентификатор ***.18.15.Видно от


text:
НА No 71 том I,рег.No 466 дело 65/2015г. Р. А.бова Б. е дарила на Г.А.Р. своите идеални части и от останалите пет имота,описани в исковата молба.Така Г.А.Р. е станал съсобственик на гореописаните шест имота,заедно с ответниците –М.Н.Б.,А.А.Б.,Т.А.Б.,Д.С.К.,Ж.С.Б. и Д.К.Р..
 С писмо изх.No 346/28.09.2016г. Служба по вписванията гр.Каварна е изпратила в служба „Деловодство“ при Каварненски Районен съд,по гр.дело No 267/2016г. по описа на КРС разпечатки за периода 21.07.1997г.-27.09.2016г. по партидите на поземлените имоти описани в исковата молба,по повод на която е образувано гр.дело No 267/2016г. по описа на КРС.
 От справките по имотната партида на АВп на процесните имоти за делба безспорно се установява,че първоначалния ответник Д.К.Р. е прехвърлила своите идеални части от всички недвижими имоти предмет на делбата на лицето С. А.ов В.,чрез съответните нотариални актове.
 При тези фактически данни,настоящия съдебен състав с Определение No 365/28.10.2016г. е заличил като ответник по делото Д.К.Р.,като на нейно място е конституирал като ответник по гражданско дело No 267/2016г. по описа на КРС С. А.ов В. с ЕГН ********** с поС.ен и настоящ адрес ***.
 Предвид гореизложеното,представените по делото доказателства и закона,съдът прави следните правни изводи:
 В първата фаза в производството по делба-тази по допускането и,следва да се установи на първо място,допустима ли е делба на процесния имот,на второ място-правото на собственост на всяко едно от лицата върху имота,чиято делба се иска да бъде допусната по съдебен ред и на трето място,частта на всеки от тях в имуществената общност.Съдът намира предявения иск за съдебна делба за допустим,предявен от легитимна страна-участник в съсобствеността,което обуславя правния интерес от предявяване на настоящия иск.
 Описаните в исковата молба шест поземлени имота: 1.Нива с площ от 52806 кв.м. с идентификатор ***.18.15 по КККР на с.***,общ.Шабла,обл.Добрич;
 6.Нива с площ от 5401 кв.м.,с идентификатор-***.9.15 по КККР на с.***,общ.Шабла,обл.Добрич,са възстановени с решения: No 196-1/21.10.2013г.;No 196-2/21.10.2013г. на ОбСЗ гр.Шабла на общия наследодател А. С. Б.,починал на 28.11.1980г.,оставил петима наследници,както следва:
 Видно от Нотариален акт за дарение на поземлен имот No 125,том I рег.No 865,дело 113 от 21.05.2015г. на Нотариус ***,район на действие Районен съд Каварна,Р. А.Б. е дарила на ищеца Г.А.Р. собствените си идеални части от първия от гореописаните имоти/ПИ с идентификатор ***.18.15.Видно от НА No 71 том I,рег.No 466 дело 65/2015г. Р. А.Б. е дарила на Г.А.Р. своите идеални части и от останалите пет имота,описани в исковата молба.Така Г.А.Р. е станал съсобственик на гореописаните шест имота,заедно с ответниците –М.Н.Б.,А.А.Б.,Т.А.Б.,Д.С.К.,Ж.С.Б. и Д.К.Р..
 С договори за дарение и продажба,обекивирани в Нотариален акт за дарение No 118 том II,рег.No 604,дело 283 от 27.03.2015г.,СВ Каварна и Нжотариален акт за продажба No 119 том II,рег.No 605,дело 284 от 27.03.2015г.,СВ Каварна Д.К.Р. се е разпоредила със своите идеални части от поземлените имоти предмет на делбата.
 С оглед на гореизложеното по безспорен и несъмнен начин се установява,че ответниците М.Н.Б.,А.А.Б.,Т.А.Б.,Д.С.К. и Ж.С.Б. са съсобственици на описаните в исковата молба шест поземлени имота,заедно със съсобствениците Г.А.Р. и С. А.ов В..
