text:
позволяват наблюдение на поведение он-лайн. Тези технически средства, следва, в техническите им функции, да включват принципите на защита на личния живот съгласно Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. относно защита на физическите лица при обработка на лични данни и за свободно движение на тези данни(9).
 (58) Държавите-членки следва да предвиждат ефективни санкции и средства за правна защита при накърняване на правата и задължения, определени в настоящата директива. Те следва да вземат всички необходими мерки, за да гарантират прилагането на тези санкции и правни средства за защита. Предвидените санкции следва да бъдат ефективни, пропорционални и разубеждаващи и следва да включват възможност за предявяване на претенции за щети и/или съдебно постановяване на запрещение и, ако е уместно, изземване на материала, предмет на нарушението.
 (59) В цифровата среда, и по-специално, услугите на посредници, могат да се използват все повече от трети лица за извършване на нарушения. В много случаи, такива посредници са в състояние да сложат край на тези нарушения. Следователно, без да се накърняват никакви други санкции или средства за правна защита, които могат да използват, притежателите на права трябва да имат възможност да поискат съдебна забрана по отношение на посредник, който предава в мрежа фалшификат на закрилено произведение или закрилян предмет, който е извършен от трето лице. Тази възможност следва да бъде предвидена, дори когато действията на посредника са обект на изключения съгласно член 5. Редът и условията, отнасящи се до такава съдебна забрана би трябвало да се определят от националното законодателство на държавите-членки.
 (60) Закрилата, предвидена в настоящата директива следва да не накърнява националните правни разпоредбите или разпоредбите на Общността в други области като индустриалната собственост, защита на данните, услугите за условен достъп, достъп до обществени документи и правилото за хронология на използване на медиите, което може да се отрази на закрилата на авторското право или на сродните му права.
 (61) С цел да спази Договора на СОИС за изпълненията и звукозаписите, Директиви 92/100/ЕИО и 93/98/ЕИО следва да бъдат изменени,
 б) право на използване, право на отдаване под наем и някои права, отнасящи се до авторското право в областта на интелектуалната собственост;
 г) срокът на закрила на авторското право и някои сродни права;
 а) за авторите - на техните произведения;
 б) за артистите-изпълнители - на фиксирането на техните изпълнения;
 в) за продуценти на звукозаписи - на техните звукозаписи;
 г) за продуцентите на първото фиксиране на филми, по отношение на оригинала и копията на техните филми;
 д) за радио- и телевизионните организации, за фиксирането на техните излъчвания, независимо дали тези излъчвания са предавани по жичен път или по въздуха, включително чрез кабел или спътник.
 2. Държавите-членки предвиждат за авторите изключително право да разрешават или забраняват предоставяне на публично разположение по жичен или безжичен път, по такъв начин, че всеки да има достъп до тях от място и във време, самостоятелно избрани от него:
 а) за изпълнителите - на фиксиранията на техните изпълнения;
 б) за продуценти на звукозаписи - на техните звукозаписи;
 в) за продуцентите на първото фиксиране на филми, на оригинала и копията на


text:
техните филми;
 г) за радио- и телевизионните организации, за фиксирането на техните излъчвания, независимо дали тези излъчвания са предавани по жичен път или по въздуха, включително чрез кабел или спътник.
 2. Правото на разпространение не се изчерпва в Общността по отношение на оригинала или копия от произведението, с изключение когато първата продажба или друго прехвърляне на собствеността в Общността на този обект се извършва от притежателя на права или с неговото съгласие.
 а) предаването в мрежа между трети лица чрез посредник; или
 2. Държавите-членки могат да предвидят изключения или ограничения от правото на възпроизвеждане, предвидено в член 2 в следните случаи:
 а) по отношение на възпроизвеждане върху хартия или друг подобен носител, извършено чрез каквато и да е фотографска техника или някакъв друг процес, който има подобни резултати с изключение на нотни листове, при условие, че притежателите на права получават справедливо обезщетение;
 б) по отношение на възпроизвеждане върху какъвто и да е носител, извършвано от физическо лице за лично ползване и за цели, които нямат пряко или косвено търговски характер, при условие, че притежателите на права получават справедливо обезщетение, което отчита прилагането или неприлагането на технически мерки, посочени в член 6 по отношение на съответните произведения или обект;
 в) по отношение на специфични действия на възпроизвеждане, извършвани от общодостъпни библиотеки, учебни заведения или музеи или от архивни учреждения, които нямат за цел пряка или непряка икономическа или търговска изгода;
 д) по отношение на възпроизвеждане на излъчвания, извършвани от социални заведения с нестопанска цел, болници или затвори, при условие, че притежателите на права получават справедливо обезщетение.
 а) използване с единствена цел за илюстриране при преподаване или научно-изследователски изследвания, с уговорка да се посочи източника, освен ако това не се окаже невъзможно, включително името на автора, доколкото е оправдано от преследваната нетърговска цел.
 в) възпроизвеждане от пресата, разгласяване на обществото (публиката) или предоставяне на разположение на публикувани статии по актуални икономически, политически или религиозни въпроси или излъчени произведения или други закриляни обекти от същия характер, в случаи, когато такова използване не е изрично запазено и доколкото източникът, включително името на автора е посочено или използването на произведения или други закриляни обекти във връзка със съобщаването на актуални събития, доколкото е оправдано от преследваната цел за информираност и доколкото източникът, включително името на автора, е посочено, освен ако това се окаже невъзможно.
 г) цитати за целите като критика или обзор, при условие, че се отнасят до произведение или друг закрилян обект, който вече е предоставен законно на разположение на публиката, и че, освен ако това се окаже невъзможно, е посочен източникът, включително името на автора, и че тяхното използване е в съответствие със справедливата практика и доколкото се изисква от конкретната цел;
 е) използване на политически речи както и откъси от публични лекции или подобни произведения или закриляни обекти, доколкото е оправдано от целта на информираност и при условие, че източникът, включително името на автора е посочено, с изключение, когато това се окаже невъзможно.
 к) използване с цел рекламиране на публично представяне или продажба на произведения на изкуството, доколкото е необходимо за рекламирането

