text:
крайна сметка заслужава си да се направи допитване до населението при вземането на решение, но аз съм убеден, че то ще бъде подкрепено масово.
 Ако не се направи оптимизация на МГТ (в условията криза и на растящи цени на горивата тя е още по-необходима) ще продължи източването на бюджета на държавата и общината под формата на субсидии и компенсации, които няма да отиват за привличането на повече пътници, а за самоцелно изминаване на все повече километри при все по-намаляващ брой пътници с всички произтичащи от това отрицателни последици. Показателно е, че днес непрекъснато расте броят на микробусите, обслужващи курсове по отделните линии вместо нормални автобуси.
 Искрено бих се радвал ако предложение в духа на горепосочените мерки залегне в предизборната програма на ГЕРБ за предстоящите избори. Ако проявите интерес съм готов на доброволни начала, без заплащане, да участвам в съответна работна група за детайлизиране на горепосочените предложения.
 С уважение: Димитър Н. Митев, тел. 0888/704984
 Ще Ви бъда много благодарен, ако ми потвърдите получаването на това писмо
 Изпратих писмото на 28.04.2011 г . в 17:53 часа. На следващия ден – 29.04.2011 г. в 13:58 часа получих следния отговор:
 Подател: Menda Stoyanova ................... добави в адреси
 До: Dimitar Mitev <dimitr_mitev@abv.bg>
 Относно: Re: Писмо за оптимизация на градския транспорт
 Дата: Петък, 2011, Април 29 13:58:35 EEST
 Поздравления за заинтересоваността и гражданската позиция
 Posted in Критични материали за транспорта на Пловдив | No Comments »
 Казусът такса за битови отпадъци
 сряда, април 27th, 2011
 София, 15.04.2013 година
 Върховният административен съд на Република България – Седмо отделение, в съдебно заседание на петнадесети април две хиляди и тринадесета година в състав:
 ПРЕДСЕДАТЕЛ: ЙОВКА ДРАЖЕВА
 ЧЛЕНОВЕ: ИВАН РАДЕНКОВ
 при участието на секретаря Маринела Цветанова
 сложи на разглеждане дело No 1910 по описа за 2013 година ,
 докладвано от съдията СОНЯ ЯНКУЛОВА
 На поименно повикване на страните и след спазване разпоредбата на чл.142, ал.1 ГПК в 15.00 часа:
 КАСАЦИОННИЯТ ЖАЛБОПОДАТЕЛ: Ивана Димитрова Хоусен, редовно призована, не се явява, представлява се от пълномощник Димитър Митев с пълномощно от преди.
 ОТВЕТНИКЪТ: Директора на Дирекция “Местни данъци и такси” при Община Пловдив, редовно призован, не изпраща процесуален представител.
 ЗА ВАП се явява прокурор Искренна Величкова.
 Пълномощник Митев: Да се даде ход на делото.
 ВЪРХОВНИЯТ АДМИНИСТРАТИВЕН СЪД, седмо отделение, намира, че не са налице процесуални пречки за даване ход на делото, с оглед на което
 ДОКЛАДВА касационната жалба на Ивана Димитрова Хоусен, срещу решение No2844/27.12.2012 година, постановено по административно дело No1391/2012 година по описа на Административен съд Пловдив, без приложени писмени доказателства.
 ДОКЛАДВА писмено становище от Красимира Ипократова – главен юрисконсулт при община Пловдив с дата 08.04.2013 година по съществото на спора.
 Пълномощник Димитър Митев: Поддържам изцяло касационната жалба. Няма да соча доказателства. Правя допълнително искане да ни бъдат присъдени направените разноски за вещо лице изготвило съдебно-икономическата експертиза. Моля вие да се произнесете по делото след отмяна на първоинстанционното решение по същество.
 ВЪРХОВНИЯТ АДМИНИСТРАТИВЕН СЪД, седмо отделение, счете делото за изяснено от фактическа страна и
 Пълномощник Димитър Митев: Моля да уважите касационната жалба по съображенията, изложени в нея. Дъщеря ми и аз не


text:
сме максималисти ние предложихме на общината, което не го уважи нито общината, нито съда да направим така, че таксата да се плаща както при домакинствата, а не за жилищен имот, тъй като няма отпадъци, вещото лице категорично потвърди, но това не беше разгледано въобще. В този смисъл искам да кажа, че ние не сме злонамерени, ние търсехме компромиса.
 Прокурорът: Касационната жалба на Ивана Хоусен е в срок. По неконкретизираните оплаквания следва да се остави без уважение. Липсва спор по дължимостта на такса битови отпадъци за деклариран едва 2011 година нежилищен недвижим имот, а се релевира противоречие на чл.7, ал.1 вр. чл.67, ал.1 и несправедливост на определените задължения вр. чл.8, т.1 ЗМДТ. Служебната проверка по чл.168, вр. чл.146 АПК в производството по чл.104, ал.7 ДОПК не констатира отклонения от критериите за законосъобразност, налагащи отмяна на акта за установяване на задължения. Анализът на уредбата за събиране на такса битови отпадъци в ЗМДТ и наредбата за определяне и администриране на местни такси и цени на услуги при така установените факти е обхванал трите компоненти на такса битови отпадъци събиране и извозване на битови отпадъци, за чистота на териториите за обществено ползване и за обезвреждане на битови отпадъци в депа и съоръжения. Обосновано е прието, че разграничената по периоди и видове такса битови отпадъци с оглед съотнасяне към чл.66 и чл.67 ЗМДТ кореспондира на смисъла на чл.62 ЗМДТ.
 Пълномощник Димитър Митев /реплика/: Аз съм посочил конкретно, че съдът не е уважил конкретни тези – според закона количеството смет е определящо, вещото лице твърди, че няма смет, а съдът не обръща внимание на това нещо.
 ВЪРХОВНИЯТ АДМИНИСТРАТИВЕН СЪД, седмо отделение, счете делото за изяснено и обяви, че ще се произнесе със съдебен акт след съвещание в законния срок.
 Протоколът изготвен в съдебно заседание, което приключи в 15.05 часа.
 Жалба до Общински съвет Пловдив за ТБО.
 В отговор на горепосочената молба уточняваща получих следното съобщение:
 Тъй като вече бях заплатил такса 10 лв още при подаването на жалбата, бях изненадан, че отново се иска същата сума, плюс сумата от 20 лв. за Държавен вестник. Събщението получих в АС и там разбрах, че има и определение на АС по дело 551, което не ми беше иззпратено. Видях, че е образувано още едно дело – No 886, помолих да ми преснимат определението и писмото до председателя на АС – Пловдив.
 Ето какво е решено при първото разглеждане на дело 551 в закрито заседание:
 В съответствие с Определението за разделяне на делото на части е изпратено следното писмо до заместник-председателя на АС – Пловдив:
 Въпреки, че общината е получила моята жалба до съда и въпреки че през 2010 г. иззплатих повече от 500 лв. от задължанието, а тази година до момента изплатих още 220 лв., вчера получих отново “любовно” писмо от Общинската дирекция МД и ТБО и РЕВИЗИОНЕН КОНТРОЛ. Миналата година също получих такова писмо и след това започнах да плавщам. Очевидно общината не е доволна от темпа на изплащане и не желае да се съобразява с финансовото състояние на платеца.
 Това са банковите документи за внесените 10 лв

type: other


text:
по сметката на АС – Пловдив и “Държавен вестник”
 Предадох платежните документи в регистратурата на Пловдивски административен съд, което бе у достоверено с печат върху съобщението, което бях получил преди това.
 На 09.05.2011 г. получих още две съобщения за новообразувани дела на базата на първоначалната ми жалба. Едното за образуваното дело 885/2011
 а другото за образувано дело 822/2011 г.:
 След като бях внесъл вече 10 лв. по сметката на Адм. съд Пловдив при първоначалната жалба, както и 10 лв по същата сметка и 20 лв. по сметката на Държавен вестник за обособеното дело за 2006 г. (за административно дело 886/2011), сега се иска по следващите две новообразувани дела (съответно за 2010 г. дело 885/2011 и за 2007 г – дело 882/2011)още два пъти по 10 лв. за Адм. съд Пловдив и два пъти по 20 лв. за Държавен вестник.
 Днес, 10.05.2011 г. направих справка в деловодството на АС и разбрах, че за всяка година е образувано отделно дело. Съответно трябва да очаквам още три съобщения с искане за съответните такси по сметката на АС и ДВ. Освен получените до този момент съобщения за дела 886/2011, 882/2011 и 885/2011 г. В книгата за делата видях, че другите дела, за които трябва да очаквам съобщения са с номера 883/2011, 884/2011 и 887/2011 г.
 В папките към всяко дело е прикрепено определение 856 /04.04.2011 г. и писмо до зам.-председателя на Административния съд.
 След консултация с приятел юрист след като вече бях платил таксите по делото за 2006 г. оставих без движение делата за 2007 и 2010 г. Мотивът за това е, че има опасност да загубя всичките шест дела и съответно да ми бъде разпоредено да заплатя и съдебните разноски на юристите на общината, което естествено не мога да си позволя. А ако спечеля делото за 2006 г., тогава ще искам по аналогия отмяна на решението и за останалите години.
 Същевременно, тъй като се страхувам да не бъде отхвърлена жалбата по формални причини (например просрочие или давност), реших да не оставям без движение и делото за 2011 г. когато пристигне съответното съобщение.
 За моя голяма изненада по образуваното за 2009 г. дело направо получих следните съобщение и определение
 “Частна жалба до ВАС по повод на определение 1531 за 2011г.
 До Върховен административен съд
 Чрез Административен съд
 Ч А С Т Н А Ж А Л Б А
 от Димитър Ннколов Митев, ЕГН, ............гр. Пловдив 4002, ул. ............ като пълномощник на Ивана Димитрова Хоусен, ЕГН ............ с постоянен адрес в България – гр. Пловдив 4002, ул..............
 ОПРЕДЕЛЕНИЕ No 1531 от 20.06.2011 г. на Пловдивски административен съд по административно дело 886/2011 г. по описа на същия съд.
 Уважаеми върховни съдии,
 Жалбата на Ивана Димитрова Хоусен не е разгледана по същество и съдът е търсил формални поводи за да я отхвърли.
 Най-парадоксален и неприемлив е аргументът, че дължимите суми за такса битови отпадъци за 2011 г.са определени на базата на декларация от жалбоподателката по чл. 14 ЗМДТ от 2009 г. като е извършено тяхното изчисление при използване на съответния програмен продукт.
 Програмният продукт тук няма нищо


text:
общо! Все едно съдът да се позове на химикалката на бюрото на кмета... Компютърната програма е помощно средство, и няма нищо общо с правните аргументи. Жалбоподателкта е възразила срещу заложената в тази компютърна програма методика таксата да се определя не според количество смет, както е по ЗМДТ, а според данъчната оценка на обекта. Съдът не се е ангажирал със становище за законосъобразността на тази методика.
 Освен незаконосъобразното определяне на ТБО на базата на данъчна оценнка, а не на предвиденото в ЗМДТ според количеството на тези отпадъци, в програмния продукт е налице и явна пряка дискриминация, тъй като промилите за нежилищните имоти, какъвто е този на жалбоподателката, се облагат с 5,5 промила, докато за жилищните имоти промилите в Пловдив са 1,2. Това обстоятелство бе констатирано като пример за пряка дискриминация и с решение No 113 от 21.06.2011 г. на Комисията за защита от дискриминация.
 Нещо повече. Съдът е счел, че липсва акт, подлежащ на оспорване след като механично е приел за правилно да се изчислява ТБО на базата на „съответния програмен продукт”. Без внимание е оставено приложеното към жалбата съобщение от ТД НАП – Пловдив до жалбоподателката за дължима сума за ТБО за притежавания от нея имот. В такъв случай се получава парадоксалното положение, че след като община Пловдив практикува изпращането на единствено такива съобщения за дължимата сума, а съдът не ги признава за нарочен акт на служител от съответна общинска администрация за установяване на задължението, то съответно жалбоподателката, както и всички граждани на Пловдив са лишени от възможността да подадат допустима жалба до съда.
 Бих могъл да посоча още пороци на горепосоченото определение на АС Пловдив, но смятам, че приведените аргументи на този етап са достатъчни за да бъде илюстрирана порочността и незаконосъобразността на атакуваното определение.
 Във връзка с горното
 Върховният административен съд да отмени определение No 1531 от 20.06.2011 г. на Пловдивски административен съд по административно дело 886/2011 г и да продължи съдопроизводствените действия, като се произнесе по съществото на спора.
 Моля също така Върховният административен съд да задължи община Пловдив да преизчисли дължимата сума за ТБО (в едно със съответните лихви) за годините, посочени в жалбата на Ивана Хоусен, като бъде спазено изискването за ЗМДТ тази такса да се определя на базата на количеството образувани в обекта отпадъци и да бъде справедлива, а не дискриминационна.
 С уважение: ....................................
 Пловдив, 10.07.2011 г.
 След получаването на горепосоченото съобщение с искане за 15 лв. такса изпратих в писмо с обратна разписка Молба до ВАС и внесох в деловодството на администнративния съд Предложение до ПАС:
 От Димитър Николов Митев, гр. Пловдив, ул. Милин камък 6
 Обжалвах определение на Пловдивски административен съд (ПАдС) No 1531 от 20.06.2011 г. по АД No 886 от 2011 година по описа на ПАдС. Задържат частната ми жалба неосноветелно и незаконосъобразно, под предлог, че трябвало да платя някаква несъществуваща в Тарифа No1 такса от 15 лв. Основанието ми да мисля, че ПАдС прилага незаконосъобразна процедура е не само факта, че в тарифата е предвидена държавна такса за първоинстанционна и касационна, но не и за частна жалба, но както