 По отношение на процесните недвижими имоти,съдът намира,че са съсобствени между страните по делото и по отношение на тези имоти следва да се допусне извършването на съдебна делба между страните по делото


text:
тъй като липсва съгласие да извършат доброволна,респективно извънсъдебна делба на същите имоти,понеже се установиха по един несъмнен и безспорен начин следните обстоятелства-че това са съсобствени процесни недвижими имоти чиято делба се иска,че страните по делото са съсобствениците на тези имоти и каква квота от правото на собственост по отношение на същите недвижими имоти притежава всеки един от съсобствениците,то съдът намира,че следва да постанови съдебно решение по чл.344 ал.1 от ГПК с което да допусне извършването на съдебна делба между страните по делото по отношение на процесните недвижими имоти.
 Ето защо при доказана съсобственост между имотите описани в ИМ,по отношение на тези имоти на основание чл.69 ал.1 от ЗН следва да се допусне делба,при следните квоти:за ищеца- Г.А.Р. с ЕГН **********-9/27 ид.части;за ответниците- М.Н.Б. с ЕГН ********** ***-1/27 ид.части;А.А.Б. с ЕГН ********** адрес ***-1/27 ид.части;Т.А.Б. с ЕГН ********** адрес ***-1/27 ид.части;Д.С.К. с ЕГН ********** ***-3/27 ид.части;Ж.С.Б. с ЕГН ********** ***-3/27 ид.части;С.А.В. ЕГН ********** с адрес ***-9/27 ид.части
 ДОПУСКА на основание ч.344 от ГПК във връзка с чл.69 ал.1 от ЗН ДА СЕ ИЗВЪРШИ СЪДЕБНА ДЕЛБА между Г.А.Р. с ЕГН ********** съдебен адрес ***,като ищец и ответниците- М.Н.Б. с ЕГН ********** ***;А.А.Б. с ЕГН ********** адрес ***;Т.А.Б. с ЕГН ********** адрес ***;Д.С.К. с ЕГН ********** ***;Ж.С.Б. с ЕГН ********** ***;С.А.В. ЕГН ********** с адрес *** по отношение на следните недвижими имоти придобити по силата на наследяване по закон и на договори за продажба и дарение:
 6.Нива с площ от 5401 кв.м.,с идентификатор-***.9.15 по КККР на с.***,общ.Шабла,обл.Добрич,при следните квоти: за ищеца- Г.А.Р. с ЕГН **********-9/27 ид.части;за ответниците- М.Н.Б. с ЕГН ********** ***-1/27 ид.части;А.А.Б. с ЕГН ********** адрес ***-1/27 ид.части;Т.А.Б. с ЕГН ********** адрес ***-1/27 ид.части;Д.С.К. с ЕГН ********** ***-3/27 ид.части;Ж.С.Б. с ЕГН ********** ***-3/27 ид.части;С.А.В. ЕГН ********** с адрес ***-9/27 ид.части


text:
05.01.2013 17:02 - Източници за проучване на престъпленията на Сталинската банда – АП на РФ – Част 1: списъци 1-140
 Последна промяна: 09.01.2013 15:51
 Източници за проучване на престъпленията на Сталинската банда – АП на РФ – Част 1: списъци 1-140
 Списъците, одобрени с подписите на членовете на Политбюро на ЦК на ВКП(б), запазени в Архива на Президента на Руската Федерация.
 Том 1 (дело 409): Забележка: том 1 е заверен от началника на 11 отдел (спецотдела на НКВД на СССР) Шевельов на 14.09.1940 г., като е отбелязъл, че съдържа 255 листа.