type: other


text:
на събитието, с изключение на друго използване с търговска цел;
 л) използване за целите на карикатурата, пародията или имитацията на друго литературно произведения;
 м) използване във връзка с демонстрация или ремонт на оборудване;
 н) използване на произведение на изкуството под формата на сграда или чертеж или план на сграда за целите на реконструкцията на сградата;
 о) използване чрез разгласяване или предоставяне на разположение за целите на частно изследване или проучване на отделни лица от публиката чрез специализирани терминали в помещенията на ведомствата, посочени в параграф 2, буква в) на произведения или други закриляни обекти, които са част от тяхната колекция и не подлежат на условията за покупка или лицензия;
 п) използване в някои други по-маловажни случаи, за които вече съществуват изключения или ограничения в националното законодателство, при условие, че те се отнасят само за аналогично използване и не засягат свободното движение на стоки и услуги в Общността, без да се накърняват другите изключения и ограничения, съдържащи се в настоящия член.
 5. Изключенията и ограниченията, предвидени в параграфи 1, 2, 3 и 4 се прилагат само в някои специални случаи, които не засягат нормалното използване на произведението или друг закрилян обект и не засягат неоправдано законните интереси на притежателя на права.
 1. Държавите-членки предвиждат адекватна правна защита срещу заобикалянето на всяка ефективна технологична мярка, която лицето извършва, като знае или има достатъчно основания да счита, че тя/той преследва тази цел.
 2. Държавите-членки предвиждат адекватна правна защита срещу производството, вноса, разпространението, продажбата, наемането, рекламата за продажба или наемане или притежаване за търговски цели на устройства, продукти или компоненти или предоставянето на услуги, които:
 3. За целите на настоящата директива изразът "технологична мярка" означава технология, устройство или компонент, който в нормалния ход на работата си е предназначен да предотврати или ограничи действия по отношение на произведения или други обекти, защитени от закона, които не са разрешени от притежателя на авторско право или право, сродно на авторското право, както предвижда закона, или на правото sui generis, предвидено в глава ІІІ от Директива 96/91/ЕО. Технологичните мерки се считат за "ефективни", когато закриляно произведение или друг закрилян от закона обект, е контролиран от титулярите на права чрез прилагането на контрол на достъпа или защитен процес, като кодиране, замъгляване или друго преобразуване на произведението или на друг обект, закрилян от закона или механизъм за контрол върху копието, който постига целта за защита.
 4. Независимо от правната защита, предвидена в параграф 1, при липсата на доброволни мерки, взети от притежателите на права, включително споразумения между притежателите на права и други заинтересовани страни, държавите-членки вземат съответни мерки, за да гарантират притежателите на права да предоставят на бенефициента изключение или ограничение, предвидено в националното законодателство в съответствие с член 5, параграф 2, буква а), параграф 2, буква в), параграф 2, буква г),параграф 2, буква д), параграф 3, буква б) или параграф д), средствата за ползване на изключението или ограничението, доколкото е необходимо да се възползват от това изключение или ограничение и когато бенефициентът има законен достъп до защитеното произведение защитения от закона обект.
 Държава-членка може да вземе такива мерки по


text:
отношение на бенефициент на изключение или ограничение, предвидено в съответствие с член 5, параграф 2, буква б), освен ако възпроизвеждането за лично ползване е било направено вече възможно от притежателите на права доколкото е необходимо, за да се ползва съответното изключение или ограничение и в съответствие с разпоредбите на член 5, параграф 2, буква б) и параграф 5, без да се възпрепятстват притежателите на права да приемат адекватни мерки по отношение на броя на копията в съответствие с тези разпоредби.
 Разпоредбите на първа и втора алинея не се прилагат за творби или други обекти, защитени от закона, предоставени на разположение на публиката съгласно договорените условия на споразумение по такъв начин, че отделните лица от публиката да имат достъп до тях от място и по време, индивидуално избрано от тях.
 Когато този член се прилага в контекста на Директиви 92/100/ЕО и 96/9/ЕО, настоящият параграф се прилага mutatis mutandis.
 1. Държавите-членки предвиждат адекватна правна защита срещу всяко лице, което извършва съзнателно без разрешение, някое от следните действия:
 б) разпространението, вноса с цел разпространение, излъчването, разгласяването или предоставянето на разположение на публиката на произведения или на други обекти, защитени по силата на настоящата директива или на глава ІІІ на Директива 96/91/ЕО, от които е била премахната или изменена представена в електронна форма информация за режима на правата без разрешение,
 ако такова лице знае или има достатъчно основания да предполага, че като извършва това, то подбужда, позволява, улеснява или прикрива нарушаване на авторското право или на сродните му права, както е предвидено от закона или на sui generis право, предвидено в глава ІІІ на Директива 96/91/ЕО.
 2. По смисъла на настоящата директива изразът "информация за режима на правата" означава всяка информация, предоставена от притежателите на права, която идентифицира произведението или друг защитен обект, посочен в тази директива или обхванат от sui generis право, предвидено в глава ІІІ на Директива 96/91/ЕО, автора или друг притежател на права или информация за условията за използване на произведението или друг защитен обект, както и номер или код, представляващи такава информация.
 Първата алинея се прилага, когато някой от тези елементи на информацията е приложен към копието или се отбелязва във връзка с разгласяването на публиката на произведение или друг обект, определен от тази директива или обхванат от sui generis право, предвидено в глава ІІІ на Директива 96/9/ЕО.
 1. Държавите-членки предвиждат съответни санкции и средства за правна защита по отношение на нарушения на правата и задълженията, определени в настоящата директива и вземат всички необходими мерки, за да гарантират прилагането на тези санкции и средства за правна защита. Санкциите са ефективни, пропорционални и разубеждаващи.
 2. Всяка държава-членка взема необходимите мерки, за да гарантира притежателите на права, чиито интереси са засегнати от нарушаващата дейност, извършена на тяхна територия, могат да предявят иск за щети и/или поискат налагането на съдебна забрана и, при необходимост, изземване на материала на нарушението , както и на съоръжения, продукти или компоненти, посочени в член 6, параграф 2.
 Настоящата директива не накърнява разпоредбите, отнасящи се по-специално до патентното право, търговските марки, правата върху дизайна, полезните модели, топографиите на