text:
и практиката на ВАС, отразена в директни произнасяния по въпроса, например в определения No 11223 от 01.10.2010 по АД No 11859/2010, No 9082 от 04.08.2008 по АД No 5449 /2008 на ВАС и много други.
 Ето защо, моля, с цел икономия на процесуално време, да изискате папката по АД No 886 от 2011 година по описа на ПАдС за да разгледате частната ми жалба, която прилагам и към тази молба.
 Дата С уважение:...........................
 17.08.3011 г.
 Разписка за изпратеното писмо до ВАС с касова бележка и Предложение на Пловдивски административен съд във връзка с исканата такса 15 лв.
 Напомнително писмо до председателя на общинския съвет Илко Илиев.
 Обратната разписка от ВАС за полученото писмо за частната жалба и исканата такса 15 лв.
 На 29 декември най-после получих Акт за установяване на задължение който е обжалваем.
 Акт за установяване на задължение, стр. 1:
 Акт за установяване на задължение, стр. 2:
 Акт за установяване на задължение, стр. 3:
 Акт за установяване на задължение, стр. 4:
 Акт за установяване на задължение, стр. 5:
 Акт за установяване на задължение, стр. 6:
 Акт за установяване на задължение, стр. 7:
 Акт за установяване на задължение, стр. 8:
 Акт за установяване на задължение, стр. 9:
 Акт за установяване на задължение, стр. 10:
 По повод на Акта за установяване на задължение написах следното възражение:
 До Директора на дирекция
 „Местни данъци и такси”
 от Димитър Николов Митев с пълномощие от Ивана Димитрова Хоусен срещу „Акт за установяване на задължение по декларация No 1041/28.12.2011 г., издаден от Стефан Петров Петров, Главен инспектор в Отдел „Ревизии” на дирекция „Местни данъци и такси” при Община Пловдив.
 Уважеми г-н Директор,
 не съм доволен и възразявам срещу горепосочения Акт за установяване на задължение (по-тататък само Акта).
 1.С Акта е нарушено изискването на ЗМДТ такса смет да се определя в съответствие с количеството смет. Магазинът е закупен през 2005 г. при данъчна оценка 22 000 лв.За пет години, до 2010 г., данъчната оценка достига 49 677 лв, тоест увеличена е над два пъти. Същевременно генерираната в обекта смет е една и съща като количество.
 2. С Акта е нарушено изрично записаното в ЗМДТ изискване такса смет да е справедлива. Защото не е справедливо за максимум 15 – 20 кг. отпадъци годишно да се определя такса от стотици левове ежегодно, т.е. над един лев за всеки работен ден.
 3. С Акта се налага пряка дискриминация при определянето на такса смет за обекта в сравнение с начина на определяне на същата за жилищни имоти. Не е взето предвид посоченото в Напомнителното ми писмо вх. No 11 Х – 413 /19.08.2011 г. Решение No 113 от 21.06.2011 г. на Комисията за защита от дискриминация, което се отнася и за практиката на Община Пловдив при определяне размера на ТБО. По закон таксата трябва да покрива разходите за извършване на съответната дейност. Не съществува никаква разлика в разходите за събиране, обработка и депониране на БО при жилищните и нежилищните имоти, но ТБО за нежилищните имоти е определена на базата на неколкократно по-високи промили. (разлика над 4,5 до 6,5 пъти за отделните


text:
години).
 4. Не е взето предвид обстоятелството, че в един жилищен имот със същата данъчна оценка обикновено живеят няколко души и битовите отпадъци са много повече, отколкото в магазина, където продаваната стока не води до появата на отпадъци и по осем часа дневно стои само 1 (един) човек. Т.е. дискриминацията е двоявка -. за по-малко отпадъци в сравнение с жилищните имоти за нежилищните имоти се прилага ставка с много повече промили. В напомнителното писмо посочих, че собственичката Ивана Димитрова Хоусен въпреки по-малкото количество смет от обекта е съгласна на компромис и е готова да плаща такса БО с промили като за жилищен имот. Това нейно предложение въобще не е коментирано в Акта.
 В жалба до ОбС Пловдив вх . No 09 Х -416/12.11.2009 г. отправих молба да бъде извършена проверка на действителното положение, но такава и до ден днешен не е извършвана и нещата се решават бюрократично, без да се взема предвид действителното положение. Това е обидно и пренебрежително отношение от страна на общинската администрация, която предпочита да реши нещата по най-лесния за нея начин без да държи сметка за справедливостта на решението си.
 5. В Акта, срещу който е настоящата Жалба като мотив за определяне на ТБО в промили от данъчната оценка е посочено, че Ивана Димитрова Хоусен не е подала Декларация в два екземпляра на основание чл. 19, ал. 1 и 2 от НОАМТЦУТОП и не е сключила договори за определяне на таксата според количеството на битовите отпадъци. Общинският съвет обаче не е предвидил стандартни съдове за малки количества смет, т.е. със съответна наредба е дадена възможност само на големи обекти от типа на супермаркети, ресторанти и т.н. да се ползват от възможността да плащат такса смет съобразно количеството на същата. За малките обекти с нежилищен характер, какъвто е магазинчето на жалбоподателката, заявяването на стандартен контейнер от сега съществуващите видове е безсмислено и абсурдно. С отпадъците от магазина такъв контейнер не може да бъде напълнени дори за десет години. На всичко отгоре се иска посочване честота на извозването на този контейнер. Това е откровена подигравка със собствениците на обекти с нежилищен характер, които генерират нищожно количество отпадъци. Тук нямам предвид служителя, изготвил Акта, а съветниците, които са приели наредбата, от която се е ръководил съставителят на Акта..
 От името и по пълномощие на Ивана Димитрова Хоусен настоявам да бъде анулиран посоченият по-горе Акт и такса смет да бъде определена на база на оценка на действителното количество смет, което се генерира в обекта, а натрупаната през годините лихва да бъде коригирана в съответствие с това. Ако това е трудно на настоящия етап, приемам компромисен вариант такса смет да бъде определена пропорционално на данъчната оценка с промилите, които са валидни за жилищни имоти.
 До решаването на проблема и отстраняване на дискриминационното отношение Ивана Димитрова Хоусен ще плаща такса смет в размер, валиден за жилишен имот със същата данъчна оценка. В случай че горните доводи не бъдат уважени ще последва жалба до съда за премахване на дискриминацията и възстановяване на справедливостта.
 С уважение: ..................................................
 Пловдив, 09.01.2012 г.
 Докато чаках в изпълнение


text:
на определенията на ПАС да получа от общината Акт за установяване на задължение, който да бъде обжалваем в съда, след няколко месеца липса на известие от ВАС за частната ми жалба направих справка в деловодството на ВАС. Там не можаха да открият следа от частната ми жалба и ме насочиха към ПАС. В деловодството на ПАС разбрах, че ВАС се е произнесъл по частната ми жалба и е върнал преписката по делото в Пловдив. Ето Определението на Върховния административен съд по частната ми жалба (No 13531 от 21.10.2011 г.):
 И така , оказа се, че исканата от Пловдивски административен съд сума от 15 лв за да бъде придвижена частната ми жалба до ВАС не е била наистина законна, в противен случай Върховният съд не би се произнесъл със съответното определение. Интересно ми е дали е била потърсена отговорност от съответното лице в ПАС което си позволи да ми иска непредвидена в нормативните документи такса.
 След около два месеца и половина от деня, в който подадох жалба до Директора на дирекция “Местни данъци и такси”,. срещу издадения Акт за установяване на задължение, на 29 март 2012 г. получих Решение No 8 с който Актът е потвърден, а жалбата ми отхвърлена:
 Придружително писмо към Решение No 8:
 Решение No 8, стр. 1
 Решение No 8, стр. 2:
 Решение No 8, стр. 3:
 Решение No 8, стр. 4:
 Решение No 8, стр. 5:
 Решение No 8, стр. 6:
 Решение No 8, стр. 7:
 Решение No 8, стр. 8:
 Решение No 8, стр. 9:
 Решение No 8, стр. 10:
 Жалба до Пловдивски административен съд срещу решение No 8:
 Чрез Дирекция „Местни данъци и такси”
 на община Пловдив
 до Административен съд – Пловдив.
 от Ивана Димитрова Хоусен
 чрез Димитър Николов Митев, упълномощен да я представлява
 Решение No 8/010.03.2012 г. на Директора на дирекция „Местни данъци и такси” постановено по жалба на Ивана Димитрова Хоусен с вх. No 12 СГ 15/09.01.2012 г.
 Уважаеми административни съдии,
 подадох жалба с вх. No 12 СГ 15/09.01.2012 г. до Директора на дирекция „Местни данъци и такси” Пловдив срещу Акт за установяване на задължение по декларация No 1041/28.12 г. В отговор получих Решение No 8/010.03.2012 г. на Директора на дирекция МДТ с което се отхвърля жалбата ми и се потвърждава цитирания Акт за установяване на задължения на Ивана Димитрова Хоусен.
 При внимателно запознаване с текста на горецитираното решение се вижда, че Директорът на дирекция „Местни данъци и такси” не е взел предвид и не е обсъдил нито един от мотивите, изложени в жалбата срещу оспорения Акт за установяване на задължения. Общинският орган с оспорваното Решение упорито игнорира чл. 7(1) от ЗМДТ според който „местните такси се определят въз основа на необходимите материалнотехнически и административни разходи по предоставяне на услугата”.
 Игнорирана е и конкретизацията на чл. 7 (1) специално за такса битови отпадъци в чл. 67 (1) „Размерът на таксата се определя в левове според количеството на битовите отпадъци”.
 В жалбата е посочено, че данъчната оценка на притежавания от мен нежилищен имот – магазин за промишлени стоки като база за определяне на


text:
ТБО през 2005 г. е била 22 000 лв., а през 2009 г. е вече 50 000 лв. и това няма абсолютно никаква връзка с количеството на битовите отпадъци, но дирекция МДТ въобще не се смущава от това обстоятелство. Прието е абсурдното положение, че количеството на сметта не може да бъде установено и поради това се налагало таксата да се определя на базата на данъчната оценка на обекта. А защо не например според средна продължителност на живота?
 Това нарушение на закона за МДТ не е единственото в дадения случай. Защото компетентният по въпроса общински орган е игнорирал и чл. 8 на ЗМДТ, съгласно който „Общинският съвет определя размера на таксите при спазване на следните принципи:
 2.създаване на условия за разширяване на предлаганите услуги и повишаване на тяхното качество;
 3. постигане на по-голяма справедливост при определяне и заплащане на местните такси.”
 И за малките деца е ясно, че разходите по предоставяне на услугата и създаването на условия за разширяване и повишаване на качеството на услугата по
 събиране, преработка и обезвреждане на битовите отпадъци въобще не зависят от данъчната оценка на обекта, от който те се извозват.
 Особено фрапиращо е нарушението на изискването за постигане на по-голяма справедливост при определянето на ТБО на базата на данъчната оценка за жилищни и нежилищни имоти. В нежилищния обект, собственост на Ивана Хоусен, работи един човек по 40 часа седмично. В едно средностатистическо домакинство живеят повече от трима души най-малко три пъти повече часа седмично. При равни други условия генерираните отпадъци в домакинството са много повече от отпадъците, генерирани в конкретния нежилищния имот.. Т.е. ако се спазва изискването на закона ТБО да се определя според количеството на отпадъците, редно е в този нежилищен имот абсолютният размер на тази такса да е по-малък в сравнение с размера на таксата за жилищен имот със същата данъчна оценка. Това не само че не е така на практика, но е приложена абсурдна разпоредба промилите за определяне на ТБО да са многократно по-големи за нежилищните от промилите за жилищните имоти. Към момента за жилищните имоти промилите са 1,2, а за нежилищните са 5,5. Ако това е спазване на изискването за по-голяма справедливост, здраве му кажи. Налице е пряка дискриминация, а не справедливост.
 в израз на добра воля, въпреки че отпадъците в моя магазин са много по-малко от отпадъците, генерирани в едно средностатистическо домакинство, заявих че „ приемам компромисен вариант такса смет да бъде определена пропорционално на данъчната оценка с промилите, които са валидни за жилищни имоти.”
 Това мое предложение въобще не е коментирано в оспорваното Решение с което се потвърждава Акта за установяване на задължение срещу който бе подадената жалба. В подкрепа на това предложение посочих и Решение No 113 от 21.06.2011 г. на Комисията за защита от дискриминация с което бе констатирана пряка дискриминация при определянето на промилите за ТБО за жилищните и нежилищните имоти.
 В случая с определянето на ТБО за нежилищния обект е налице пряка дискриминация. Очевидно тази пряка дискриминация е преднамерена след като териториалната дирекция МДТ е игнорирала предложението за прилагането на промилите за жилищните имоти и


text:
за конкретния нежилищен имот. Разходите за събирането, преработката и обезвреждането на отпадъците от този нежилищен имот не са различни от разходите за същите процедури с отпадъците от жилищните имоти, но промилите за нежилищните имоти са 4,5 пъти по-високи.
 като имам предвид гореизложените обстоятелства
 да отмените като незаконосъобразно и пряко дискриминационно Решение No 8 /01.03.2012 г. с което се потвърждава издадения Акт за установяване на задължение по декларация No 1041/28.12.2011 г. за притежавания от Ивана Димитрова Хоусен нежилищен имот.
 С уважение:......................................
 /пълномощник/
 04.04.-2012 г.
 Съобщение за оставено без движение дело 1391/2012 г. заради неплатена държавна такса 10 лв и непредставено копие от пълномощно:
 Държавна такса 10 лв за АД 1391/2012 г.
 Бележка от регистратурата на ПАС за представените документи за държавната такса и пълномощното.
 Posted in Казусът Такса смет. | 1 Comment »
 Зам.кмет Ал. Константинов за малките автобуси
 вторник, април 19th, 2011
 Зам.-кмет зове превозвачите за по-големи автобуси в часовете пик
 ПЛОВДИВ, Марица вест, 19 Април 2011; 13:04
 Зам.-кметът Александър Константинов изпрати писмо до превозвачите с настояване автобуси от клас А на масовия градски транспорт да не се използват в пиковите часове, съобщават от пресцентъра на общината. Причината са многобройните жалби постъпили в общинската администрация за качеството на обслужване в този клас транспорт.
 Особено много са оплакванията на гражданите през изминалата седмица от обслужването по линия No 66, заяви зам.-кметът. В ранните и следобедни пикови часове според гражданите, пътуващи по тази линия, е невъзможно да се придвижват нормално, поради малкото места в автобусите. Принудени са да чакат втори автобус, което от своя страна води до закъснение на пътуващите и техните основателни недоволства. Предполагам, че пускането на тези автобуси по линия No 66 не са съобразени с пиковото натоварване на линията с пътници и оттам и тази негативна реакция. Необходимо е фирмите да изследват пътникопотока по линиите и тези автобуси да изпълняват курсове само тогава, когато пътниците са недостатъчно за по – големи автобуси.
 Обслужването на линиите на градския транспорт с автобуси от клас А има и добри страни, както за фирмите, така и за града, счита Константинов. Това са икономиите от експлоатацията на по-икономични автобуси и по – малкото замърсяване на градската среда. Но използването на такива автобуси (клас А) може да бъде обосновано единствено и само с намаления брой пътници. Тези автобуси трябва да повишават качеството на обслужване, а не да правят пътуването некомфортно и нежелано. В транспортната мрежа на Община Пловдив има място за такъв вид автобуси, но не и в пиковите сутрешни и вечерни курсове, и часовете в които пътниците са в повече от превозния капацитет на автобуса. Това се отнася и за всички останали превозвачи, използващи автобуси клас А по линиите на обществения транспорт на Община Пловдив.
 При продължаващи оплаквания от гражданите от линии, по които се движат автобусите от клас А, Община Пловдив ще предприеме необходимите мерки за подобряване на качеството на превозната услуга чрез намаляване или спиране на субсидиите и компенсациите по тези линии, за тези автобуси. Над 50% от финансирането на дейността “масов обществен транспорт” се финансира от гражданите, пътуващи по тези линии,


text:
така че сме длъжни да се съобразяваме с тяхното мнение и правото им за качеството на транспорта. То е водещо в политиката на Община Пловдив относно транспорта, категоричен е зам.-кметът.”
 Ех замкмете, замкмете! Пропъдихте пътниците от масовия градски транспорт, направихте го лукс с тази висока цена, а сега се чудите защо фирмите пускат микробуси вместо големи автобуси.
 На следващия ден вестник Марица отново публикува материал по темата. Дали някога този вестник ще погледне по-задълбочено проблема за транспорта?
 Забраняват малките бусове в пикови часове
 ПЛОВДИВ, Валентина ЙЕРЕМИЕВА, 20 Април 2011; 08:26
 Превозвачът по линия No 10: Някой хвърля бензин в огъня
 Градската управа показа жълт картон на превозвачите за това, че возят пътници с маломерни рейсове в пикови часове. Транспортните фирми са задължени да ги заменят с нормални автобуси, в противен случай ще им намалим наполовина субсидиите, предупреди вчера зам.-кметът Александър Константинов и допълни, че превозвачите са уведомени с писма.
 Разпореждането е заради многобройните жалби на граждани, че са принудени да пътуват натъпкани като сардели в тесните бусчета, които приличат на маpшрутки. Особено много оплаквания са от обслужването по линия No66, заяви Константинов. Недоволните твърдят, че в ранните сутрешни и следобедни пикови часове изчакват да дойде втори автобус, защото не могат да се качат. Същата ситуация се наблюдава по линия No 20, No16.
 Подробности четете на страниците на в. “Марица”