 01. 27.02.1937 за разстрел – 479 души:
 01-01. Москва-център – 33 за разстрел (Сталин, Молотов, Каганович) (АП РФ, оп.24, дело 409, лист 7-8)
 01-02. Украйна - 93 за разстрел (АП РФ, оп.24, дело 409, лист 9-12)
 01-03. Московска област - 26 за разстрел (Сталин, Ворошилов, Молотов) (пак там, лист 13)
 01-04. Западно-Сибирски край - 32 за разстрел (пак там, лист 14-15)
 01-05. Азово-Черноморски край - 93 за разстрел (пак там, лист 16-19)
 01-06. Свердловска област - 95 за разстрел (пак там, лист 20-23)
 01-07. Баку - 39 за разстрел (Утвърдено на 23.04.1937 г.) (пак там, лист 24-25)
 01-08. Красноярски край - 18 за разстрел (пак там, лист 26)
 01-09. Саратовска област - 21 за разстрел (вкл. Групата на Вили Гофман) (пак там, лист 27
 01-10. Сталинградска област - 11 за разстрел (пак там, лист 28)
 01-11. Горкиевска област - 6 за разстрел (пак там, лист 28)
 01-12. Куйбишевска област - 4 за разстрел (пак там, лист 29)
 01-13. Казахстан - 4 за разстрел (пак там, лист 29)
 01-14. Ивановска област - 4 за разстрел (пак там, лист 29)
 02. 19.03.37 - Свердловска област –197 (111 - разстрел; 73 - 2-ра к.; 13 - 3-ра к.) (Сталин, Молотов, Каганович, Микоян, Ворошилов) (пак там, лист 30-35, 36-38; 39)
 03. 27.03.37 - Западно-Сибирски край –278 (173 – разстрел, 83 - 2-ра к., 22 - 3-та к.) (Курский; Сталин, Молотов, Ворошилов, Каганович) (пак там, лист 40-48; 49-52; 53)
 04. 01.04.37 - гр. Ленинград - 145 (разстрел); 50 (2-ра к.); 1 (3-та к.) (Гендин; Сталин, Ворошилов, Каганович, Жданов, Молотов) (пак там, лист 54-61; 62-63; 64)
 05. 01.04.37 - Свердловска област – 72 (44 - разстрел; 25 - 2-ра кат.; 3 - 3-та кат.) (Я. Агранов; Сталин, Молотов, Каганович) (пак там, лист 65-68; 69-70; 71)
 06. 05.04.1937 - Омска област - 44 (10 - разстрел; 33 - 2-ра к.; 1 - 3-та к.) (Курский; Сталин, Ворошилов, Молотов, Каганович) (пак там, лист 72-74; 75-76; 77)
 07. 05.04.1937 - Красноярски край - 155 (81 - разстрел; 52 - 2-ра к.; 22 - 3-та к.) (Курский; Сталин, Молотов, Каганович, Жданов, Ворошилов) (пак там, лист 78-82; 83-84; 85)
 08. 05.04.1937 - Горкиевска област - 72 (23 - разстрел; 29 - 2-ра к.; 20 - 3-та к.) (Курский; Сталин, Молотов, Каганович, Ворошилов) (пак там, лист 86-88; 89; 90)
 09. 19.04.1937 - Западно-Сибирски край - 83 (58 - разстрел; 21 - 2-ра к.; 4 - 3-та к.) (Я. Агранов; Сталин, Ворошилов, Каганович, Жданов) (пак там, лист 91-95; 96; 97)
 10. 23.04.1937


text:
- Азовско-Черноморски край - 175 (133 - разстрел; 40 - 2-ра к.; 2 - 3-та к.) (Я. Агранов; Сталин, Молотов, Каганович, Ворошилов) (пак там, лист 98-104; 105-106; 107)
 11. 23.04.1937 - Баку - 58 (39 - разстрел; 17 - 2-ра к.; 2 - 3-та к.) (Я. Агранов; Сталин, Молотов, Каганович, Ворошилов) (пак там, лист 108-111; 112; 113)