text:
полупроводниците, печатарските шрифтове, условен достъп, достъп до кабела на радио- и телевизионните услуги, опазване на националните съкровища, изискванията по отношение на правния депозит, законодателството в областта на ограничителните практики и нелоялната конкуренция, търговските тайни, сигурността, поверителността, защита на данните и на личния живот, достъп до публични документи, договорното право.
 1. Разпоредбите на настоящата директива се прилагат по отношение на всички произведения и други обекти, посочени в настоящата директива, които на 22 декември 2002 г. са защитени от законодателството на държавите-членки в областта на авторското право и сродните му права, или които отговарят на критериите за защита съгласно разпоредбите на настоящата директива или разпоредбите, посочени в член 1, параграф 2.
 2. Настоящата директива се прилага, без да накърнява сключените актове и придобитите права преди 22 декември 2002 г.
 1. С настоящото Директива 92/100/ЕИО се изменя както следва:
 "3. Ограничението се прилага само в някои специални случаи, които не противоречат на нормалното използване на обекта и не увреждат необосновано законните интереси на притежателя на правото".
 "2. Правото на продуцентите на звукозаписи изтича 50 години след извършване на фиксирането. Въпреки това, ако звукозаписът е законно публикуван в този период, гореупоменатите права изтичат 50 години след датата на първото законно публикуване. Ако не е извършено законно публикуване в посочения период в първото изречение и звукозаписът е законно разгласен на публиката в този период, горепосочените права изтичат 50 години от датата на първото законно разгласяване на публиката.
 Въпреки, ако поради изтичане на срока на закрила, дадена съгласно настоящия параграф във версията му преди изменението с Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и Съвета от 22 май 2002 г. относно хармонизиране на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество(*) правата на продуцентите на звукозаписи не са вече закриляни на 22 декември 2002 г., този параграф не може да има за резултат да закриля отново тези права отново.
 (*) ОВ L 167, 22.6.2001 г., стр. 10."
 1. Най-късно до 22 декември 2004 г. и на всеки три години след това Комисията представя на Европейския парламент, на Съвета и на Икономическия и социален комитет доклад за прилагането на настоящата директива., в който, inter alia, въз основа на конкретна информация, предоставена от държавите-членки, разглежда, по-специално, прилагането на членове 5, 6 и 8 с оглед на развитието на цифровия пазар. В случай на член 6, тя разглежда по-специално дали този член осигурява достатъчно ниво на закрила и дали действия, разрешени от закона, са неблагоприятно засегнати от използването на ефективни технически мерки. Тя представя при необходимост, и по-специално, за да гарантира функционирането на вътрешния пазар съгласно член 14 от Договора, предложения за изменение на настоящата директива.
 2. Закрилата на правата, сродни на авторското право, предвидена от настоящата директива, запазва и не засяга по никакъв начин закрилата на авторското право.
 3. С настоящата директива се създава Комитет за контакти. Той се състои от представители на компетентните власти на държавите-членки. Той се председателства от представител на Комисията и заседава или по инициатива на председателя или по искане на делегацията на държава-членка.
 1. Държавите-членки въвеждат в сила законови, подзаконови и


text:
административни разпоредби, необходими, за да се съобразят с приложението на настоящата директива преди 22 декември 2002 г. Те незабавно информират Комисията за това.
 2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на разпоредбите на националното си законодателство, които приемат в областта, регулирана от настоящата директива.
 N.FONTAINE M.WINBERG
 (1) ОВ С 108, 7.4.1998 г., стр. 6 и ОВ С 180, 25.6.1999 г., стр. 6
 (2) ОВ С 407, 28.12.1998 г., стр. 30
 (3) Становище на Европейския парламент от 10 февруари 1999 г. (ОВ С 150, 28.5.1999 г., стр. 171), Обща позиция на Съвета от 28 септември 2000 г. (ОВ С 344, 1.12.2000 г., с. 1) и Решение на Европейския парламент от 14 февруари 2001 г. (все още непубликувано в Официален вестник), Решение на Съвета от 9 април 2001 г.
 (4) ОВ L 178, 17.7.2000 г., стр. 1
 (5) Директива 91/250/ЕИО на Съвета от 14 май 1991 г. относно правната защита на компютърните програми (ОВ L 122, 17.5.1991 г., стр. 42). Директива, последно изменена с Директива 93/98/ЕИО.
 (6) Директива 92/100/ЕИО на Съвета от 19 ноември 1992 г. относно правото на използване и правото на заемане и за някои права, отнасящи се до авторското право в областта на интелектуалната собственост (ОВ L 346, 27.11.1992 г., стр. 61). Директива, последно изменена с Директива 93/98/ЕИО.
 (7) Директива 93/83/ЕИО на Съвета от 27 септември 1993 г. относно координацията на някои правила, отнасящи се до авторското право и сродните му права, приложими за спътниково излъчване и кабелно препредаване (ОВ L 248, 6.10.1993 г., стр. 15)
 (8) Директива 96/9/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 1996 г. относно правната закрила на базата данни (ОВ L 77, 27.3.1996 г., стр. 20)
 (9) ОВ L 281, 23.11.1995 г., стр. 31
 32001L0029- ЦПР- редактиран