text:
ДО ДИМИТРА МИЛАНОВА ДЖОНЕВА КАМЕЛИЯ КИРИЛОВА ДЖОНЕВА- ЦОКОВА ИЛИАННА КИРИЛОВА ГРИГОРОВА | Агенция по геодезия, картография и кадастър
 Начало » ДО ДИМИТРА МИЛАНОВА ДЖОНЕВА КАМЕЛИЯ КИРИЛОВА ДЖОНЕВА- ЦОКОВА ИЛИАННА КИРИЛОВА ГРИГОРОВА
 ДО ДИМИТРА МИЛАНОВА ДЖОНЕВА КАМЕЛИЯ КИРИЛОВА ДЖОНЕВА- ЦОКОВА ИЛИАННА КИРИЛОВА ГРИГОРОВА
 ДИМИТРА МИЛАНОВА ДЖОНЕВА
 КАМЕЛИЯ КИРИЛОВА ДЖОНЕВА-
 ЦОКОВА
 ИЛИАННА КИРИЛОВА ГРИГОРОВА
 На основание чл. 26, ал. 1 от Административнопроцесуалния кодекс (АПК) Ви уведомяваме, че по повод подадено заявление рег. No 01-40220-12.02.2016г. от Борис Иванов Чилев до Служба по геодезия, картография и кадастър (СГКК) - София, придружено от проект за изменение, е започната процедура по изменение на кадастралната карта и кадастралния регистър на недвижимите имоти за поземлени имоти с идентификатори 68134.513.142 и 68134.513.143, с адрес: гр. София, район Седика, област София.
 Изменението се изразява в нанасяне на поземлен имот с идентификатор 68134.513.575 по скица-проект No 15-160059-05.04.2016г., нанася се поземлен имот пл. No22, кв.20 по план на м. ГГЦ – Зона В – 17, район Сердика и се извършва въз основа на Нотариален акт No 37 том LLXLVII рег. 41820 дело 32409 от 20.12.2001г., издаден от Служба по вписванията гр. София, Нотариален акт No 141 том XXXXXXII дело 11873 от 27.09.1991г., издаден от нотариус при Софийска нотариална служба към Втори райнен съд, Нотариален акт No 133 том XLV рег. 18900 дело 12127 от 29.03.2007г., издаден от Служба по вписванията гр. София, Нотариален акт No 39 том I дело 10 от 05.01.1968г., издаден от Нотариус при Софийския народен съд, Нотариален акт No 160 том LLXIV дело 23024 от 19.10.1994г., издаден от Нотариус при Софийска Нотариална Служба при Втори Районен Съд, Нотариален акт No 9 том XVI дело 2678 от 29.07.1974г., издаден от I Нотариус при Софийския районен съд, Нотариален акт No 128 том LLXVI рег. 35200 дело 26593 от 06.11.2002г., издаден от Служба по вписванията гр. София, Нотариален акт No 86 том I дело 10 от 09.01.1968г., издаден от Нотариус при Софийския народен съд, Нотариален акт No 183 том LLXXV дело 25314 от 01.10.1993г., издаден от Нотариус при районен съд гр.София, Нотариален акт No 90 том I дело 10 от 09.01.1968г., издаден от Нотариус при Софийския районен съд, Нотариален акт No 37 том XIX дело 3752 от 06.03.1996г., издаден от Нотариус при Софийския районен съд, Нотариален акт No 145 том VIII дело 1497 от 03.02.1997г., издаден от I нотариус при Софийска нотариална служба, Нотариален акт No 165 том XLII рег. 13475 дело 10123 от 29.04.2003г., издаден от Служба по вписванията гр. София, Нотариален акт No 57 том LXXXV дело 16923 от 25.06.1994г., издаден от Нотариус при Софийска нотариална служба към Софийски районен съд, Нотариален акт No 108 том LIV рег. 17055 дело 13160 от 11.05.2004г., издаден от Служба по вписванията гр. София и Нотариален акт No 183 том LLXXV дело 25314 от 01.10.1993г., издаден от Нотариус при районен съд гр.София.
 На основание чл. 34, ал. 1 и 3 от АПК, в 7-дневен срок от получаване на уведомлението Ви се предоставя възможност да се запознаете с документите към заявление рег. No 01-40220-12.02.2016г. и в случай на несъгласие с исканото изменение да представите документи,


text:
доказващи претенции на права.
 При непредставяне в предвидения срок на нови писмени доказателства, удостоверяващи други факти и обстоятелства, различни от приложените по заявление рег. No 01-40220-12.02.2016г., СГКК - София ще продължи процедурата по изменение на кадастралната карта и кадастралния регистър на недвижимите имоти за поземлени имоти с идентификатори 68134.513.142 и 68134.513.143, с адрес: гр. София, район Седика, област София, като в 30 – дневен срок ще бъде издадена заповед за одобряване на изменението по реда на чл. 54, ал. 4 от ЗКИР. За заповедта ще бъдете уведомени по реда на чл. 61 от АПК.


text:
Съд на Европейските общности ( 0 структури и 678 документа )
 (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Consorzio Elisoccorso San Raffaele/Elilombarda s.r.l., Azienda Ospedaliera Ospedale Niguarda Ca'Granda di Milano (Дело C-492/06) (1) (Обществени поръчки — Директива 89/665/ЕИО — Производство по ...
 ALGERA ET A. СРЕЩУ ОБЩАТА АСАМБЛЕЯ НА ЕОВС - СЪЕДИНЕНИ ДЕЛА 7/56-3 ДО 7/57
 ASTERIS ET A. СРЕЩУ КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ - СВЪРЗАНИ ДЕЛА 97, 193, 99 И 215/86
 BARBARA ERZBERGBAU ET A. СРЕЩУ ВЪРХОВНИЯ ОРГАН НА ЕОВС - СЪЕДИНЕНИ ДЕЛА 3 ДО 18, 25 ET 26/58
 COSTA СРЕЩУ E.N.E.L.
 DA COSTA ET A. СРЕЩУ ХОЛАНДСКАТА ДАНЪЧНА АДМИНИСТРАЦИЯ
 EINFUHR - UND VORRATSSTELLE FUR GETREIDE UND FUTTERMITTEL СРЕЩУ KOSTER ET A.
 FIRMA SCHWARZE СРЕЩУ EINFUHR-UND VORRATSTELLE FЬR GETREIDE UND FUTTERMITTEL
 HESSISCHE KNAPPSCHAFT СРЕЩУ MAISON SINGER ET FILS
 IMPERIAL CHEMICAL INDUSTRIES LTD. СРЕЩУ КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ - ДЕЛО 48/69
 INTERNATIONAL FRUIT CO ET A. СРЕЩУ PRODUKTSCHAP VOOR GROENTEN EN FRUIT
 MERONI ET CIE СРЕЩУ ВЪРХОВНИЯ ОРГАН НА ЕОВС - ДЕЛО 9/56
 N.V. ALGEMENE TRANSPORT EN EXPEDITIE ONDERNEMING VAN GEND EN LOOS СРЕЩУ ХОЛАНДСКАТА ДАНЪЧНА АДМИНИСТРАЦИЯ
 OTTO SCHEER СРЕЩУ EINFUHR UND VORRASTELLE FUR GETREIDE UND FUTTERMITTEL
 PIGS MARKETING BOARD СРЕЩУ R. REDMOND
 PLAUMANN ET CIE СРЕЩУ КОМИСИЯТА НА ЕИО - ДЕЛО 25/62
 PORTELANGE СРЕЩУ SMITH CORONA MARCHANT INTERNATIONAL
 R.P.M. FIDDELAAR СРЕЩУ КОМИСИЯТА НА ЕИО - ДЕЛО 44/59
 S. A. CHANEL СРЕЩУ CEPEHA HANDELSMAATSCHAPPIJ
 SRL CILFIT ET LANIFICIO DI GAVARNO SPA СРЕЩУ МИНИСТЕРСТВОТО НА ЗДРАВЕОПАЗВАНЕТО
 STE MANNESMANN СРЕЩУ ВЪРХОВНИЯ ОРГАН НА ЕОВС - ДЕЛО 7/64
 STE SALGOIL СРЕЩУ МИНИСТЕРСТВО НА ВЪНШНАТА ТЪРГОВИЯ НА РЕПУБЛИКА ИТАЛИЯ
 VVE VAASEN-GOBBELS СРЕЩУ DIRECTION DU BEAMBTENFONDS VOOR HET MIJNBEDRIJFF
 W. BEUS СРЕЩУ HAUPTZOLLAMT DE MUNICH
 ZUCKERFABRIK SCHЦPPENSTEDT СРЕЩУ СЪВЕТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ - ДЕЛО 5/71
 БЕЛГИЙСКА ФЕДЕРАЦИЯ ПО ВЪГЛЕДОБИВ СРЕЩУ ВЪРХОВНИЯ ОРГАН НА ЕОВС - ДЕЛО 8/55
 ГЛАВНИЯТ ПРОКУРОР СРЕЩУ J. C. BURGOA
 Дело, заведено на 6 февруари 2009 г. от Надзорния орган на ЕАСТ срещу Република Исландия - (Дело E-2/09) - (2009/C 41/10)
 ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ СРЕЩУ СЪВЕТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ - ДЕЛО 13/83*
 ЕКОЛОГИЧНА ПАРТИЯ "ЗЕЛЕНИТЕ" СРЕЩУ ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ - ДЕЛО 294/83
 Жалба, подадена на 18 декември 2006 г. от Armacell Entreprise GmbH срещу решение на Първоинстанционния съд (пети състав) от 10 октомври 2006 г. по дело T-172/05: Armacell Entreprise GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки...
 Жалба, подадена на 28 март 2007 г. от Jacques Frankin и други срещу Решението, постановено на 16 януари 2007 г. от Съда на публичната служба по дело F-3/06, Frankin и други/Комисия(Дело T-92/07 P)
 Жалба, подадена на 1 август 2007 г. — TridonicAtco/СХВП (Intelligent Voltage Guard) (Дело T-297/07)
 Жалба, подадена на 1 юни 2007 г. от Tokai Europe GmbH срещу решението, постановено на 19 март 2007 г. от Първоинстанционния съд (четвърти състав) по дело T-183/04, Tokai Europe GmbH/Комисия на Европейските общности (Дело C-262/07 P)
 Жалба, подадена на 11 декември 2006 г. от GlaxoSmith-Kline Services Unlimited (GSK), anciennement Glaxo Well- come plc против Решение на Първоинстанционния съд (четвърти разширен състав), постановено на 27 септември 2006 г. по дело Т-168/01: GlaxoSmith...
 Жалба, подадена на 11 октомври 2007 г.


text:
от Michael Alexander Speiser срещу решение, постановено на 10 септември 2007 г. от Съда на публичната служба по дело F-146/06, Speiser/Парламент (Дело T-390/07 P)
 Жалба, подадена на 11 юли 2007 г. от 3F, предишно Specialarbejderforbundet i Danmark (SID) срещу решението, постановено на 23 април 2007 г. от Първоинстанционния съд (втори увеличен състав) по дело T-30/03, Specialarbejderforbundet i Danmark (SID)/Коми...
 Жалба, подадена на 12 април 2007 г. от Aktieselskabet af 21. november 2001 срещу решението на Първоинстанционния съд (първи състав), постановено на 6 февруари 2007 г. по дело T-477/04: Aktieselskabet af 21. November 2001 срещу Служба за хармонизация въ...
 Жалба, подадена на 12 април 2007 г. от Donal Gordon срещу решението на Първоинстанционния съд (трети състав), постановено на 7 февруари 2007 г. по дело T-175/04, Donal Gordon/Комисия на Европейските общности (Дело C-198/07 P)
 Жалба, подадена на 12 февруари 2007 г. от Franco Campoli срещу решението на Първоинстанционния съд(втори разширен състав), постановено на 29 ноември 2006 г. по дело T-135/05, Campoli/Комисия(Дело C-71/07 P)
 Жалба, подадена на 12 февруари 2007 г. от Luciano Lavagnoli срещу решението на Първоинстанционния съд (трети състав), постановено на 23 ноември 2006 г. по дело T-422/04, Lavagnoli/Комисия (Дело C-74/07 Р)
 Жалба, подадена на 12 юли 2007 г. от Papierfabrik August Koehler AG срещу решението на Първоинстанционния съд (пети състав), постановено на 26 април 2007 г. по съединени дела T-109/02, Bollore/Комисия, T-118/02 (Arjo Wiggins Appleton/Комисия), T-122/02...
 Жалба, подадена на 13 август 2007 г. от Der Grune Punkt — Duales System Deutschland GmbH срещу решението, постановено на 24 май 2007 г. от Първоинстанционния съд (първи състав) по дело T-151/01, Der Grune Punkt — Duales System Deutschland GmbH/Комисия ...
 Жалба, подадена на 13 юли 2007 г. от Bollore SA срещу решението на Първоинстанционния съд (пети състав), постановено на 26 април 2007 г. по съединени дела T-109/02, Bollore/Комисия, T-118/02 (Arjo Wiggins Appleton/Комисия), T-122/02 (Mitsubishi HiTec P...
 Жалба, подадена на 14 август 2007 г. — Hansgrohe/СХВП(AIRSHOWER) (Дело T-307/07)
 Жалба, подадена на 14 септември 2007 г. от AEPI Elliniki Etaireia pros Prostasian tis Pnefmatikis Idioktisias A.E. срещу решението, постановено на 12 юли 2007 г. от Първоинстанционния съд (четвърти състав) по дело T-229/05, AEPI Elliniki Etaireia pros ...
 Жалба, подадена на 14 септември 2007 г. от Комисия на Европейските общности срещу решението, постановено на 12 юли 2007 г. от Първоинстанционния съд (четвърти състав) по дело T-312/05, Комисия на Европейските (Дело C-436/07 P)
 Жалба, подадена на 14 юни 2007 г. от Комисията на Европейските общности срещу Решението на Първоинстанционния съд (първи състав), постановено на 29 март 2007 г. по дело T-366/00, Scott S.A, подпомагано от Френската република/Комисия на Европейските общ...
 Жалба, подадена на 15 декември 2006 г. от Archer Daniels Midland Co. срещу решение на Първоинстанционния съд (трети състав), постановено на 27 септември 2006 г. по дело T-59/02: Archer Daniels Midland Company с/у Комисия на Европейските общности
 Жалба, подадена на 15 октомври 2007 г. — Earth Products/СХВП — Meynard Designs (EARTH) (Дело T-389/07)
 Жалба, подадена на 16 април 2007 г. от France Telecom SA, срещу решението на Първоинстанционния съд (пети увеличен състав), постановено на 30 януари 2007