 12. 28.04.1937 - Орджоникидзевски край - 158 (136 - разстр; 20 - 2-ра к.; 2 - 3-та к.) (Я. Агранов; Сталин, Молотов, Каганович, Ворошилов) (пак там, лист 114-120; 121; 122)
 13. 06.05.1937 - гр. Ленинград - 63 (33 - разстрел; 27 - 2-ра к.; 3 - 3-та к.) (Я. Агранов; Сталин, Молотов, Ворошилов, Косиор, Каганович) (пак там, лист 123-126; 127-128; 129)
 14. 15.05.1937 - Москва-център – 129 (79 - разстрел; 47 - 2-ра к.; 3 - 3-та к.) (Я. Агранов; Сталин, Молотов, Каганович, Ворошилов, Ежов) (пак там, лист 130-133; 134-135; 136-137; 138)
 15. 15.05.1937 - Московска област - 46 (32 - разстрел; 13 - 2-ра к.; 1 - 3-та к.) (Я. Агранов; Сталин, Молотов, Каганович, Ворошилов, Ежов) (пак там, лист 139-142; 143; 144)
 16. 31.05.1937 - Московска област - 19 (разстрел) (Литвин; Сталин) (пак там, лист 145-147)
 17. 31.05.1937 - Грузинска ССР - 174 (139 - разстрел; 35 - 2-ра к.) (Литвин; Сталин, Молотов) (пак там, лист 148-155; 156-157)
 18. 14.06.1937 - Москва-център - 64 (56 - разстрел; 8 - 2-ра к.) (Литвин; Сталин, Молотов, Ворошилов) (пак там, лист 158-162; 163)
 19. 14.06.1937 - Орджоникидзевски край – 132 (108 - разстрел; 24 - 2-ра к.) (Литвин; Сталин, Молотов, Ворошилов) (пак там, лист 164-170; 171)
 20. 14.06.1937 - Украинска ССР – 133 (87 - разстрел; 46 - 2-ра к.) (Литвин; Сталин, Молотов, Ворошилов) (пак там, лист 172-177; 178-180)
 21. 14.06.1937 - Свердловска обл. – 66 (разстрел); 15 (2-ра к.) (Литвин; Сталин, Молотов, Ворошилов) (пак там, лист 181-185; 186)
 22. 14.06.1937 - Московска обл. - 154 (132 - разстрел; 22 - 2-ра к.) (Литвин; Сталин, Молотов, Ворошилов) (пак там, лист 187-194; 195-196)
 23. 16.06.1937 - Списък на 33 лица за разстрел (офицери от органите на сигурността) (Бельский; Сталин, Молотов, Жданов, Ежов) (пак там, лист 197-198)
 24. 25.06.1937 - Армения – 21 (11 - разстрел; 9-2-ра к.; 1-3-та к.) (Литвин; Сталин, Молотов, Каганович, Ворошилов) (пак там, лист 199-201; 202; 203)
 25. 25.06.1937 - Украинска ССР – 86 (60 - разстрел; 25 - 2-ра к.; 1 - 3-та к.) (Литвин; Сталин, Молотов, Каганович, Ворошилов) (пак там, лист 204-208; 209-210; 211)
 26. 26.06.1937 - Украинска ССР – 28 (24 - разстрел; 4 - 2-ра к.) (Литвин; Сталин, Каганович, Ворошилов) (пак там, лист 212-215; 216)
 27. 26.06.1937 - Московска област – 23 (22 - разстрел; 1 - 2-ра кат.) (Литвин; Сталин, Каганович, Ворошилов) (пак там, лист 217-220; 221)
 28. 26.06.1937 - Грузинска ССР – 73 (разстрел) (Литвин; Сталин, Каганович, Ворошилов, Микоян) (пак там, лист 222-226)
 29. 26.06.1937 - Москва-център - 107 (102 - разстрел, 5 - 2-ра к.) (Литвин; Сталин, Каганович, Ворошилов, Жданов, Микоян) (пак там, лист 227-232; 233)
 Том 2 (дело 410): Том 2 е заверен върху лист


text:
355 със следния ръкописен текст:
 „В данном деле пронумеровано триста шестьдесят (360) листов. Нач. 12 отд. /спецотдела НКВД лейтенант Госбезопасности (п) /Шевелев/”.