text:
web-archive-bg.com: info.bg - Град Варна - През Варна и Балчик... 1872 г.
 река пред която тук са издигнати укрепления Скоро след това попаднах вече на хотел Д Англетер със своето меню каквото не бях опитвал вече осем дни Варна лежи на ниска тераса непосредствено до вливането на Девненското езеро в морето От юг на север градът е заобиколен с височини покрити с лозя и овощни градини Тази естествена укрепителна линия е с дължина три четири хиляди крачки Това помогна много при защитата на града през 1828г тъй като старите оръдия с гладки цеви имат малък радиус на действие Тогава крепостта имаше площ точно половин миля Западната вътрешна част се състои от турски гробища а източната част е населена Тук 25000 жители живеят нагъсто в тесни улички с дървени къщи Тази населявана част се простира от долината до самото море От византийското управление е запазен един кастел с кули и стени Твърде малък за да служи за отбранителна цел той се използва днес като барутен погреб Укрепленията на Варна издигнати в модерен стил се състоят предимно от земен вал с десет тесни бастиона предните страни на които се охраняват от по шест оръдия а късите й флангове от по едно оръдие На южния фронт пред каменния мост при изтичането на Девненското езеро се намира тясно предмостово укрепление Въпреки че на запад теренът е блатист и мъчно проходим то от изток той е по достъпен за преминаване тъй като морските вълни както и споменатия отток на Девненското езеро са настлали върху терена много пластове от пясък Тъй като повечето от консулите живеят в разположения на възвишение търговски квартал близо да пристанището по време на празници е украсен с различни знамена и придобива твърде пъстър изглед Гледан отдалеч центърът на повечето турски континентални градове често с неправилна форма предлага много живописна картина Тази гледка е още по красива при Варна тъй като градът има красива полукръгла зелена рамка от планини простиращи се от нос Суганлик до нас Галата Тази природна красота на Варна се подсилва и от тъмносиния цвят на морето което дори и в най спокойни дни е слабо развълнувано и е особено живописно с гледката на многобройните кораби и параходи с разноцветни вдигащи се и спускащи се знамена и каиците с тесни килове които весело плуват около тях с военните кораби на пристанището както и с белите си крепостни съоръжения бастиони по стените портите огрените от слънце минарета и куполи натрупани безразборно къщи с керемиденочервени покриви заобиколени с растителност Това всичко представлява наистина чудесна възхищаваща окото картина Още през 1855 г Варна се съвзе до такава степен от руската обсада че наброяваше вече 16000 души от които османски поданици бяха 8300 турци 6100 източно православни християни 1000 арменци 30 евреи заедно със 150 гърци преселени тук от Елада В официалните регистри от 1872 г са отбелязани 1392 мюсюлмански 1154 християнски и 20 еврейски къщи като средно във всяка къща живеят по пет души Според други извори които заслужават повече доверие около 1872 г във Варна е имало 1300 гръцки 200 български


text:
200 арменски 100 католически и 10 протестантски къщи Като се прибавят и
 Original URL path: http://varna.info.bg/kanitz.htm (2015-11-27)
 като познава в мене чужденец Полюбопитствувах и аз да знам арменче ли е гърче ли или гагаузче и му зададох въпроса си на турски Булгар отговаря той Признавам си че от тоя отговор аз тъй се зарадвах както бих се зарадвал ако го чуех в Нагасаки или в Рио де Янейро И неволно го попитах по български Тогава защо ми не говориш по български Ами ти защо ми говориш по турски отговори той ухилен лукаво Аз му дадох двадесет стотинки да му благодаря че е българин Приморската градина е наистина едно възхитително място въз високия бряг Добре утъпкани чисти сенчести алеи лъкатушат из зеления шумак на акациите Морето на изток широко равно светло се синее с бръчкавата си повърхност и се дели от небето чрез една права сребриста черта в кръгозора То ми праща своя прохладен лъх а аз моите възхитени поздрави на него българското Черно море което лиже българския бряг което пръв път съзирах пленен като пред вълшебно видение Сядам на кьошка надвиснал на стръмния бряг и пия с наслада кафето си донесено от бюфета като пиех с очи морската картина Долу под мене са морските бани които нямат още къпачи къпалния сезон не е дошел още Вълните там са прозрачни като кристал и в дъното се видят ясно морските камъчета и тъмните водорасли брегът на север във вид на горист полукръг се изкроява в морето и свършва с шумест нос дето в зеленината се гуши невиден оттук разкошния Евксиноград На юг полукръгът поразширен се свършва с друг нос гол в морето Галата Една залутана в синия шир лодка стои неподвижна с бялото си платно прилична на голяма белоснежна птица Но морето колко е то хубаво Това море е красотата славата величието на Варна Гледаш и не можеш да се нагледаш на тия светли преливи на шаровете нежните им неуловими тонове хармоничният простор и пълнота на тайната стихия тихият радостен лазур размесен със смарагдови пояси и лъскаво сребристи реки от светлина гледка която би внушила Байрону най възторжените песни що е извлякло от лирата му елинското море Уви Варна не е била честита с някой Байрон който да прослави морската й красота Само покойният Шишков я прослави в стихове които я опозориха Ой Варна Варна столица стара близо Каварна ти се докара Пхюй каква непозволителна плоскост Да му се не види Каварната До каква нелепост съблазънта на ритмата може да докара и един почтен човек Надвечер алеите се пълнят с върволица кавалери и модно накичени дами Красният пол тук е действително красен Какви черни очи изразителни физиономии и страстност в движенията си имат тия гагаузки Аз познах потомките на ония куманки които упленяваха ума на нашите царе и стаяха български царици А може би те са гъркини За да видиш българската Варна новата Варна трябва да се отдалечиш от морето и да се изкачиш на гърба на ръта който дели морето от Девненското езеро По тоя рът са българските махали с новите