text:
г. по дело T-340/03, France Telecom SA/Комисия на Европейските общности (Дело C-202/07 P)
 Жалба, подадена на 16 април 2007 г. от Francisco Rossi Ferraras срещу решението, постановено на 1 февруари 2007 г. от Съда на публичната служба по дело F-42/05, Rossi Ferraras/Комисия (Дело T-107/07 P)
 Жалба, подадена на 17 септември 2007 г. – Publicare Marketing Communications/СХВП (Publicare)- Дело T358/07
 Жалба, подадена на 17 септември 2007 г. Traxdata France/СХВП Ritrax (TRAXDATA, TEAM TRAXDATA)- Дело T-365/07
 Жалба, подадена на 18 декември 2006 г. от PTV Planung Transport Verkehr AG срещу решението на Първоинстанционния съд (втори състав) от 10 октомври 2006 г., постановено по дело T-302/03 PTV Planung Transport Verkehr AG/Служба за хармонизация във вътрешн...
 Жалба, подадена на 18 декември 2006 г. от Комисията на Европейските общности против Решение на Първоинстанционния съд (четвърти разширен състав), постановено на 27 септември 2006 г. по дело T-168/01: GlaxoSmithCline Services Unlimited, по-рано известно...
 Жалба, подадена на 18 септември 2007 г. - Pfizer/СХВП- Isdin (FOTOPROTECTOR ISDIN)(Дело T-354/07)
 Жалба, подадена на 18 септември 2007 г. от Bouygues SA и Bouygues Tйlйcom SA срещу решението на Първоинстанционния съд (четвърти състав), постановено на 4 юли 2007 г. по дело T-475/04, Bouygues и Bouygues Tйlйcom/Комисия Дело C-431/07 P 2007/C 269/63
 Жалба, подадена на 18 юли 2007 г. — Ebro Puleva, SA/ СХВП — Berenguel (BRILLO'S) (Дело T-275/07)
 Жалба, подадена на 18 юли 2007 г. — Sepracor/СХВП —Laboratorios Ern (LEVENIA)(Дело T-280/07)
 Жалба, подадена на 18 юли 2007 г. от Luigi Marcuccio срещу определение, постановено на 11 май 2007 г. от Съда на публичната служба по дело F-2/06, Luiggi Marcuccio/ Комисия (Дело T-278/07 P)
 Жалба, подадена на 18 юли 2007 г. от Комисията на Европейските общности срещу решението, постановено на 3 май 2007 г. от Първоинстанционния съд (пети разширен състав) по дело T-357/02, Freistaat Sachsen/Комисия на Европейските общности
 Жалба, подадена на 19 декември 2006 г. от European Association of Euro Pharmaceutical Companies[Европейска асоциация на Евро-фармацевтичните компании] (EAEPC) срещу Решението на Първоинстан- ционния съд (четвърти разширен състав), постановено на 2...
 Жалба, подадена на 19 септември 2007 г. от Комисията на Европейските общности срещу решение, постановено на 5 юли 2007 г. от Съда на публичната служба по дело F-24/06, Abarca Montiel и др./Комисия - Дело T-360/07 P
 Жалба, подадена на 19 септември 2007 г. от Комисията на Европейските общности срещу решението, постановено на 5 юли 2007 г. от Съда на публичната служба по дело F-26/06, Bertolete и др./Комисия - Дело T-359/07 P
 Жалба, подадена на 19 юли 2007 г. от Комисия на Европейските общности срещу решението, постановено на 5 юли 2007 г. от Съда на публичната служба по дело F-25/06, Ider и др./Комисия
 Жалба, подадена на 2 март 2007 г. от Erste Bank der osterreichischen Sparkassen AG срещу решението на Първоинстанционния съд (втори състав), постановено на 14 декември 2006 г. по съединени дела T-259/02 до 264/02 и 271/02, Raiffeisen Zentralban...
 Жалба, подадена на 20 април 2007 г. от Bligny срещу определение, постановено на 15 февруари 2007 г. от Съда на публичната служба по дело F-142/06, Bligny/Комисия (Дело T-127/07 P)
 Жалба, подадена на 20 юли 2007 г.


text:
— Secure Computing/ СХВП Investronica (SECUREOS)(Дело T-277/07)
 Жалба, подадена на 20 юли 2007 г. от Distribuidora Vizcaina de Papeles, S.L. срещу решението на Първоинстанционния съд (пети състав), постановено на 26 април 2007 г. по съединени дела T-109/02 (Bollore/ Комисия), T-118/02 (Arjo Wiggins Appleton/Комисия...
 Жалба, подадена на 20 юни 2007 г. от Комисията на Европейските общности срещу решението на Първоинстанционния съд (първи състав), постановено на 29 март 2007 г. по дело T-369/00, Departement du Loiret (Франция), подкрепян от Scott SA/Комисия на Европей...
 Жалба, подадена на 21 декември 2006 г. от Anhinaпki Techniki AE срещу определението на Първоинстанционния съд (втори състав), постановено на 26 септември 2006 г. по дело T-94/05, Anthinaпki Techniki AE/Комисия (Дело C-521/06 P) (2007/C 42/26)
 Жалба, подадена на 21 февруари 2007 г. от Angel Angelidis срещу решението, постановено на 5 декември 2006 г. от Първоинстанционния съд (пети състав) по дело T-416/03, Angelidis/Eвропейски парламент (Дело C-103/07 P)
 Жалба, подадена на 22 декември 2006 г. от Fondation europeenne pour la formation (Европейска фондация за обучение) срещу Решение, постановено на 26 октомври 2006 г. от Съда на публичната служба по дело F-1/05, Landgren/Fondation europeenne pour la form...
 Жалба, подадена на 22 декември 2006 г. срещу определение, постановено на 9 октомври 2006 г. от Съда на публичната служба по дело F-53/06, Gualtieri/Комисия (Дело T-413/06 P) (2007/C 42/73)
 Жалба, подадена на 22 октомври 2007 г. от Coats Holdings Ltd, J&P Coats Ltd срещу решението на Първоинстанционния съд (втори състав), постановено на 12 септември 2007 г. по дело T-36/05: Coats Holdings Ltd и J&P Coats Ltd/Комисия на Европейските общнос...
 Жалба, подадена на 22 януари 2007 г. от Wineke Neirinck срещу Решението на Първоинстанционния съд (втори състав), постановено на 14 ноември 2006 г. по дело T-494/04, Neirinck/Комисия (Дело C-17/07 P)
 Жалба, подадена на 23 февруари 2007 г. от Ferrero Deutschland GmbH срещу решението на Първоинстанционния съд (трети състав), постановено на 15 декември 2006 г. по дело T-310/04, Ferrero Deutschland GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки...
 Жалба, подадена на 24 септември 2007 г. The Procter & Gamble/СХВП Prestige Cosmetics (P&G PRESTIGE BEAUTE)- Дело T-366/07
 Жалба, подадена на 25 септември 2007 г. Kaloudis/СХВП Federation Franзaise de Tennis (Roland Garros SPORTSWEAR)- Дело T-380/07
 Жалба, подадена на 26 март 2007 г. от Diy-Mar Insaat Sanayi ve Ticaret Ltd Sirketi, Musa Akar срещу определението на Първоинстанционния съд (четвърти състав), постановено на 17 януари 2007 г. по дело T-129/06, Diy-Mar Insaat Sanayi ve Ticaret Ltd Sirke...
 Жалба, подадена на 26 септември 2007 г. – Patrick Holding/СХВП Cassera (Patrick Exclusive) - Дело T-370/07
 Жалба, подадена на 26 септември 2007 г. от Комисия на Европейските общности срещу решението на Първоинстанционния съд (четвърти разширен състав), постановено на 11 юли 2007 г. по дело T-170/06, Alrosa Company Ltd/Комисия на Европейските общности - Дело...
 Жалба, подадена на 27 август 2007 г. - Kenitex Quнmica/ СХВП - Chemicals International (Kenitex TINTAS A qualidade da cor)(Дело T-322/07)
 Жалба, подадена на 27 декември 2006 г. срещу решение, постановено на 19 октомври 2006 г. от Съда на публичната служба по дело F-114/05, Philippe Combescot/ Комисия (Дело T-414/06 P) (2007/C 42/74)


text:
Жалба, подадена на 27 ноември 2006 г. от British Aggregates Association срещу решението на Първоинстанционния съд (втори разширен състав), постановено на 13 септември 2006 г. по дело T-210/02, British Aggregates Association с/у Комисия на Европейските ...
 Жалба, подадена на 27 септември 2007 г. от Ayuntamiento de Madrid и Madrid Calle 30, S.A. срещу определението, постановено на 12 юли 2007 г. от Първоинстанционния съд (четвърти състав) по дело T-177/06, Ayuntamiento de Madrid и Madrid Calle 30, S.A./Ко...
 Жалба, подадена на 27 февруари 2007 г. от Federation nationale des syndicats d'exploitants agricoles (FNSEA), Federation nationale bovine (FNB), Federation nationale des producteurs de lait (FNPL) и Jeunes agriculteurs (JA) срещу Решението, поста...
 Жалба, подадена на 27 февруари 2007 г. от Selex Sistemi Integrati S.p.A срещу решението на Първоинстанционния съд (втори състав), постановено на 12 декември 2006 г. по дело T-155/04, Selex Sistemi Integrati S.p.A./Комисия на Европейските общности(Дело ...
 Жалба, подадена на 27 юли 2007 г. — Stepek/СХВП — Masters Golf Company (GOLF-FASHION MASTERS THE CHOICE TO WIN) (Дело T-294/07)
 Жалба, подадена на 28 август 2007 г. от Waterford Wedgwood plc срещу решението на Първоинстанционния съд (втори състав), постановено на 12 юни 2007 г. по дело T-105/05 Assembled Investments (Proprietary) Ltd/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (...


text:
Комфорт ООД - KomfortBG.com
 Български US English Руский
 БИЗНЕС ЦЕНТЪР ВЕВАСВарна
 Турнир по футбол за купата “Комфорт - на 24 години - Финал
 Група А Отбор П Р З ГР Т 1 ХИДРОСТРОЙ АД 3 0 0 10-3 9 2 ХЕЛИОС - 99 ЕООД 2 0 1 10-9 6 3 КОМФОРТ ООД 1 0 2 7-4 3 4 ФОРМ ООД 0 0 3 5-14 0 23 сеп КОМФОРТ ООД 5 – 0 ФОРМ ООД 23 сеп ХИДРОСТРОЙ АД 5 – 2 ХЕЛИОС - 99 ЕООД 24 сеп КОМФОРТ ООД 0 – 1 ХИДРОСТРОЙ АД 24 сеп ФОРМ ООД 2 – 5 ХЕЛИОС - 99 ЕООД 25 сеп КОМФОРТ ООД 2 – 3 ХЕЛИОС - 99 ЕООД 25 сеп ХИДРОСТРОЙ АД 4 – 3 ФОРМ ООД Група В Отбор П Р З ГР Т 1 КОМФОРТ ПАРТНЕРС ООД 2 1 0 16-8 7 2 АЙ ВИ СЕЙЛИНГС ООД 2 0 1 13-7 6 3 БРАТЯ ГЕОРГИЕВИ ЕООД 0 2 1 8-10 2 4 АУТО ГУМИ ВАРНА ООД 0 1 2 5-17 1 23 сеп КОМФОРТ ПАРТНЕРС ООД 5 – 3 АЙ ВИ СЕЙЛИНГС ООД 23 сеп БРАТЯ ГЕОРГИЕВИ ЕООД 3 – 3 АУТО ГУМИ ВАРНА ООД 24 сеп КОМФОРТ ПАРТНЕРС ООД 4 – 4 БРАТЯ ГЕОРГИЕВИ ЕООД 24 сеп АЙ ВИ СЕЙЛИНГС ООД 7 –1 АУТО ГУМИ ВАРНА ООД 25 сеп АЙ ВИ СЕЙЛИНГС ООД 3 –1 БРАТЯ ГЕОРГИЕВИ ЕООД 25 сеп КОМФОРТ ПАРТНЕРС ООД 7 – 1 АУТО ГУМИ ВАРНА ООД 1⁄2 ФИНАЛ 26 сеп ХИДРОСТРОЙ АД 7 – 1 АЙ ВИ СЕЙЛИНГС ООД 26 сеп КОМФОРТ ПАРТНЕРС ООД 2 – 10 ХЕЛИОС - 99 ЕООД ФИНАЛ 3 / 4 27 сеп КОМФОРТ ПАРТНЕРС ООД 2 – 7 АЙ ВИ СЕЙЛИНГС ООД ФИНАЛ 27 сеп ХЕЛИОС - 99 ЕООД 4 – 3 ХИДРОСТРОЙ АД
 Турнир по футбол за купата “Комфорт - на 24 години - резултати от 1/2 финал
 Група А Отбор П Р З ГР Т 1 ХИДРОСТРОЙ АД 3 0 0 10-3 9 2 ХЕЛИОС - 99 ЕООД 2 0 1 10-9 6 3 КОМФОРТ ООД 1 0 2 7-4 3 4 ФОРМ ООД 0 0 3 5-14 0 23 сеп КОМФОРТ ООД 5 – 0 ФОРМ ООД 23 сеп ХИДРОСТРОЙ АД 5 – 2 ХЕЛИОС - 99 ЕООД 24 сеп КОМФОРТ ООД 0 – 1 ХИДРОСТРОЙ АД 24 сеп ФОРМ ООД 2 – 5 ХЕЛИОС - 99 ЕООД 25 сеп КОМФОРТ ООД 2 – 3 ХЕЛИОС - 99 ЕООД 25 сеп ХИДРОСТРОЙ АД 4 – 3 ФОРМ ООД Група В Отбор П Р З ГР Т 1 КОМФОРТ ПАРТНЕРС ООД 2 1 0 16-8 7 2 АЙ ВИ СЕЙЛИНГС ООД 2 0 1 13-7 6 3 БРАТЯ ГЕОРГИЕВИ ЕООД 0 2 1 8-10 2 4 АУТО ГУМИ ВАРНА ООД 0 1 2 5-17 1 23 сеп КОМФОРТ ПАРТНЕРС ООД 5 – 3 АЙ ВИ СЕЙЛИНГС ООД 23 сеп БРАТЯ ГЕОРГИЕВИ ЕООД 3 – 3 АУТО ГУМИ ВАРНА ООД 24 сеп КОМФОРТ ПАРТНЕРС ООД 4 – 4 БРАТЯ ГЕОРГИЕВИ ЕООД 24 сеп АЙ ВИ СЕЙЛИНГС ООД 7 –1