 30. 10.07.1937 - Сталинградска обл., Татарска АССР, Куйбишевска обл., Горкиевска обл. – 191 (133 – разстрел; 58 – 2-ра к.) (Цесарский; Сталин, Молотов) (АП РФ, оп.24, дело 410, лист 1-13)
 31. 10.07.1937 - Северна, Ярославска, Ивановска, Курска, Западна, Източно-Сибирска, Саратовска, Воронежска области, Красноярски край, Узбекска ССР, Белоруска ССР, Омска, Оренбургска области – 71 (54 – разстрел, 17 – 2-ра к.) (Цесарский; Сталин, Молотов) (пак там, лист 14-20)
 32. 10.07.1937 - Азербайджанска ССР, Грузинска ССР – 47 (43 – разстрел; 4 – 2-ра к.) (Цесарский; Сталин, Молотов) (пак там, лист 21-26)
 33. 10.07.1937 - Свердловска обл., Казахстанска ССР, Магнитогорск – 193 (157 – разстрел; 36 – 2-ра к.) (Цесарский; Сталин, Молотов) (пак там, лист 27-38)
 34. 10.07.1937 - Украинска ССР – 11 (9 – разстрел; 2 – 2-ра к.) (Цесарский; Сталин, Молотов) (пак там, лист 39-41)
 35. 10.07.1937 - гр. Хабаровск – 23 (22 – разстрел; 1 – 2-ра к.) (Цесарский; Сталин, Молотов) (пак там, лист 42-45)
 36. 10.07.1937 - Калининска обл. – 20 (16 – разстрел; 4 – 2-ра к.) (Цесарский; Сталин, Молотов) (пак там, лист 46-48)
 37. 10.07.1937 - Москва-център, Московска обл. - 126 (114 – разстрел; 12 – 2-ра к.) (Цесарский; Сталин, Молотов) (пак там, лист 49-57)
 38. 13.07.1937 - Ленинградска обл. – 121 (97 – разстрел; 24 – 2-ра к.) (Цесарский; Сталин, Молотов, Жданов, Каганович, Ворошилов) (пак там, лист 58-63; 64)
 39. 22.07.1937 - Челябинска обл. – 39 (29 – разстрел; 9 – 2-ра к.; 1 – 3-та к.) (Гендин; Сталин, Молотов, Каганович, Ворошилов) (пак там, лист 65-69)
 40. 25.07.1937 - Москва-център, Московска обл. - 80 (70 – разстрел; 10 – 2-ра к.) (Цесарский; Сталин, Молотов) (пак там, лист 70-76)
 41. 25.07.1937 - Надпис: „Совершенно-секретно”, Саратовска, Курска, Калининска области, Украинска ССР, Белоруска ССР, Далеко-Източен край, Сталинградска обл., Красноярски край, Омска обл., Кримска АССР - 107 (70 – разстрел; 37 – 2-ра к.) (Цесарский; Сталин, Молотов) (пак там, лист 77-91)
 42. 25.07.1937 - Свердловска обл. - 62 (56 – разстрел; 6 – 2-ра к.) (Цесарский; Сталин, Молотов) (пак там, лист 92-98)
 43. 25.07.1937 - Азовско-Черноморски край - 191 (157 – разстрел; 34 – 2-ра к.) (Цесарский; Сталин, Молотов) (пак там, лист 99-106, 107-108)
 44. 25.07.1937 - Москва-център - 4 (3 – разстрел; 1 – 2-ра к.) (Цесарский; Сталин, Молотов) (пак там, лист 109-115)
 45. 31.07.1937 - Москва-център, Московска обл. - 40 (37 – разстрел; 3 – 2-ра к.) (Цесарский; Сталин, Молотов, Каганович, Жданов, Ворошилов) (пак там, лист 116-123)
 46. 31.07.1937 - Горкиевска, Саратовска области - 34 (28 – разстрел; 6 – 2-ра к.) (Цесарский; Сталин, Молотов, Каганович, Жданов, Ворошилов) (пак там, лист 124-132)
 47. 31.07.1937 - Азовско-Черноморски, Орджоникидзевски край - 45 (34 – разстрел; 11 – 2-ра к.) (Цесарский; Сталин, Молотов, Каганович, Жданов, Ворошилов) (пак там, лист 133-137)
 48. 31.07.1937 - Свердловска обл. - 70 (68 – разстрел; 2 – 2-ра к.) (Цесарский; Сталин, Молотов, Каганович, Жданов, Ворошилов) (пак там, лист 138-143)
 49. 31.07.1937 - Ленинградска


text:
обл. - 43 (34 – разстрел; 9 – 2-ра к.) (Цесарский; Сталин, Молотов, Каганович, Жданов, Ворошилов) (пак там, лист 144-148)
 50. 31.07.1937 - Далеко-Източен край - 66 (66 – разстрел) (Цесарский; Молотов, Каганович, Жданов, Сталин, Ворошилов) (пак там, лист 149-153)
 51. 10.08.1937 - Казахска ССР - 38 (30 – разстрел; 8 – 2-ра к.) (Цесарский; Сталин, Ворошилов, Молотов, Каганович) (пак там, лист 154-160)