text:
трикатни хубави къщи с огромното здание на девическата гимназия със съборната черкова в руско германски стил с
 Original URL path: http://varna.info.bg/vazov.htm (2015-11-27)
 Страници в интернет, посветени на Варна
 историопис Статии за музеите във Варна държавният архив библиотеката областната администрация Страници за изкуство Народна библиотека П Славейков гр Варна Посетете и проектът Стара Варна Прабългорско селище Фанагория Историко етнографският комплекс Прабългарско селище Фанагория е единственият по рода си действащ музей на открито в страната Варна Online фотоалбум с много снимки от Варна 2002 Варна от travel bulgaria com За забележителностите на Варна и околностите й Варна страница на Цифрови системи Varna четири реда за Варна и снимка на Аладжа манастир Varna енциклопедична справка Varna статия за града на Encarta Encyclopedia Varna впечатленията на един американец На английски език Varna и на една американка На английски език Варна А Ето и впечатленията на един руснак Този път на руски език Варна справка за града На руски език Така познатата и непозната Варна На руски език BULDATA Български морски портал Институт по рибни ресурси Аквариумът Научна страница за Варненското езеро Пристанище Варна Пристанище Варна VARNA PORT кратко представяне на пристанище Варна Специализирана информация за пристанище Варна от National Imagery and Mapping Agency NIMA Пристанище Варна страница за пристанището на Варна в разработка Навигационната обстановка при пристанище Варна от Naval Research Laboratory Страници с прогнозата за времето Времето прогноза от НИМХ Weather
 Original URL path: http://varna.info.bg/varna_links.htm (2015-11-27)
 мост в к Отечествен фронт 24 01 1973 г София Брайнов М Стоманената конструкция сп Пътища бр 2 1977 г София Георгиев А Използване на ЕИТ при статистическите изследвания сп Строителство бр 1 1978 г София Иванов Хр Прекрасно дело на българската инженерна мисъл в к Народно дело 8 09 1976 г Варна Касиянов Ив Производство и монтаж на 120 тонни греди сп Пътища бр 9 1976 г София Оксанович Л Аспаруховият мост сп Наука и техника за младежта 1976 г София Стаменов С Аспаруховият мост в к Техническо дело 27 05 1978 г София Стоянов Л Ч Михайлов Особености в организацията и технологията сп Строителство бр 10 1977 г София Ценова С Рехабилитацията на Аспарухов мост завърши в к Строителство 1999 г София Телевизионната кула на Франгата Ганчев Д Хора от върха в к Народно дело 19 11 1966 г Варна Георгиев Н За телевизията в град Варна в к Народно дело 7 05 1960 г Варна Енчевски Хр Най скъпият подарък в к Народно дело 31 12 1986 г Варна Шицов Ив Телевизионните предаватели у нас сп Радио телевизия електроника бр 10 1973 г София Статистика История на Варна Праистория на град Варна Гочев Я Варненските езера в миналото ФАР 86 изд Г Бакалов Варна 1986 г Иванов И Наколните селища истина и загадка ФАР 81 изд Г Бакалов Варна 1981г Иванов И Най стария плавателен съд ФАР 73 изд Г Бакалов Варна 1973 г Мирчев М и колектив Варна през вековете ДИ Варна 1960 г Стоянов П Варна през древността ИК Стено Варна 1998 г Сю К Когато Черно море пресъхнало ФАР 81 изд