text:
АУТО ГУМИ ВАРНА ООД 25 сеп АЙ ВИ СЕЙЛИНГС ООД 3 –1 БРАТЯ ГЕОРГИЕВИ ЕООД 25 сеп КОМФОРТ ПАРТНЕРС ООД 7 – 1 АУТО ГУМИ ВАРНА ООД 1⁄2 ФИНАЛ 26 сеп ХИДРОСТРОЙ АД 7 – 1 АЙ ВИ СЕЙЛИНГС ООД 26 сеп КОМФОРТ ПАРТНЕРС ООД 10 – 2 ХЕЛИОС - 99 ЕООД ФИНАЛ 3 / 4 27 сеп 0 – 0 ФИНАЛ 27 сеп 0 – 0
 Турнир по футбол за купата “Комфорт - на 24 години - резултати от 25.09.2013 г.
 Група А Отбор П Р З ГР Т 1 ХИДРОСТРОЙ АД 3 0 0 10-3 9 2 ХЕЛИОС - 99 ЕООД 2 0 1 10-9 6 3 КОМФОРТ ООД 1 0 2 7-4 3 4 ФОРМ ООД 0 0 3 5-14 0 23 сеп КОМФОРТ ООД 5 – 0 ФОРМ ООД 23 сеп ХИДРОСТРОЙ АД 5 – 2 ХЕЛИОС - 99 ЕООД 24 сеп КОМФОРТ ООД 0 – 1 ХИДРОСТРОЙ АД 24 сеп ФОРМ ООД 2 – 5 ХЕЛИОС - 99 ЕООД 25 сеп КОМФОРТ ООД 2 – 3 ХЕЛИОС - 99 ЕООД 25 сеп ХИДРОСТРОЙ АД 4 – 3 ФОРМ ООД Група В Отбор П Р З ГР Т 1 КОМФОРТ ПАРТНЕРС ООД 2 1 0 16-8 7 2 АЙ ВИ СЕЙЛИНГС ООД 2 0 1 13-7 6 3 БРАТЯ ГЕОРГИЕВИ ЕООД 0 2 1 8-10 2 4 АУТО ГУМИ ВАРНА ООД 0 1 2 5-17 1 23 сеп КОМФОРТ ПАРТНЕРС ООД 5 – 3 АЙ ВИ СЕЙЛИНГС ООД 23 сеп БРАТЯ ГЕОРГИЕВИ ЕООД 3 – 3 АУТО ГУМИ ВАРНА ООД 24 сеп КОМФОРТ ПАРТНЕРС ООД 4 – 4 БРАТЯ ГЕОРГИЕВИ ЕООД 24 сеп АЙ ВИ СЕЙЛИНГС ООД 7 –1 АУТО ГУМИ ВАРНА ООД 25 сеп АЙ ВИ СЕЙЛИНГС ООД 3 –1 БРАТЯ ГЕОРГИЕВИ ЕООД 25 сеп КОМФОРТ ПАРТНЕРС ООД 7 – 1 АУТО ГУМИ ВАРНА ООД 1⁄2 ФИНАЛ 26 сеп 0 – 0 26 сеп 0 – 0 ФИНАЛ 3 / 4 27 сеп 0 – 0 ФИНАЛ 1 / 2 27 сеп 0 – 0
 Турнир по футбол за купата “Комфорт - на 24 години - резултати от 24.09.2013 г.
 Група А Отбор П Р З ГР Т 1 ХИДРОСТРОЙ АД 2 0 0 6-0 6 2 КОМФОРТ ООД 1 0 1 5-3 3 3 ХЕЛИОС - 99 ЕООД 1 0 1 7-7 3 4 ФОРМ ООД 0 0 2 2-10 0 23 сеп КОМФОРТ ООД 5 – 0 ФОРМ ООД 23 сеп ХИДРОСТРОЙ АД 5 – 2 ХЕЛИОС - 99 ЕООД 24 сеп КОМФОРТ ООД 0 – 1 ХИДРОСТРОЙ АД 24 сеп ФОРМ ООД 2 – 5 ХЕЛИОС - 99 ЕООД Група В Отбор П Р З ГР Т 1 КОМФОРТ ПАРТНЕРС ООД 1 1 0 9-7 4 2 АЙ ВИ СЕЙЛИНГС ООД 1 0 1 10-6 3 3 БРАТЯ ГЕОРГИЕВИ ЕООД 0 2 0 7-7 2 4 АУТО ГУМИ ВАРНА ООД 0 1 1 4-10 1 23 сеп КОМФОРТ ПАРТНЕРС ООД 5 – 3 АЙ ВИ СЕЙЛИНГС ООД 23 сеп БРАТЯ ГЕОРГИЕВИ ЕООД 3 – 3 АУТО ГУМИ ВАРНА ООД 24 сеп КОМФОРТ


text:
ПАРТНЕРС ООД 4 – 4 БРАТЯ ГЕОРГИЕВИ ЕООД 24 сеп АЙ ВИ СЕЙЛИНГС ООД 7 –1 АУТО ГУМИ ВАРНА ООД 1⁄2 ФИНАЛ 26 сеп 0 – 0 26 сеп 0 – 0 ФИНАЛ 3 / 4 27 сеп 0 – 0 ФИНАЛ 1 / 2 27 сеп 0 – 0
 Турнир по футбол за купата “Комфорт - на 24 години - резултати от 23.09.2013 г.
 Група А Отбор П Р З ГР Т 1 КОМФОРТ ООД 1 0 0 5-0 3 2 ХИДРОСТРОЙ АД 1 0 0 5-2 3 3 ХЕЛИОС - 99 ЕООД 0 0 1 2-5 0 4 ФОРМ ООД 0 0 1 0-5 0 23 сеп КОМФОРТ ООД 5 – 0 ФОРМ ООД 23 окт ХИДРОСТРОЙ АД 5 – 2 ХЕЛИОС - 99 ЕООД Група В Отбор П Р З ГР Т 1 КОМФОРТ ПАРТНЕРС ООД 1 0 0 5-3 3 2 АУТО ГУМИ ВАРНА ООД 0 1 0 3-3 1 3 БРАТЯ ГЕОРГИЕВИ ЕООД 0 1 0 3-3 1 4 АЙ ВИ СЕЙЛИНГС ООД 0 0 1 3-5 0 23 сеп КОМФОРТ ПАРТНЕРС ООД 5 – 3 АЙ ВИ СЕЙЛИНГС ООД 23 сеп БРАТЯ ГЕОРГИЕВИ ЕООД 3 – 3 АУТО ГУМИ ВАРНА ООД 1⁄2 ФИНАЛ 26 сеп 0 – 0 26 сеп 0 – 0 ФИНАЛ 3 / 4 27 сеп 0 – 0 ФИНАЛ 1 / 2 27 сеп 0 – 0
 Програма на турнира по футбол за купата на КОМФОРТ 2013 година
 ПРОГРАМА НА ТУРНИРА ПО ФУТБОЛЗАКУПАТА НА 'КОМФОРТ“ 2013 годинаУважаеми колеги, партньори, приятели !След вчерашния жребий , Ви информираме за датите и часовете на мачовете !Късмет на всички участници !!Комфорт ООДСвали програмата от тук : http://www.komfortbg.com/downloads/program-komfort.xls
 Турнир по футбол за купата “Комфорт - на 23 години"
 Група А Отбор П Р З ГР Т 1 КОМФОРТ ООД 2 0 0 6-1 6 2 АЙ ВИ СЕЙЛИНГС ООД 1 0 1 4-3 3 3 КРАСБИВАЛ ООД 0 0 2 0-6 0 26 сеп КОМФОРТ ООД 3 – 1 АЙ ВИ СЕЙЛИНГС ООД 27 сеп АЙ ВИ СЕЙЛИНГС ООД 3 – 0 КРАСБИВАЛ ООД 28 сеп КОМФОРТ ООД 3 – 0 КРАСБИВАЛ ООД Група В Отбор П Р З ГР Т 1 ЕСКАНА ИНВЕСТ 96 АД 2 0 0 8-0 6 2 БОРД ЕООД 1 0 1 3-7 3 3 БИЛО ООД 0 0 2 1-5 0 26 сеп БОРД ЕООД 0 – 6 ЕСКАНА ИНВЕСТ 96 АД 27 сеп ЕСКАНА ИНВЕСТ 96 АД 2 – 0 БИЛО ООД 28 сеп БОРД ЕООД 3 – 1 БИЛО ООД Група С Отбор П Р З ГР Т 1 ХЕЛИОС - 99 ЕООД 1 1 0 7-1 4 2 СИМА ООД 1 1 0 6-1 4 3 БРАТЯ ГЕОРГИЕВИ ЕООД 0 0 2 2-13 0 26 сеп БРАТЯ ГЕОРГИЕВИ ЕООД 1 – 7 ХЕЛИОС - 99 ЕООД 27 сеп ХЕЛИОС - 99 ЕООД 0 – 0 СИМА ООД 28 сеп БРАТЯ ГЕОРГИЕВИ ЕООД 1 – 6 СИМА ООД Група D Отбор П Р З ГР Т 1 КОМФОРТ ПАРТНЕРС ООД 2 0 0 3-0 6 2 ХИДРОСТРОЙ


text:
АД 1 0 1 3-2 3 3 ФОРМ ООД 0 0 2 0-4 0 26 сеп КОМФОРТ ПАРТНЕРС ООД 1 – 0 ФОРМ ООД 27 сеп ФОРМ ООД 0 – 3 ХИДРОСТРОЙ АД 28 сеп КОМФОРТ ПАРТНЕРС ООД 2 – 0 ХИДРОСТРОЙ АД ? ФИНАЛ 1 окт ХЕЛИОС – 99 ЕООД 0 – 2 ХИДРОСТРОЙ АД 1 окт КОМФОРТ ПАРТНЕРС ООД 1 – 0 СИМА ООД 1 окт КОМФОРТ ООД 3 – 1 БОРД ЕООД 1 окт ЕСКАНА ИНВЕСТ 96 АД 4 – 2 д. АЙ ВИ СЕЙЛИНГС ООД ? ФИНАЛ 2 окт КОМФОРТ ООД 1 – 0 ХИДРОСТРОЙ АД 2 окт КОМФОРТ ПАРТНЕРС ООД 3 – 0 ЕСКАНА ИНВЕСТ 96 АД ФИНАЛ 3- 4 3 окт ХИДРОСТРОЙ АД 6 – 1 ЕСКАНА ИНВЕСТ 96 АД ФИНАЛ 1-2 3 окт КОМФОРТ ООД 0 – 0 КОМФОРТ ПАРТНЕРС ООД 1 -3 д
 Турнир по футбол за купата “Комфорт - на 22 години "
 19-28 Септември 2011 г., Общински спортен комплекс „Морска градина Група А Отбор П Р З ГР Т 1 ЕСКАНА АД 2 0 0 3-1 6 2 КОМФОРТ ООД 1 0 1 4-2 3 3 БИЛО ЕООД 0 0 2 0-4 0 19 сеп КОМФОРТ ООД 3-0 БИЛО ЕООД 20 сеп БИЛО ЕООД 0-1 ЕСКАНА АД 21 сеп КОМФОРТ ООД 1-2 ЕСКАНА АД Група В Отбор П Р З ГР Т 1 ХИДРОСТРОЙ АД 2 0 0 9-0 6 2 БОРД ЕООД 1 0 1 2-8 3 3 СИМА ООД 0 0 2 1-4 0 19 сеп ХИДРОСТРОЙ АД 2-0 СИМА ООД 20 сеп СИМА ООД 1-2 БОРД ООД 21 сеп ХИДРОСТРОЙ АД 7-0 БОРД ООД Група С Отбор П Р З ГР Т 1 ФОРМ ООД 0 2 0 6-6 2 2 ПЪТИЩА И МОСТОВЕ ЕООД 0 2 0 5-5 2 3 КРАСБИВАЛ ООД 0 2 0 3-3 2 19 сеп КРАСБИВАЛ ООД 1-1 ПЪТИЩА И МОСТОВЕ ЕООД 20 сеп ПЪТИЩА И МОСТОВЕ ЕООД 4-4 ФОРМ ООД 21 сеп КРАСБИВАЛ ООД 2-2 ФОРМ ООД Група D Отбор П Р З ГР Т 1 АЙ ВИ СЕЙЛИНГС ООД 2 0 0 4-1 6 2 КОМФОРТ ПАРТНЕРС ПЛАСТ 1 0 1 4-2 3 3 ХЕЛИОС 99 ЕООД 0 0 2 0-5 0 19 сеп КОМФОРТ ПАРТНЕРС ПЛАСТ 3-0 ХЕЛИОС 99 ЕООД 20 сеп ХЕЛИОС 99 ЕООД 0-2 АЙ ВИ СЕЙЛИНГС ООД 21 сеп КОМФОРТ ПАРТНЕРС ПЛАСТ 1-2 АЙ ВИ СЕЙЛИНГС ООД 1⁄4 ФИНАЛ 26 сеп ЕСКАНА АД 7-0 БОРД ООД 26 сеп ХИДРОСТРОЙ АД 3-4 КОМФОРТ ООД 26 сеп ФОРМ ООД 1-0 КОМФОРТ ПАРТНЕРС ПЛАСТ 26 сеп АЙ ВИ СЕЙЛИНГС ООД 4-3 ПЪТИЩА И МОСТОВЕ ЕООД 1⁄2 ФИНАЛ 27 сеп ЕСКАНА АД 2-0 ФОРМ ООД 27 сеп КОМФОРТ ООД 1-2 АЙ ВИ СЕЙЛИНГС ООД ФИНАЛ 28 сеп ЕСКАНА АД 3-4 АЙ ВИ СЕЙЛИНГС ООД
 Турнир по футбол за купата “Комфорт - на 21 години”
 20-30 Септември 2010 г, , Общински спортен комплекс „Морска градина” Група А Отбор П Р З ГР Т 1 ХИДРОСТРОЙ АД 3 0 0 12-1 9 2 КОМФОРТ ООД 2 0 1 4-3 6 3 ХЕЛИОС