 52. 10.08.1937 - Ленинградска обл. - 70 (63 – разстрел; 7 – 2-ра к.) (Цесарский; Сталин, Ворошилов, Молотов, Каганович) (пак там, лист 161-166)
 53. 10.08.1937 - Азовско-Черноморски, Западно-Сибирски, Красноярски край, Верхнеуралски затвор с особено назначение (политически изолатор на НКВД) - 15 (11 – разстрел; 4 – 2-ра к.) (Цесарский; Сталин, Молотов, Каганович, Жданов, Ворошилов) (пак там, лист 167-174)
 54. 10.08.1937 – Далеко-Източен край - 146 (146 – разстрел) (Цесарский; Сталин, Ворошилов, Молотов, Каганович) (пак там, лист 175-188)
 55. 10.08.1937 - Свердловска обл. - 70 (58 – разстрел; 12 – 2-ра к.) (Цесарский; Сталин, Ворошилов, Молотов, Каганович) (пак там, лист 189-194)
 56. 10.08.1937 - Москва-център, Московска обл. - 93 (93 – разстрел) (Цесарский; Сталин, Молотов, Каганович, Ворошилов) (пак там, лист 195-200)
 57. 10.08.1937 - Грузинска ССР - 555 (425 – разстрел; 130 – 2-ра к.) (Цесарский; Сталин, Молотов) (пак там, лист 201-221)
 58. 14.08.1937 - Списък на лица - 25 (25 – разстрел) (Фриновский; Сталин, Молотов) (пак там, лист 222-223)
 59. 20.08.1937 - Москва-център, Московска обл. - 143 (123 – разстрел; 20 - 2-ра к.) (Цесарский; Сталин, Молотов, Ворошилов, Косиор, Каганович) (пак там, лист 224-240)
 60. 20.08.1937 - Сталинградска обл. - 64 (50 – разстрел; 14 - 2-ра к.) (Цесарский; Сталин, Каганович, Ворошилов, Молотов, Косиор) (пак там, лист 241-148)
 61. 20.08.1937 - Ленинградска обл. - 79 (68 – разстрел; 11 - 2-ра к.) (Цесарский; Сталин, Каганович, Ворошилов, Молотов, Косиор) (пак там, лист 249-254)
 62. 20.08.1937 - Москва-център - 49 (49 – разстрел) (Цесарский; Сталин, Косиор, Молотов, Каганович, Ворошилов) (пак там, лист 255-259)
 63. 20.08.1937 - Оренбургска обл. - 106 (100 – разстрел; 6 – 2-ра к.) (Цесарский; Сталин, Молотов, Ворошилов, Каганович) (пак там, лист 260-266)
 64. 25.08.1937 - Надпис: „Совершенно-секретно”, Харковски Военен Окръг, Киевски ВО, центр. апарат на УГБ на НКВД УССР, Киевска, Одеска, Днепропетровска, Донецка, Виницка, Харковска области - 273 (174 – разстрел; 99 – 2-ра к.) (пак там, лист 267-282)
 65. 25.08.1937 - Надпис: „Совершенно-секретно”, центр. Апарат на УГБ на НКВД УССР, Днепропетровска, Донецка, Харковска, Одеска, Черниговска, Виницка, Киевска области - 569 (569 – разстрел) (Сталин, Молотов) (пак там, лист 283-304)
 66. 31.08.1937 - Москва-център, Московска обл. - 202 (184 – разстрел; 18 - 2-ра к.) (Цесарский; Сталин, Молотов, Ворошилов, Жданов, Каганович) (пак там, лист 305-324)
 67. 31.08.1937 - Москва-център - 8 (8 – разстрел) (Цесарский; Сталин, Молотов, Ворошилов, Жданов, Каганович) (пак там, лист 325-327)
 68. 31.08.1937 - Куйбишевска обл., Татарска АССР, Туркменска ССР, Източно-Сибирска обл. - 36 (35 – разстрел; 1 – 2-ра к.) (Цесарский; Сталин, Молотов, Ворошилов, Жданов, Каганович) (пак там, лист 328-333)
 69. 31.08.1937 - Ярославска обл. - 33 (28 – разстрел; 5 – 2-ра к.) (Цесарский; Сталин, Молотов, Ворошилов, Жданов, Каганович) (пак


text:
там, лист 334-337)
 70. 31.08.1937 - Ленинградска обл. - 76 (63 – разстрел; 13 – 2-ра к.) (Цесарский; Сталин, Молотов, Ворошилов, Жданов, Каганович) (пак там, лист 338-343)
 71. 31.08.1937 - Оренбургска обл. - 199 (189 – разстрел; 10 – 2-ра к.) (Цесарский; Сталин, Молотов, Ворошилов, Жданов, Каганович) (пак там, лист 344-353)
 Том 3 (дело 411): Том 3 е заверен върху лист 250 със следния ръкописен текст:
 „В данном деле пронумеровано двести сорок восемь (248) листов. Нач. 12 отд. /спецотдела НКВД лейтенант Г.Б. (п) /Шевелев/ 30.IX.40 г.”.