text:
Г Бакалов Варна 1981г Варна пътеводител Варна 1960 г Варна путеводитель Варна 1960 г Варна в античността Мирчев М и колектив Варна през вековете ДИ Варна Варна 1960 г Стоянов П Варна през древността ИК Стено Варна 1998 г Варна пътеводител Варна 1960 г Варна путеводитель Варна 1960 г Варна в средните векове Мирчев М и колектив Варна през вековете ДИ Варна Варна 1960 г Стоянов П Варна през древността ИК Стено Варна 1998 г Варна пътеводител Варна 1960 г Варна путеводитель Варна 1960 г Варна през XIX и ХХ век Мирчев М и колектив Варна през вековете ДИ Варна 1960 г Стоянов П Стара Варна ИК Стено Варна 1992 г Места от историята на Варна Варненски халколитен некропол Иванов И М Аврамова Варненски некропол Изд Агато София 1997 г Стоянов П Варна през древността ИК Стено Варна 1998 г Римските терми Георгиев П Римски терми ДИ Септември София 1984 г Крепостните стени на Одесос и Варна Георгиев П Римската крепостна стена на Одесос в к Народно дело 6 04 1995 г Варна Кузев Ал Крепостта на Варна сп Космос бр 1 1982г София Кузев Ал Още веднъж за варненската средновековна крепост ИНМВ кн VІІІ ХХІІІ Варна 1972г Кузев Ал Средновековната крепост на град Варна ИВАД кн ХІІІ Варна 1962 г Лазаров М Улиците на древния Одесос в к Народно дело 14 06 1995 г Недев С Крепостта Варна сп Турист бр 9
 Original URL path: http://varna.info.bg/sources.htm (2015-11-27)
 The Turkish Fortress of Varna
 The Turkish fortress of Varna The earlier fortress Should any navigation problems arise click titles from this location
 Original URL path: http://varna.info.bg/english/castles_past2_en.htm (2015-11-27)
 Gallery Varna – views from the city
 Asparukhovo Another photo of the Cathedral and a look from the bell dome you can see the red backside of the theatre the city archive building and the regional court A thunderstorm over Varna The photo is provided by Kosta Minev Train station Varna Varna in the winter A very unusual picture can you recognize the Alley in the Seaside garden The photo is provided by Vladko Dinev Varna in
 Original URL path: http://varna.info.bg/english/gallery/page2.htm (2015-11-27)
 и других пород естественного цвета Проект Пламена Монева Аспарухов мост Вид из района Аспарухово Еще одна фотография собора и вид с его колокольни Видны театр городской архив и Окружной суд Гроза над Варной Фото предоставил Коста Минев Железнодорожный вокзал Варна зимой Необычный пейзаж узнаете аллею Возрожденцев в Приморском парке Фото предоставил В Динев Варна зимой 2 Фото предоставил В Динев Необычный вид на море в Варне Зимующие в Варненском заливе
 Original URL path: http://varna.info.bg/russian/gallery/page2.htm (2015-11-27)
 большую часть города Усилиями рабочих всей Болгарии из старых турецких крепостей и даже из Плиски примерно за пять лет были возведены не только стены но и казармы склады и больницы В честь султана Махмуда ІІ посетившего Варну в 1837 г во многих местах были установлены плиты с хвалебными надписями Стены в форме неправильного многоугольника возводились на специально насыпанных земляных валах перед которыми был проложен каменный крепостной ров Ширина рва превышала 10 метров глубина составляла около 5 На


text:
юге естественной преградой служили море и река Длина крепостной стены превышала 5 километров 11 ворот связывали город с внешним миром днем их охраняли воины а на ночь они запирались В стене было 8 укреплений табий и 4 больших форта Али Бей Табия Илдыз звездная Табия Кадыр Боба Табия и Таш Кюпрю Табия Два первых форта имели многоугольную звездчатую форму а их размеры не превышали 300 метров В них помещались казарменные постройки пороховые склады и от 20 до 40 орудий Форт Кадыр Боба Табия отличался своей бастионной формой Он был назван в честь мусульманского героя Кадыр Бобы похороненного на этом месте Здесь был и земляной вал и ров а площадь форта составляла 200 х 300 метров На его территории находились две каменные казармы и два склада а в 70 х годах ХІХ века между ним и углом крепости построили новый пороховой склад бывшая дискотека Underground Форт Таш Кюпрю защищал мост Таш Кюпрю и также имел вал и ров Здесь размещались казарма склад боеприпасов и 15 орудий Городская застройка тогда мало чем отличалась от архитектуры 100 200 летней давности узкие извилистые улочки и приземистые домишки Главная улица начиналась у Скеля Капусу портовых ворот и шла через Цыганский базар Шишков сквер к Ибрагим Капусу Вторая по важности улица шла от пристани через базар Балык рыбный базар по нынешней Преславской улице к конаку на этом месте сейчас
 Original URL path: http://varna.info.bg/russian/castles_past2_rus.htm (2015-11-27)