text:
99 ЕООД 1 0 2 5-13 3 4 ЕСКАНА АД 0 0 3 3-7 0 20 сеп КОМФОРТ ООД 1-0 ЕСКАНА АД 20 сеп ХЕЛИОС 99 ЕООД 0-8 ХИДРОСТРОЙ АД 23 сеп КОМФОРТ ООД 2-1 ХЕЛИОС 99 ЕООД 23 сеп ЕСКАНА АД 0-2 ХИДРОСТРОЙ АД 27 сеп КОМФОРТ ООД 1-2 ХИДРОСТРОЙ АД 27 сеп ЕСКАНА АД 3-4 ХЕЛИОС 99 ЕООД Група В Отбор П Р З ГР Т 1 АЙ ВИ СЕЙЛИНГС ООД 3 0 0 5-1 9 2 КОМФОРТ ПАРТНЕРС ПЛАСТ ООД 2 0 1 4-2 6 3 МИЛКОС ИНЖЕНЕРИНГ ООД 1 0 2 5-3 3 4 СОЛЕЙ ООД 0 0 3 2-10 0 20 сеп СОЛЕЙ ООД 1-3 АЙ ВИ СЕЙЛИНГС ООД 20 сеп КОМФОРТ ПАРТНЕРС ПЛАСТ ООД 2-0 МИЛКОС ИНЖЕНЕРИНГ ООД 23 сеп СОЛЕЙ ООД 1-2 КОМФОРТ ПАРТНЕРС ПЛАСТ ООД 23 сеп АЙ ВИ СЕЙЛИНГС ООД 1-0 МИЛКОС ИНЖЕНЕРИНГ ООД 27 сеп СОЛЕЙ ООД 0-5 МИЛКОС ИНЖЕНЕРИНГ ООД 27 сеп АЙ ВИ СЕЙЛИНГС ООД 1-0 КОМФОРТ ПАРТНЕРС ПЛАСТ ООД Група С Отбор П Р З ГР Т 1 ПЪТИЩА И МОСТОВЕ ЕООД 3 0 0 12-1 9 2 СИМА ООД 2 0 1 5-6 6 3 БИЛО ЕООД 1 0 2 8-5 3 4 БРАТЯ ГЕОРГИЕВИ ЕООД 0 0 3 2-15 0 21 сеп СИМА ООД 1-0 БИЛО ЕООД 21 сеп БРАТЯ ГЕОРГИЕВИ ЕООД 0-4 ПЪТИЩА И МОСТОВЕ ЕООД 24 сеп СИМА ООД 3-1 БРАТЯ ГЕОРГИЕВИ ЕООД 24 сеп БИЛО ЕООД 0-3 ПЪТИЩА И МОСТОВЕ ЕООД 28 сеп СИМА ООД 1-5 ПЪТИЩА И МОСТОВЕ ЕООД 28 сеп БИЛО ЕООД 8-1 БРАТЯ ГЕОРГИЕВИ ЕООД Група D Отбор П Р З ГР Т 1 КРАСБИВАЛ ООД 3 0 0 10-5 9 2 ФОРМ ООД 1 1 1 7-3 4 3 БОРД ЕООД 0 2 1 1-4 2 4 ДЖИЯ 2001ООД 0 1 2 6-12 1 21 сеп ДЖИЯ 2001 ООД 4-5 КРАСБИВАЛ ООД 21 сеп БОРД Е00Д 0-0 ФОРМ ООД 24 сеп ДЖИЯ 2001 ООД 1-1 БОРД ООД 24 сеп КРАСБИВАЛ ООД 2-1 ФОРМ ООД 28 сеп ДЖИЯ 2001 ООД 1-6 ФОРМ ООД 28 сеп КРАСБИВАЛ ООД 3-0 БОРД ООД 1⁄4 ФИНАЛ 29 сеп ХИДРОСТРОЙ АД 1-0 КОМФОРТ ПАРТНЕРС ПЛАСТ 29 сеп ПЪТИЩА И МОСТОВЕ ЕООД 4-1 ФОРМ ООД 29 сеп КОМФОРТ ООД 0-2 АЙ ВИ СЕЙЛИНГС ООД 29 сеп КРАСБИВАЛ ООД 3-0 СИМА ООД 1⁄2 ФИНАЛ 30 сеп ХИДРОСТРОЙ АД 2-1 ПЪТИЩА И МОСТОВЕ ЕООД 30 сеп АЙ ВИ СЕЙЛИНГС ООД 1-0 КРАСБИВАЛ ООД ФИНАЛ 30 сеп ХИДРОСТРОЙ АД 1-0 АЙ ВИ СЕЙЛИНГС ООД
 Турнир по футбол за купата “Комфорт - на 20 години”
 24-28 Септември 2009 г. , Общински спортен комплекс „Морска градина” Група А Отбор П Р З ГР Т 1 НАРОДНО ДЕЛО 2 1 0 12-3 7 2 КОМФОРТ ООД 2 1 0 7-3 7 3 ДЖИЯ 2001 ООД 0 1 2 4-8 1 4 БИЛО ЕООД 0 1 2 4-13 1 24 сеп КОМФОРТ ООД 2-1 ДЖИЯ 2001ООД 24 сеп НАРОДНО ДЕЛО 7-1 БИЛО ЕООД 25 сеп КОМФОРТ ООД 1-1 НАРОДНО ДЕЛО 25 сеп ДЖИЯ 2001ООД 2-2 БИЛО ЕООД 26 сеп КОМФОРТ ООД 4-1


text: БИЛО ЕООД 26 сеп ДЖИЯ 2001 ООД 1-4 НАРОДНО ДЕЛО Група В Отбор П Р З ГР Т 1 ХИДРОСТРОЙ АД 2 1 0 10-1 7 2 БРАТЯ ГЕОРГИЕВИ ЕООД 2 0 1 8-4 6 3 КОМФОРТ ПАРТНЕРС ПЛАСТООД 1 1 1 12-4 4 4 АНИОН 2 АМ ООД 0 0 3 2-23 0 24 сеп КОМФОРТ ПАРТНЕРС ПЛАСТ ООД 0-0 ХИДРОСТРОЙ АД 24 сеп АНИОН 2 АМ ООД 0-5 БРАТЯ ГЕОРГИЕВИ ЕООД 25 сеп КОМФОРТ ПАРТНЕРС ПЛАСТ ООД 10-1 АНИОН 2 АМ ООД 25 сеп ХИДРОСТРОЙ АД 2-0 БРАТЯ ГЕОРГИЕВИ ЕООД 26 сеп КОМФОРТ ПАРТНЕРС ПЛАСТ ООД 2-3 БРАТЯ ГЕОРГИЕВИ ЕООД 26 сеп ХИДРОСТРОЙ АД 8-1 АНИОН 2 АМ ООД Група С Отбор П Р З ГР Т 1 КРАСБИВАЛ ООД 3 0 0 10-2 9 2 ФОРМ ООД 2 0 1 12-3 6 3 КОМФОРТ МОЛ 1 0 2 8-10 3 4 ТРАФИККОНСУЛТ ЕООД 0 0 3 2-17 0 24 сеп КОМФОРТ МОЛ 1-6 ФОРМ ООД 24 сеп КРАСБИВАЛ ООД 6-0 ТРАФИККОНСУЛТ ЕООД 25 сеп КОМФОРТ МОЛ 1-2 КРАСБИВАЛ ООД 25 сеп ФОРМ ООД 5-0 ТРАФИККОНСУЛТ ЕООД 26 сеп КОМФОРТ МОЛ 6-2 ТРАФИККОНСУЛТ ЕООД 26 сеп ФОРМ ООД 1-2 КРАСБИВАЛ ООД Група D Отбор П Р З ГР Т 1 БОРД ООД 2 1 0 6-2 7 2 ПЛАНЕКС ООД 2 0 1 14-6 6 3 АЙМЕК ИНЖЕНЕРИНГ ЕООД 1 1 1 5-10 4 4 ПЪТИЩА И МОСТОВЕ ЕООД 0 0 3 3-11 0 24 сеп ПЪТИЩА И МОСТОВЕ ЕООД 0-2 БОРД ООД 24 сеп ПЛАНЕКС ООД 8-1 АЙМЕК ИНЖЕНЕРИНГ ЕООД 25 сеп ПЪТИЩА И МОСТОВЕ ЕООД 2-5 ПЛАНЕКС ООД 25 сеп БОРД ООД 1-1 АЙМЕК ИНЖЕНЕРИНГ 26 сеп ПЪТИЩА И МОСТОВЕ ЕООД 1-3 АЙМЕК ИНЖЕНЕРИНГ ЕООД 26 сеп БОРД ООД 3-1 ПЛАНЕКС ООД 1⁄4 ФИНАЛ 27 сеп НАРОДНО ДЕЛО 8-2 БРАТЯ ГЕОРГИЕВИ ЕООД 27 сеп ХИДРОСТРОЙ АД 4-3 КОМФОРТ ООД 27 сеп КРАСБИВАЛ ООД 2-1 ПЛАНКС ООД 27 сеп БОРД ООД 1-2 ФОРМ ООД 1⁄2 ФИНАЛ 27 сеп НАРОДНО ДЕЛО 5-1 КРАСБИВАЛ ООД 27 сеп ХИДРОСТРОЙ АД 1-4 ФОРМ ООД ФИНАЛ 27 сеп НАРОДНО ДЕЛО 4-1 ФОРМ ООД


text:
Сумарното съдебно решение в българското процесуално право – de lege lata и de lege ferenda | Предизвикай правото!
 Публикации Граждански процес Сумарното съдебно решение в българското процесуално право – de lege lata и...
 Сумарното съдебно решение в българското процесуално право – de lege lata и de lege ferenda
 Sun, 10 August, 2014
 Настоящият доклад, който няма претенции за изчерпателност или за окончателност, а само цели да постави началото на една дискусия, е посветен на института на сумарното съдебно решение („summary judgment“), познат на англо-американското право1 и възможностите за рецепцията му у нас.
 2. Институтът на сумарното решение
 От чисто езикова гледна точка, сумарно е това решение, разрешаващо спор, без провеждане на пълно съдебно разглеждане.
 Каква е същината на института?
 Същият може да се разглежда като диференцирана съдебна процедура, при което се постановява съдебно решение, разрешаващо по окончателен начин, т.е. със сила на пресъдено нещо, материалноправен спор, без да се провежда исков процес по общия ред.
 Касае се именно за диференцирана съдебна процедура, приложима поначало при всички искови производства, но не и за особено исково производство за разглеждане на определена категория материалноправни спорове.
 Сумарното решение като вид акт, с който първоинстанционният съд може да приключи процеса, има всички характеристики на едно съдебно решение по съществото на спора, веднъж влязло в сила.
 Постановява се в случаите, при които между страните не съществува спор относно съществените за материалноправните им отношения факти, а спорът зависи единствено от приложението на закона и едната от страните (ищецът или ответникът) има право на постановяване на решение с определен резултат въз основа на приложимата материалноправна норма.
 Например, дори и всички факти, изтъкнати от ищеца в исковата молба, да бъдат доказани или макар и преди това същите да се признават от ответника, искът не може да бъде уважен, защото твърдяното субективно право, предмет на делото, не е признато от правния ред или е прекратено, погасени и пр. не е възникнало. В такъв случай е безсмислено провеждането на съдебно дирене, събиране на доказателства и пр. Такъв е и случаят, при който между страните няма спор по фактите, а само по правото, а по спорния правен въпрос има задължителна съдебна практика (прецедент, създаден от Върховния съд, пряко относим към спора).
 Друг пример, който е особено актуален у нас, ответникът признава обстоятелствата, изтъкнати в исковата молба, признава и, че ищецът е имал вземане срещу него. Заявява обаче възражение на погасяване на ищцовото вземане по давност, което, видно от самите данни в исковата молба, е очевидно основателно. При преобладаващата понастоящем у нас концепция за възражението за давност като материалноправно перемпторно възражение, в такъв случай съдът ще следва да проведе исков процес, да събира доказателства и след като признае, че ищцовото вземане съществува, да приеме, че същото е погасено по давност и на това основание да отхвърли иска. Което е безсмислено от гледна точка на време и ресурси.
 Институтът на сумарното съдебно решение има особено значение за англо-американското право и е възникнал от необходимостта да не се провежда пълен съдебен процес (”trial”) с участие на съдебно жури в случаите на очевидна неоснователност на ищцовата


text:
претенция или обратно – очевидна нейна основателност с оглед неоспорваните факти и от гледна точка на приложимата материалноправна норма.
 Макар същият да се е зародил в правото на Англия, именно рецепцията му в правото на отделните американски щати и федералното законодателство на САЩ е това, което му е дало живот и развитие. И това не е случайно. Известно е, че английското право в голяма степен се е отказало от ползването на съдебно жури по граждански дела. Но американското не се е отказало и няма как и да се откаже, доколкото Конституцията на САЩ и конституциите на почти всички отделни щати гарантират конституционното право на процес със съдебни заседатели по почти всички граждански дела за разглеждане на искови съдебни производства. Известни са, също така, особеностите на процеса със съдебни заседатели по американското право и непредсказуемостта на същия, както и широко признаваната възможност за присъждане на наказателни обезщетения. По тази причина най-вече ответникът, срещу когото е заведен иск, който би могъл да му струва значителни средства и усилия, има интерес от прекратяването му преди процеса със съдебни заседатели и то окончателно – с постановяване на сумарно решение. Известна е и особеността на американската процедура по обезпечаване на доказателствата (”discovery”)2, която също поставя страните пред редица предизвикателства.
 Независимо от горните особености на института, целта на настоящия доклад е да покаже, че същият, съответно модифициран, може да намери полезно приложение и у нас.
 3. Предварителни бележки към въпроса за рецепцията му у нас
 3.1. Нашето процесуално право, такова каквото беше до приемането на новия ГПК, и плод на една продължителна законодателна традиция, установена с приемането на ГПК от 1952 г., възприемаше принципа на диренето на обективната истина и на засиленото служебно начало3.
 Съдебните постановления, които съдът в исковия процес постановява за приключване на производството, бяха решения и определения. С определения съдът слагаше край на исковия процес, при наличието на процесуални пречки или липсата на процесуални предпоставки за разглеждането на делото. Във всички останали случаи съдът беше длъжен да проведе пълно съдебно разглеждане на спора, дори и например да е напълно очевидно, че ответникът признава иска, показва пълна пасивност в процеса4. Посочената особеност на нашето право, плод на идеологическото и доктринерно увлечение по концепцията за обективната истина и засиленото служебно начало, беше премахната с приемането или по-скоро възстановяването, в новия ГПК на отдавна познатите по света и на нашата до1944 г. традиция институти на решението при признанието на иска и неприсъственото решение, чиято особеност се състои в това, че са диференцирани съдебни процедури, приложими поначало при всички искове, и при които се постановява акт по съществото на спора, със сила на пресъдено нещо, но без да се провежда пълно съдебно производство или без съдът да мотивира акта си по съществото на метериалноправните отношения.
 3.2. На следващо място, съдът беше длъжен да проведе пълноценно съдебно производство, включително да допусне и събере всички допустими и относими поначало към спора доказателства, макар ищцовата претенция да е очевидно неоснователна. Т.е. макар от изложеното в самата искова молба да е видно, че дори и фактите, описани в нея, да са


text:
осъществили, искът ще бъде неоснователен поради действието на материалноправната норма5. Наопаки, ако искът беше очевидно основателен, например защото ответникът признава фактите, изложени в исковата молба, но противопоставя очевидно несъстоятелни от правна гледна точка възражения, съдът също не можеше направо да постанови решение, а следваше да проведе пълен исков процес.
 На следващо място, дори при конститутивните искове в теорията, ако не и в практиката, господстваше становището, че съдът не може да се произнесе с определение, ако смята, че претендираното постестативно право не съществува или не подлежи на задължително упражняване по съдебен ред. Дори и това да е очевидно от правна гледна точка, приемаше се, че въпросът е по същество, доколкото страните може да спорят именно по въпроса дали положителното право предвижда потестативни права от този род да съществуват изобщо или да се упражняват по съдебен ред. Последното становище е пренесено и в новата доктрина по новия ГПК6. И тук е проблемът. Известна е особеността на нашето право, че прекратителните определения поначало не се ползват със сила на пресъдено нещо7. Следователно и не би съществувала пречка ищецът да поднови безсмисления си, обречен и губещ времето на съда и насрещната страна, спор.
 Именно тук е има място за приложението на института на сумарното съдебно решение.
 3.3. Наченки на сумарно произнасяне.
 Полезността от сумарното произнасяне на съда по основателността на претенцията законодателят осъзна и уреди в института на заповедното производството.
 Така чл. 411, ал. 2, т. 2 ГПК предвижда, че за да се издаде заповед за изпълнение по чл. 410 ГПК, отрицателна предпоставка на основателността на искането е противоречието на вземането със закона или с добрите нрави. Заповедният съд с отказа си да издаде заповед по чл. 410 ГПК в полза на кредитора, ще направи излишен и по-нататъшния ход на заповедното производство, както и възможността да се води безсмислен и обречен установителен исков процес по реда на чл. 415 ГПК8.
 Ако обаче ищецът направо предяви осъдителен иск, вместо преди това да предяви вземането си по облекчения ред по чл. 410 ГПК, съдът ще бъде принуден да проведе пълен съдебен процес, за да отхвърли накрая иска на формално основание – че въпреки че същият е доказан като факти, от правна страна исковата претенция следва да се отхвърли поради противоречието й със закона или добрите нрави. Очевидно става дума за безсмислено прахосване на процесуално време и усилия на съда и страните. Случаите са абсолютно аналогични и би трябвало да получат еднакво разрешение9.
 4. Въпросът за рецепцията на сумарното решение в първоинстанционното исково производство по новия Граждански процесуален кодекс
 В действителност „сумарно” съдебно производство и по новия ГПК би могло да се получи. Имам предвид хипотезите, при които първоинстанционният съд отхвърли всички доказателствени искания на страните или такива просто няма, защото между страните не съществува спор по фактите, респ. по реда на чл. 146 ГПК съдът обяви всички факти за безспорни и ненуждаещи се от доказване. В такъв случай спорът между страните е само по приложението на материалното право. Съдът ще даде ход на устните състезания в първото и единствено съдебно заседание и ще го обяви за