 72. 07.09.1937 - Татарска АССР, Кримска АССР, Башкирска АССР, Украинска ССР, Далеко-Източен край, Челябинска обл. - 67 (49 – разстрел; 18 – 2-ра к.) (Цесарский; Сталин, Молотов, Каганович, Ворошилов, Ежов) (АП РФ, оп.24, дело 411, лист 1-9)
 73. 07.09.1937 - Украинска ССР - 38 (38 – разстрел) (Цесарский; Сталин, Молотов, Каганович, Ворошилов, Ежов) (пак там, лист 10-13)
 74. 07.09.1937 - Далеко-Източен край - 72 (72 – разстрел) (Цесарский; Сталин, Молотов, Каганович, Ворошилов) (пак там, лист 14-18)
 75. 07.09.1937 - Ленинградска обл. - 29 (27 – разстрел; 2 – 2-ра к.) (Цесарский; Сталин, Молотов, Каганович, Ворошилов, Ежов) (пак там, лист 19-22)
 76. 07.09.1937 - Москва-център - 70 (68 – разстрел; 2 – 2-ра к.) (Цесарский; Сталин, Молотов, Каганович, Ворошилов, Ежов) (пак там, лист 23-31)
 77. 15.09.1937 - Калининградска обл., Казахска ССР, гр. Харков ДТО Южни ж.п., Украинска ССР, Кабардино-Балкарска АССР, Арменска ССР, Темниковски лагер, Кримска АССР, Западно-Сибирски край - 86 (69 – разстрел; 17 – 2-ра к.) (Цесарский; Сталин, Молотов) (пак там, лист 32-44)
 78. 15.09.1937 - Красноярски край - 53 (53 – разстрел) (Цесарский; Сталин, Молотов) (пак там, лист 45-48)
 79. 15.09.1937 – Далеко-Източен край - 45 (42 – разстрел; 3 – 2-ра к.) (Цесарский; Сталин, Молотов) (пак там, лист 49-52)
 80. 15.09.1937 - Ленинградска област - 22 (21 – разстрел; 1 – 2-ра к.) (Цесарский; Сталин, Молотов) (пак там, лист 53-56)
 81. 15.09.1937 - Челябинска област - 33 (25 – разстрел; 8 – 2-ра к.) (Цесарский; Сталин, Молотов) (пак там, лист 57-64)
 82. 15.09.1937 - Белоруска ССР - 109 (103 – разстрел; 6 – 2-ра к.) (Цесарский; Сталин, Молотов) (пак там, лист 65-71)
 83. 15.09.1937 - Грузинска ССР - 325 (312 – разстрел; 13 – 2-ра к.) (Цесарский; Сталин, Молотов) (пак там, лист 72-85)
 84. 15.09.1937 - Москва-център, Московска обл. - 121 (119 – разстрел; 2 – 2-ра к.) (Цесарский; Сталин, Молотов) (пак там, лист 86-96)
 85. 22.09.1937 - Калуга.Московско-Киевска ж.п.; Киев. Западна ж.п.; Днепропетровск. Сталинская ж.п. - 64 (53 – разстрел; 11 – 2-ра к.) (Цесарский; Сталин, Молотов, Жданов) (пак там, лист 97-104)
 86. 22.09.1937 - Воронежска обл. - 32 (32 – разстрел) (Цесарский; Сталин, Молотов, Жданов) (пак там, лист 105-108)
 87. 22.09.1937 - Ярославска, Челябинска области, Кабардино-Балкарска АССР - 47 (46 – разстрел; 1 – 2-ра к.) (Цесарский; Сталин, Молотов, Жданов) (пак там, лист 109-115)
 88. 22.09.1937 - Красноярски край - 62 (56 – разстрел; 6 – 2-ра к.) (Цесарский; Сталин, Молотов, Жданов) (пак там, лист 116-121)
 89. 22.09.1937 - Казахска ССР - 66 (64 – разстрел; 2 – 2-ра к.)