text:
Относно някои спорни и дискусионни моменти около действието и вещнотранслативния режим на договор в полза на трето лице | Предизвикай правото!
 Публикации Облигационно право Относно някои спорни и дискусионни моменти около действието и вещнотранслативния режим на...
 Сюлейман Башов
 (доклад, изнесен на Научна конференция „Актуални проблеми на правното регулиране на бизнеса“, организирана от ЮФ при УНСС и Алумни клуба на завършилите ЮФ при УНСС, проведена на 30.11.2017 г. в гр. София)
 Обект на анализ в настоящия доклад е договорът в полза на трето лице (ДПТЛ), уреден в чл. 22 от Закона за задълженията и договорите (ЗЗД). Причината, поради която трябва да се отдели внимание на тази тема, се корени в това, че характерът на споменатия договор не е напълно изяснен[1].
 В теорията[2] и съдебната практика[3] противоречието по същността на разглежданата правна фигура се простира в две основни линии. Първата е по отношение действието, което поражда договорът, втората касае възможността за прехвърляне вещни права върху недвижим имот в полза на третото по договора лице.
 Неизяснените обстоятелства около действието на този договор и предмета на разпореждане чрез него са свързани. Това е така, защото характерът на действието, което поражда една сделка, детерминира и възможния предмет на разпореждане чрез нея[4]. Ето защо в това изследване първо ще се изясни действието, което поражда ДПТЛ, а след това ще се разгледа механизмът на разпореждане с вещни права върху недвижими имоти чрез него.
 Анализът на тези въпроси ще се предшества от кратък анонс върху понятието и историческото развитие на ДПТЛ, тъй като не може да се изследва конкретно явление, без да се изясни общото, в рамките на което то съществува. Докладът ще завърши с предложения de lege ferenda в заключителната му част.
 2. Поява и развитие на ДПТЛ
 Известно е, че римското право се характеризира с конкретика. Юристите от тази епоха са избягвали създаването на абстрактни правни категории. Те установили отделни видове облигационни отношения като източници на задължения, но до едно абстрактно понятие за правна сделка, каквото познаваме днес, те така и не достигнали[5]. Във връзка с това също така конкретно уредено било и действието на облигационното отношение. Юристите лимитирали действието на облигацията между договарящите страни, а споразумения и уговорки за придобиване на права от трети лица били нищожни[6]. Релативността на облигацията била изразена чрез формулата alteri stipulari nemo potest[7]. Тази традиция се прилагала стриктно до 17-и век, когато за първи път е преодоляна от юриспруденцията в Холандия[8]. Това става под влияние на акцента, който Хуго Гроций поставил върху волята и съгласието на страните като съществени елементи на договора, а същевременно отговарял и на нуждите на бързоразвиващата се холандска икономика[9].
 2.1. Уредба в българското законодателство
 В България ДПТЛ е уреден още в отменения ЗЗД от 1892 г. – в чл. 33, ал. 2 ЗЗД (отм.). Самата норма е реципирана косвено от Наполеоновия кодекс[10] през Гражданския кодекс на Италия от 1865 г. В правната литература от тази епоха договорът нерядко е назоваван и като „стипулация“[11]. В действащия Закон за задълженията и договорите посветен на този институт е текстът на чл. 22 ЗЗД. Необходимо е да се посочи връзката


text:
му с чл. 21 ЗЗД, който гласи, че договорът поражда действия между страните, а спрямо трети лица – само в предвидените в закона случаи. От своя страна, чл. 22 ЗЗД посочва, че може да се договаря и в полза на трето лице. Следователно първият текст от посочените (чл. 21) урежда общото правило и общото изключение от него, a вторият (чл. 22) урежда конкретно такова. Конкретно, понеже ДПТЛ не е единственото изключение от правилото за релативност на облигацията. Освен него има и други, които, взети заедно, се групират под общото понятие „правни сделки с действие върху чужд правен кръг“[12].
 В теорията[13] се приема, че с ДПТЛ едната страна (обещател, промитент) се задължава към другата (уговарящ, стипулант) да изпълни поетото към нея задължение, но не на уговарящия, а на едно трето лице (ТЛ), което не е страна по договора. Страни, следователно, са само стипулантът и промитентът, а по тяхно съгласие точно определено[14] или определяемо ТЛ (бенефициер), което не участва в договора нито пряко, нито чрез представител, ще има правото да иска изпълнението на поетото от промитента задължение. В това се изразява и отклонението от правилото за релативността на облигационното отношение (чл. 21, ал. 1 ЗЗД).
 А) Отношение между страните по договора – стипулант и промитент (отношение на покритие). Като страни по договора, за тях важи и правото да унищожат, развалят или прекратят самия договор.
 Б) Отношение между стипуланта и ТЛ (т.нар. „валутно отношение“). При него са възможни различни хипотези (гестия, дарение и т.н.).
 4. Противоречията в теорията и съдебната практика
 Видно от чл. 22, ал. 1 ЗЗД, законодателят се е задоволил с това да посочи, че договарянето в полза на трето лице е допустимо. Лаконичната законова уредба на договора, както се изтъкна в началото, е породила два съществени дискусионни моменти, които се заключват около:
 – характера на действие на ДПТЛ;
 – възможността за прехвърляне на вещни права върху недвижим имот в полза на третото по договора лице.
 4.1. Схващания в теорията по отношение действието на ДПТЛ
 Действието, което поражда ДПТЛ, се детерминира от специфичния характер, който разкрива тази правна фигура. При изследване на темата следва да се разграничи безспорното от спорното. Безспорното в случая е, че действието на договора се разпростира върху правната сфера на ТЛ, а спорът се поражда около момента на пораждането на това действие и в какво се изразява то. По отношение на тези противоречия по-широко приета в литературата е теорията за прякото и непосредствено придобиване на стипулираното право в полза на бенефициера[15]. Същата се споделя и в по-новата съдебна практика[16]. Съгласно тази теория, когато Х и У договарят в полза на ТЛ, последното придобива отстъпеното право преди да е заявило, че иска да се ползва от уговорката. Тоест от момента на постигането на съгласието между уговарящия и обещателя правото се транслира в патримониума на третото лице. Участието и волеизявлението му по самия договор са ирелевантни. Съгласно тази теория[17] това правило се извежда от употребената терминология в чл. 22, ал. 1, изр. 2 ЗЗД, според който уговорката в полза на ТЛ не може да бъде отменена, след като то