text:
решаване. А ако правният въпрос е абсолютно безспорен, не съществува пречка съдът да постанови решение дори в съдебно заседание.
 Не това обаче е приложното поле на института.
 Същият би могъл да се приспособи, като се предвиди, че било ищецът с исковата молба, било ответникът с отговора на исковата молба могат да поискат постановяване на сумарно решение в своя полза. По допустимостта на същото съдът би могъл да се произнесе с постановяването на определението и проектодоклада по чл. 140 ГПК, като ако не намери основания за постановяването му, то с определение, което е необжалваемо, следва да откаже да го постанови и да определи продължаване на съдопроизводствените действия. Възможно е също така съдът да отложи произнасянето за съдебно заседание, в което да постанови както определението за решаване на делото с постановяване на сумарно решение, така и самото сумарно решение.
 Предпоставките за постановяване на такова решение биха могли да бъдат заети пряко от чл. 56 от федералните процесуални правила на САЩ: съдът постановява сумарно съдебно решение, ако страната, която е подала искането за такова решение, установи, че не съществува спор по никой съществен за спора факт и че исканията на страната (иска на ищеца или материалноправните възражения на ответника) по силата на приложимата материалноправна норма се явяват основателни.
 Така постановеното сумарно решение следва да се връчи на страните и подлежи на обжалване по общия ред пред въззивната инстанция и при наличието на предпоставките на чл. 280, ал. 1 ГПК, на касационно обжалване.
 5. Сумарно решение извън исковия процес
 Би било разумно и институтът да се приспособи и извън исковия процес, например при охранителните производства. Известно е, че отказът да се удовлетвори молба за издаване на охранителен акт не се ползва със сила на пресъдено нещо. Молителят може да подновява до безкрай исканията си и то не само при променена фактическа обстановка. При това отказът може да е постановен поради обстоятелството, че искането е недопустимо, т.е. с прекратително определение, поради обстоятелството, че законът не предвижда издаването на охранителен акт, какъвто молителят иска или за случаите, в които го иска.
 Именно за тази хипотеза би могло да се предвиди възможност за издаване на сумарно съдебно решение, което да се ползва със сила на пресъдено нещо по спорния процесуален въпрос.
 6. Сумарното решение и въззивното производство
 6.1. Сумарно съдебно решение може да се помисли да се въведе и във въззивното производство. Ето предпоставките за това:
 Известно е, че новият ГПК силно ограничи възможностите за доказателствени искания във въззивната инстанция. От друга страна, пределите на въззивната проверка са ограничени – чл. 269 ГПК. На практика възможно е, ако нито въззивникът, нито въззиваемата страна оспорват фактическите констатации на първата инстанция, спорът да е чисто правен. В такъв случай и особено ако по спорният въпрос има задължителна практика, провеждането на открито съдебно заседание по делото би било напълно безсмислено и загуба на време и усилия за съда и страните. Оттук и полезността на въвеждане на възможност за сумарно въззивно съдебно решение при нарочно искане от някоя от страните или по инициатива на съда след размяната на съдебните книжа по


text:
жалбата. Такова сумарно (въззивно) решение би могло да се постанови по реда на чл. 267 ГПК10.
 6.2. Особено полезно би било уреждането на възможност за постановяване на сумарно решение във въззивното производство при недопустимост на първоинстанционното такова в обжалваната му част. Понастоящем произнасянето на въззивният съд по допустимостта на първоинстанционното решение е такова по съществото на въззивната жалба и става с решение след провеждане на открито съдебно заседание11. По отношение вида на акта, с който приключва производството, de lege ferenda не биха могли да се отправят никакви препоръки за промяна. Но по отношение на необходимостта от насрочване на открито съдебно заседание по въззивното дело определено може да се препоръча предоставянето на право на въззивния съд по молба на страна или служебно след размяната на книжата по чл. 263 ГПК и в закрито заседание да може да постанови сумарно въззивно решение, с което, след като обезсили недопустимото първоинстанционно такова, да прекрати производството по делото или да върне същото на първоинстанционния съд.
 7. Сумарно решение и касационно производство
 Производството по допускане до касация, уредено в чл. 288 ГПК и чл. 280 ГПК, макар и да няма общо исторически и функционално12 с института на сумарното съдебно решение, разкрива близост със сумарната процедура. Съставът на ВКС по допускане на факултативната касация играе ролята на „цедка” за очевидно неоснователните жалби, а мотивите му – често в лаконичен вид – излагат неоснователност на доводите на касатора поради пълното съобразяване на въззивния съд с практиката на върховната инстанция по приложението на материалния и процесуалния закон. Факултативната касация в същото време, освен средство за упражняване от страна на ВКС на конституционната му функция да следи за точното и еднакво приложение на закона от съдилищата, е и средство, облекчаващо върховния съд в неговата правоприлагаща дейност по конкретни дела – спестяващо му необходимостта и усилията да насрочва открити съдебни заседания за разглеждане на явно неоснователни и/или обречени касационни жалби13.
 Настоящият кратък доклад цели единствено да постави началото на дискусия по въпроса за възможността от рецепция на института на сумарното съдебно решение в нашето процесуално законодателство. Ето защо не съм и целял да правя предложения de lege ferenda, нито да правя сравнителноправен преглед на уредбата на института в чуждото право с преценка на нейната приложимост у нас. Целта ми бе да посоча практическите нужди, които съществуват в момента по ускорено разрешаване на определен тип правни спорове, както и съществуването на процесуален институт в чуждото законодателство, отговарят на същите нужди в други правни системи. Мисля, че внимателната рецепция на този правен институт у нас би била полезна14.
 1 За сумарното решение вж. Friedenthal, J., M. K. Kane, A. R. Miller. Civil Procedure. 4th ed. West, 2005, 465-480.
 2 Friedenthal, J., M. K. Kane, A. R. Miller. Op. cit., Ch. 7.
 3 Сталев, Ж. Принципът за дирене на обективната истина и развитието на правомощията на съда при попълване на делото с факти и доказателства н гражданския процес на НРБ. – Във: Въпроси на народодемократичното право на НРБ през изтеклите 15 години. С., 1959.
 4 Сталев, Ж. и др. Българско гражданско процесуално право. 8


text:
изд. С.: Сиела, 2006, 233-238, 448-450.
 5 Според Сталев, Ж. и др. Българско гражданско процесуално право. 8 изд., с. 340, основателността или неоснователността на предявения иск може направо да следва от закона при изнесените от страните факти. Ето защо издири ли приложимия закон, съдът трябва с оглед на него да прецени основателността на иска, като изхожда от фактическите твърдения на страните, така както са направени, без да проверява тяхната истинност чрез преценка на доказателствата. Подобен подход, според проф. Сталев, спестява ненужната работа на съда да преценява истинността на фактически твърдения, които са без значение за решаването на делото. Огромният брой дела, според проф. Сталев, предявените права или задължения се основават на закона. Институтът на сумарното решение според мен е именно средство за практическо реализиране на последната констатация на проф. Сталев.
 6 Сталев, Ж. и др. Българско гражданско процесуално право. 9 изд., първо изд. по новия ГПК. С.: Сиела, 2012, с. 196. Според мен неправилно. Чл. 124, ал. 3 ГПК за първи път изрично и по общ начин предвиди (нещо, което и по отменената процесуална уредба бе безспорно), че съдилищата могат да разглеждат конститутивни искове, и то само в случаите, предвидени в закон. Според мен обаче при уредбата на новия ГПК, а и при уредбата на стария, този въпрос принципно признато ли е от правния ни ред твърдяното спорно потестативно материално право – е част от въпроса за подведомствеността на процеса и за правния интерес от предявяването на иска. Следователно, ако от самата искова молба е видно, че се твърди наличието на потестативно право и се иска от съда да постанови промяна на гражданско правоотношение, каквото нашето положително право не познава и не урежда, съдът е длъжен с определение да прекрати производството като недопустимо.
 7 Сталев, Ж. и др. Българско гражданско процесуално право. 8 изд., с. 474.
 8 Чернев, С. – Във: Иванова, Р., Бл. Пунев, С. Чернев. Коментар на новия Граждански процесулаен кодекс. С.: Труд и право, 2008, с. 629.
 9 Excursus: може би именно идеята за нуждата от прекратяването на очевидно безсмислените и обречени процеси е това, което обяснява част от противоречията в практиката досежно разграничаването на материалноправна и процесуална легитимация особено по трудови дела. – вж. т. 2 от Тълкувателно решение от 30.03.2012 г. по т.д. No 1/2010 г., ОСГК, с което е отклонено предложението за постановяване на тълкувателно решение по въпросите за разграничаването на пасивната материална и процесуална легитимация по искове на уволнения работник или служител по чл. 344, ал. 1, т.т. 1-3 КТ в хипотезата на чл. 61, ал. 2 КТ.
 10 Пример: с Тълкувателно решение от 18.05.2012 г. по тълк.д. No 3/2011 г., ОСГТК, бе дадено тълкуване на понятието „периодични плащания” по смисъла на чл. 111, б. „в” ЗЗД. С тълкувателното решение (в мотивната му част) на практика бе установено, че давността за вземанията на дружествата за комунални услуги по отношение на потребителите на такива услуги се погасяват с кратката тригодишна давност по чл. 111, б. „в” ЗЗД. В същото време тълкувателното решение завари стотици, ако не и хиляди, дела, образувани по въззивни жалби на


text:
такива дружества срещу първоинстанционни съдебни решения в отхвърлителната им част по отношение на главницата, в които жалби единственият довод е, че съдът неправилно е приложил материалния закон като е приел, че е приложима нормата на чл. 111, б. „в” ЗЗД. По тези дела са насрочени открити съдебни заседания или ще бъдат насрочени такива. В същото време с оглед правомощията на въззивната инстанция и постановките на тълкувателното решение провеждането на такива открити заседания се явява безсмислено и губещо време и усилия на въззивния съд, а жалбите на дружествата – обречени. Ако съществуваше процедура за постановяване на сумарно въззивно решение по реда на чл. 267 ГПК в закрито заседание в случая всички тези въззивни производства щяха да приключат без насрочване на съдебно заседание.
 11 Чл. 270, ал. 3 ГПК; т. 7 от Тълкувателно решение No 2 от 2004 г. по т.д. No 2/2004 г., ОСГТК.
 12 Брайков, В. Достъп до касация – исторически и съвременни паралели. – Адвокатски преглед, 2009, No 8-9, passim.
 13 Когато не е поискано събиране на доказателства в касационното производство (а такива без друго принципно биха били недопустими в огромния брой случаи) или никоя от страните не е заявила изрично, че ще се възползва от възможността да присъства в съдебно заседание, насочването на открито съдебно заседание по делото е безсмислено прахосване на процесуално време и усилия на съда. – вж. Ангелов, Г. – Във: Пенчев, К., Ив. Тодоров, Г. Ангелов, Б. Йорданов. Административнопроцесуален кодекс. Коментар. С., 2006, с. 396.
 14 Според данните у Coleman, Br. Summary Judgment: What We Think We Know vs. What We Ought to Know. – Loyola University Chicago Law Journal, vol. 43 (2012), p. 5,8 % от делата в първоинстанционните федерални съдилища на САЩ, участвали в проучването, за 2000 г. са приключили със сумарно съдебно решение.
 Предишна статияДекарт и любовта към геометрията
 Следваща статияТелесната модификация и тялото-камикадзе
 Спорната съдебна администрация на гражданските отношения


text:
Васил Петров | Предизвикай правото!
 редактор в Професионален сайт „Предизвикай правото!“
 Здравейте, казвам се Васил Петров и съм редактор в сайта от месец март 2015 г. Завършил съм специалност „право“ в Юридическия факултет на Софийския университет. Доктор съм по административно право и процес от месец март 2016. Работя като съдия в Софийския районен съд, I ГО. Интересите ми са предимно в областта на административното право и процес, наследственото право и трудовото право. Приех поканата да стана част от екипа на сайта без колебание. В общуването си със Стоян, Румен и Делян открих споделената радост от науката и идеите на другия. Убеден съм, че усилието да помагаш на другия, особено ако е млад, неуверен и едва прохожда в науката, заслужава да бъде подкрепено. Готов съм да ви помагам, колкото ми стигат силите.
 Може да се свържете с мен на следния електронен адрес: vassilp (at) gmail.com
 1. Общият административен акт. С., Сиела, 2017. 408 с.
 2. Публичноправни проблеми на трудовото право. С., Сиела, 2015. 232 с.
 3. Административнопроцесуалният кодекс. Критичен преглед на съдебната практика. Коментар и предложения за усъвършенстване на уредбата (заедно с проф. Мария Славова). С., Фенея, 2014. 387 с.
 4. Дискусии в българското наследствено право (заедно с д-р Стоян Ставру). С., Фенея, 2013. 422 с.
 II. Студии, статии, критични бележки и библиографии
 1. Унищожаване на отказ от наследство по чл. 56 от ЗН – процесуални аспекти. – В: Актуални въпроси на семейното и наследственото право. Сборник в памет на проф. Лиляна Ненова. С., Университетско издателство „Св. Климент Охридски“, 2017, 321-333. 2. Могат ли недееспособните да приемат наследство с конклудентни действия? Критични бележки към определение No 380 от 04.10.2016 г. по гр.д. No 3235/2016 г., ВКС, III о. – Адвокатски преглед, 2016, No 12, 46-51.
 3. Съдоустройствените жалони в Конституцията от 1991 г. относно административното правосъдие: Бележки с оглед на някои настоящи и бъдещи конфликти в законодателството и съдебната практика. – 25 години Конституция на Република България в перспективата на върховенството на правото, демокрацията и защитата на основните права? сб. от Научна конференция, организирана от Народно събрание на Република България, Софийски университет „Св. Климент Охридски“, Нов български университет, 11 юли 2016 г. Б.м. [С.], НБУ, б.г. [2017], 179-190.
 4. Ограничената отговорност на наследника, приел наследство по опис – Норма, 2017, No 1, 5-27. 5. Проблеми на исковата защита срещу неравно третиране пред гражданския съд. – Защита от дискриминация в България и Европа. Сборник от Научна конференция на Академия на МВР, 10.12.2015 г. С., Академия на МВР, 2016, 318-329.
 6. За основанието на отрицателния установителен иск за несъществуване на право или правоотношение (коментар на едно съдебно решение). – Адвокатски преглед, 2016, No 9, 59-63.
 7. Наказанието в публичното право – опит за дефиниция и приложения на дефиницията. Разграничения. – В: Право и права. Сборник в памет на проф. д-р Росен Ташев. Съст. Симеон Гройсман. С., УИ „Св. Кл. Охридски“, 2016, 557-568.
 8. Кой да наказва дисциплинарно съдиите? Българската нормативна уредба (1880-2016 г.) и перспективи за нейното усъвършенстване. – Адвокатски преглед, 2016, No 8, 25-46.
 9. За правото на информация на родителя по


text:
отношение на учебно заведение и исковата му защита. – В: Правни и икономически проблеми в съвременната бизнес среда. Сб. доклади от докторантска научна конференция от 23 октомври 2015 г. С., Изд. комплекс – УНСС, 2016, 115-122.
 10. Частичните цесии – проблеми на разноските в изпълнителния и исковия процес. – В: сб. Предизвикай: Изпълнителния процес! Съст. Ст. Ставру, В. Петров. С., Сиела, 2016, 97-109.
 11. Законосъобразно ли е отнемането на имущество по Закона за отнемане в полза на държавата на незаконно придобито имущество от осъдено лице? – Доклад на Научна конференция на Русенския университет и Съюза на учените-Русе, 10.10.2015 г. – Научни трудове на Русенския университет, т. 54, серия 7 (Правни науки). Русе, 2015, 144-147.
 12. Академик Петко Стайнов и теорията за административния договор в българското административно право. – Правна мисъл, 2015, No 3, 51-59.
 13. Видове общи административни актове. – Научни трудове на Института за държавата и правото. Т. XIII (2015). Актуални правни проблеми. Под общата ред. проф. д.ю.н. Цв. Каменова. С., ИДП БАН, 2015, 24-34.
 14. Как отговарят недееспособните, приели наследството по опис, за наследствените задължения след навършване на пълнолетие? Критични бележки към решение No 12 от 02.02.2015 г. по гр.д. No 3895/2014 г., ВКС, III о. – Адвокатски преглед, 2015, No 4-5, 60-66.
 15. Библиография на българската литература по наследствено право. – Юридически свят, 2015, No 1, 101-109.
 16. Заповед за изпълнение и изпълнителен лист за неизискуеми вземания. – Правна мисъл, 2015, No 1, 72-80.
 17. Загубване на изгодите от приемането на наследството по опис (чл. 64 ЗН и чл. 65, ал. 1 in fine ЗН). – Норма, 2015, No 3, 5-29.
 18. Понятието за общ административен акт в българската административноправна доктрина – исторически преглед. – Научни трудове на Института за държавата и правото при Българската академия на науките, Т. X (2015). С., ИДП-БАН, 2015, 33-42.
 19. Силата на пресъдено нещо на отказа от иск по отношение на приобретателя на спорното право в хода на процеса. – Съвременно право, 2014, No 6, 36-46.
 20. Подлежи ли на оспорване пред съда актът на по-горестоящия административен орган по чл. 97, ал. 2 in fine АПК? (По повод Тълкувателно дело No 3/2014 г., ОСК на ВАС). – Норма, 2014, No 11, 53-70.
 21. Административното правосъдие в XXI век: от какви изменения и допълнения се нуждае Административнопроцесуалният кодекс. – сб. 100 години Върховен административен съд. Сборник доклади от научна конференция в Софийския университет „Св. Климент Охридски“, Юридически факултет, 17.10.2013 г. Съст. проф. Сашо Пенов. С., УИ „Св. Климент Охридски“, 2014, 54-98.
 22. Пряката демокрация и академичната автономия (заедно с Иван Георгиев). – Научни трудове на Института за държавата и правото при Българската академия на науките, Т. IX (2014). С., ИДП-БАН, 2014, 113-123.
 23. За пределите на съдебната проверка на законността на уволнението при предявен от работника или служителя иск за отмяната му (чл. 344, ал. 1, т. 1 КТ). – Юбилейна международна научна конференция „50 години Великотърновски университет „Св. св. Кирил и Методий“ (1963-2013)“. Юридически университет. Велико Търново, УИ „Св. св. Кирил и Методий“, 2014, 135-143 (диск).
 24. Съвместни завещателни разпореждания на


text:
съпрузи. – В: Семейните отношения в променящия се свят. Правни, социологически и икономически измерения. Съст. А. Шопов. С., Сиби, 2014, 261-269.
 25. За тежестта на доказване на факта на полагането на труд при предявен иск за заплащане на трудово възнаграждение. – Норма, 2014, No 9, 44-48.
 26. За тълкувателните актове на Върховния административен съд (заедно с Мария Славова). – В: Юбилеен сборник в чест на 85-годишнината от рождението на проф. д-р Добри Димитров. С., УИ „Св. Климент Охридски“, 2014, 380-389.
 27. Правото на наследяване – няколко дискусионни въпроса. – Съвременно право, 2014, No 3, 36-47.
 28. Относно правната природа на трудоустрояването по чл. 317, ал. 1 от Кодекса на труда. – Правна мисъл, 2014, No 2, 55-65.
 29. Разходите във връзка с погребението на загинал при непозволено увреждане близък като имуществени вреди, подлежащи на обезвреда. – Норма, 2014, No 5, 5-12.
 30. Противозаконна ли е разпоредбата на чл. 16 от Тарифата за държавните такси, които се събират от съдилищата по Гражданския процесуален кодекс? – Адвокатски преглед, 2014, No 4, 40-43.
 31. Спорни въпроси на прекъсването на погасителната давност. – Норма, 2014, No 4, 5-28.
 32. Може ли гражданският съд да упражнява косвен съдебен контрол върху решение на административния съд по оспорване на индивидуален административен акт? Критични бележки по Тълкувателно решение от 14.01.2013 г. по тълк.д. No 5/2011 г., ОСГК на ВКС. – Liber amicorum по случай 80-годишнината на проф. Кино Лазаров. С., Фенея, 2014.
 33. Прекратяване на правомощията на народния представител поради несъвместимост (по повод казуса „Пеевски“). – Съвременно право, 2013, No 6, 19-28.
 34. Защитимо ли е правото на работника или служителя на обезщетение за вредите от трудова злополука и професионална болест без предварителното признаване по административен ред на злополуката за трудова и болестта за професионална? – Труд и право, 2014, No 2, 35-44 (препечатка).
 35. Защитимо ли е правото на работника или служителя на обезщетение за вредите от трудова злополука и професионална болест без предварителното признаване по административен ред на злополуката за трудова и болестта за професионална? – Адвокатски преглед, 2014, No 1, 44-52.
 36. 100 години административно правосъдие в България. Минало, настояще и бъдеще (заедно с М. Славова). – Studia Iuridico-Historica, г. I, бр. 1 (2012). Благоевград, УИ „Н. Рилски“, 2013, 88-93.
 37. За самостоятелния характер на иска на работника или служителя за заплащане на обезщетение за оставане без работа вследствие на незаконно уволнение (чл. 344, ал. 1, т. 3 КТ). – Норма, 2013, No 10, 101-111.
 38. Може ли гражданският съд да упражнява косвен съдебен контрол върху решение на административния съд по оспорване на индивидуален административен акт? Критични бележки по Тълкувателно решение от 14.01.2013 г. по тълк.д. No 5/2011 г., ОСГК на ВКС. – Адвокатски преглед, 2013, No 9, 38-48.
 39. Тежестта на доказване на оставането без работа след незаконно уволнение на работник или служител. – В: Правото – изкуство за доброто и справедливото. 20 години Юридически факултет. Отг. ред. проф. д-р Дарина Зиновиева. Пловдив, УИ „Паисий Хилендарски“, 2013, 365-373.
 40. Актът за налагане на строителна забрана – правна същност и ред за защита. – В:


text:
сб. Научни трудове на Института за държавата и правото. Т. VIII. Актуални правни проблеми. Под общата ред. на проф. д-р Цв. Каменова. С., БАН, ИДП, 2013, 86-95.
 41. За противоконституционността на чл. 122е, ал. 3 от Закона за обществените поръчки. – Адвокатски преглед, 2013, No 7-8, 15-21.
 42. Предели на съдебната проверка и предмет на делото при предявен от работника или служителя иск за отмяната на уволнението като незаконно (чл. 344, ал. 1, т. 1 КТ). – Норма, 2013, No 6, 86-101.
 43. Към предстоящата реформа на административното наказване. Размисли de lege ferenda (заедно с Мария Славова). – Административно правосъдие, 2012, No 5, 7-42.
 44. Наследственоправното положение на държавата по чл. 11 при наследствена трансмисия (заедно със Стоян Ставру). – Норма, 2013, No 3, 68-83.
 45. Сумарното съдебно решение в българското процесуално право – de lege lata и de lege ferenda. – В: Развитие на право в глобализиращия се свят. Юбилеен сборник по случай 100-годишнината от рождението на акад. Любен Василев и проф. дюн Живко Сталев и 90-годишнината от рождението на проф. дюн Витали Таджер. С., Фенея, 2013, 513-522.
 46. Административни актове, определящи условията на участие в състезателни процедури за издаване на облагодетелстващи административни актове. – В: Европейското бъдеще на България – правни аспекти. сб. от Годишна научна конференция на Юридическия факултет на УНСС, проведена на 30.11.2012 г. С., Изд. комплекс – УНСС, 2013, 288-297.
 47. За правомощието на Министерския съвет, предоставено му от § 121 ПЗР ЗИД КТ, ДВ, бр. 25 от 16.03.2001 г. – Адвокатски преглед, 2013, No 1, 49-51.
 48. Споразумението по чл. 20 от Административнопроцесуалния кодекс (кратки правно-догматични бележки). – Адвокатски преглед, 2012, No 12, 27-49.
 49. Производството за издаване и оспорване на общи административни актове по Административнопроцесуалния кодекс като производство по защита на колективен интерес. Сравнения с някои други производства по българското положително право. – В: сб. Научни трудове на Института за държавата и правото. Т. VII. Актуални правни проблеми. Под общата ред. на проф. д-р Цв. Каменова. С., БАН, ИДП, 2012, 118-136.
 50. Мълчанието на некомпетентен административен орган и фикцията по чл. 58, ал. 1 АПК. – Норма, 2012, No 9, 17-29.
 51. Нормативните административни актове по Административнопроцесуалния кодекс – правна същност и ред за защита (заедно с Мария Славова). – Административно правосъдие, 2012, No 2, 7-45. 52. Административният акт на министъра на труда и социалната политика по чл. 51б, ал. 4 от Кодекса на труда – правна същност и ред за защита. – В: сб. Правната наука. Традиции и актуалност. Научна конференция по случай петдесетата годишнина на Пловдивския университет „Паисий Хилендарски“ Пловдив, 30.09–01.10.2011 г. (организирана от Юридическия факултет), Мръчков, В., Д. Зиновиева, В. Стоянов – отг. ред.; Генова, Яр. – съставител. Пловдив, 2012, 241-258.
 53. За приемането на наследство и доказването му – няколко спорни въпроса в практиката. – Адвокатски преглед, 2012, No 4, 41-47.
 54. Административните актове по учредяване на защитен статут на природни територии по Закона за защитените територии и Закона за биологичното разнообразие. – В: Научни трудове на Русенския университет, т. 50, серия 7, сб. доклади от Научна конференция на


text:
Русенския университет „Ангел Кънчев” и на Съюза на учените – Русе’2011 г. Русе, Русенски университет „Ангел Кънчев”, 2011, 177-182.
 55. Заплащане на чужди местни данъци и такси във връзка с недвижим имот – правна същност и гражданскоправен ред за възстановяване. – В: Научни трудове на Русенския университет, т. 50, серия 7, сб. доклади от Научна конференция на Русенския университет „Ангел Кънчев” и на Съюза на учените – Русе’2011 г. Русе, Русенски университет „Ангел Кънчев”, 2011, 183-188.
 56. Защитата на страните по трудовото правоотношение срещу актовете на Инспекцията по труда по чл. 333 КТ. – Търговско право, 2011, No 2, 59-70.
 57. Една законодателна аномалия в административното правораздаване. – Адвокатски преглед, 2011, No 7, 48-53.
 58. Принудителното изпълнение на незаместими задължения по Административнопроцесуалния кодекс. – В: Научни трудове на Русенския университет, т. 49, серия No 7, сб. доклади от Научна конференция на Русенския университет „Ангел Кънчев“ и на Съюза на учените – Русе’2010 г. Русе, Русенски университет „Ангел Кънчев“, 2011, 167-172.
 59. Обжалване на актовете на Инспекцията по труда по разрешаване на уволнение. – В: Научни трудове на Русенския университет, т. 49, серия No 7, сб. доклади от Научна конференция на Русенския университет „Ангел Кънчев“ и на Съюза на учените – Русе’2010 г. Русе, Русенски университет „Ангел Кънчев“, 2011, 162-166.
 60. За уголемяването на дяловете при наследяването по завещание. – Съвременно право, 2011, No 1, 51-68.
 61. Административно наказване по Административнонаказателния кодекс или наказване по Наказателния кодекс? Алтернативен поглед към бъдещата уредба на административното наказване (в съавторство с Мария Славова). – В: Съвременното право – проблеми и тенденции. Сб. от Национална научно-практическа конференция по случай 20-годишнината на списание „Съвременно право“. С., Сиби, 2011, 423-445. 62. Reopening of Final National Judicial Proceedings Pursuant to a Judgment Finding Violation by ECtHR: Constitutionality and Legislative Expediency. – Bulgarian Journal of International Law, Vol. II (2010), Issue 1, 133-145.
 63. Бончо Матеев Бончев. – Адвокатски преглед, 2010, No 12, 19-22.
 64. Отстраняване и недопускане на кандидат до участие в състезателна процедура за издаване на облагодетелстващ административен акт. – Търговско право, 2010, No 4, 27-38.
 65. За лихварството, лихоимството и чл. 252 НК. – Адвокатски преглед, 2010, No 10-11, 66-78.
 66. Оспорването на административни актове по административен ред (в съавторство с Мария Славова). – Съвременно право, 2010, No 5, 7-35.
 67. Преглед на практиката по приложението на Административнопроцесуалния кодекс. Предложения за усъвършенстване на уредбата (в съавторство с Мария Славова). – Административно правосъдие, 2010, No 3, 7-64.
 68. Общият административен акт в практиката на Върховния административен съд по Административнопроцесуалния кодекс. – Правна мисъл, 2010, No 3, 3-28.
 69. Принудителното изпълнение на незаместими задължения по Административнопроцесуалния кодекс. – Съвременно право, 2010, No 3, 56-73.
 70. Приложно поле на наказателната отговорност за кредитиране от физически лица. – Икономически алтернативи, 2010, No 3, 134-141.
 71. Проблемът за прикритото трудово правоотношение и последиците от разкриването му (в съавторство с Иван Георгиев). – Търговско право, 2010, No 1, 5-25.
 72. Съдбата на висящите към 1 март 2007 г. дела по чл. 1 от Закона за отговорността на държавата и общините за вреди.