text:
е заявило, че иска да се ползва от нея. Това е било така, понеже според терминологията на ЗЗД отменяват се съглашения и уговорки, които вече са породили действие. На следващо място, чл. 22, ал. 1 ЗЗД се тълкува през призмата на чл. 24, ал. 1 ЗЗД, съгласно който при договори за прехвърляне на собственост и за учредяване или прехвърляне на друго вещно право върху определена вещ прехвърлянето или учредяването настъпва по силата на самото съгласие. По този начин се обосновава становището за автоматичното придобиване на права от ТЛ, пряко и непосредствено.
 5. Какво е действието, което се поражда в действителност, и какво е значението на волеизявлението от бенефициера?
 В настоящото изложение ще бъде направен опит да се обоснове разбирането, че волеизявлението на бенефициера има каузално значение за придобиване на правата по договора в негова полза. Тази теза има исторически контекст[18] и не е непозната в българската частноправна литература[19].
 По-горе беше споменато, че съгласно терминологията на ЗЗД могат да се отменят съглашения и уговорки, които вече са породили действие. Това безспорно е така. ДПТЛ поражда действие със самото съглашение между страните, а неговата differentia specifica се изразява в това, че действието му се разпростира върху правната сфера на трето лице. Но това действие не проявява автоматично транслативен ефект. За да се изясни това, трябва да се преосмисли съдържанието и смисълът на нормативния текст в чл. 22, ал. 1, изр. 2 ЗЗД.
 Текстът в посочената разпоредба съдържа два основни елемента. Те са уговорката в полза на ТЛ и изявлението от това лице. Освен че законът включва изявлението на ТЛ като факт от значение за сделката, той определя и неговото съдържание. Третото лице трябва да заяви на обещателя или на уговарящия, че иска да се ползва от уговорката в негова полза. Преди да е направено такова изявление, тя може да бъде отменена. Въпросът е – придобива ли бенефициерът стипулираното по договора право преди да е заявил съгласието си за това? Нека посочим няколко хипотези, които са възможни в практиката. Възможно е уговарящият, целейки да изпълни свое задължение спрямо бенефициера, да сключи договор в негова полза, чрез който му прехвърля собствеността на определена вещ. От момента на съгласието между него и обещателя би следвало бенефициерът да стане собственик и върху него да се пренесе рискът от случайното погиване на вещта (res perit domino). По този начин, в случай че вещта действително погине, ТЛ би понесло вредата от това, тъй като задължението на обещателя спрямо него ще бъде формално изпълнено, но фактически притезанието остава неудовлетворено. Т.е. едно облигационно задължение се погасява по неблагоприятен за кредитора способ, въпреки знанието и волята му за това.
 Може да се приведе и друг пример. Имайки предвид, че до изявлението на ТЛ уговорката може да бъде отменена, то същата по аргумент на по-силното основание (per argumentum a fortiori) може да бъде изменена. Следвайки застъпената теория (за автоматично придобиване на права от ТЛ), поддръжниците й трябва да се съгласят, че с договора може да се засегне отрицателно патримониума на бенефициера. Така например, ако е сключен договор в полза на Y, като


text:
уговорката хипотетично е на стойност 1000 лв., активът в патримониума му би се увеличил с посочената сума автоматично след сключването на договора. В един бъдещ момент (но преди Y да е заявил съгласие по договора) уговорката може да бъде изменена от страните А и В. Това изменение по своята правна същност е нов ДПТЛ. В разглеждания пример първоначално уговореното право, оценено на 1000 лв., е заменено с друго, но стойността на което е 200 лв. По този начин би се оказало, че след новото съглашение активът в патримониума на лицето от примера би трябвало да се редуцира с 800 лв. Става така, че новият договор всъщност не го ползва, а напротив би трябвало да засегне отрицателно правната му сфера. Разбира се, този извод не може да бъде подкрепен. Причината за това не е друга, а именно защото до изявлението, с което бенефициерът се съгласява да се ползва от уговорката, той няма претенция спрямо промитента. Дотогава страните могат да изменят съдържанието на престацията в негова полза както пожелаят. Това е възможно не защото законът позволява прякото намесване в правната сфера на ТЛ, а защото последното придобива правото в обема и съдържанието, за които даде съгласие.
 Тази теоретична постановка обяснява въпросите, възникващи при възможните фактически усложнения при договора, за разлика от широко застъпената теза за автоматичното и непосредствено придобиване на права от бенефициера. Последната се крепи единствено на семантичното тълкуване на чл. 22, ал. 1, изр. 2 ЗЗД във връзка с чл. 24, ал. 1 ЗЗД. Ето защо смятам, че критиката на тази теория е основателна[20], а отхвърлянето й за обосновано. Необходимо е да се изследва механизмът на действие на договора в полза на трето лице, а това ще стане, като се анализира анатомията на самия договор.
 Видно от чл. 22 ал. 1 ЗЗД, законът признава волеизявлението на ТЛ като юридически факт, с осъществяването на който се прекратява възможността страните по сключения договор да отменят едностранно направената уговорка. Съгласно разпоредбата уговорката в полза на ТЛ не може да бъде отменена, след като то е заявило на обещателя или на уговарящия, че иска да се ползва от нея. Да изрази бенефициерът съгласие по договора, означава по някакъв начин да доведе до знанието на уговарящия или обещателя, че иска да се ползва от него. Това може да стане и чрез конклудентни действия, например като потърси изпълнение от обещателя. Да се изрази съгласие, означава още да се даде отговор. Съгласието е ответна одобрителна, потвърдителна реакция, чрез която се съгласува определено поведение[21]. Затова простото мълчание или бездействие от страна на бенефицера не може да се приравни на съгласие. Респективно смисълът, който се крие в цитирания нормативен текст, е, че ТЛ може да се съгласи да се ползва от уговорката, докато последната не е отменена от уговарящия и обещателя. От тази гледна точка съгласието на ТЛ да се ползва от сключения договор е условие, с настъпването на което законът предвижда осъществяването на правните последици на сделката. Като такова, то не е модалитет по смисъла на чл. 25 ЗЗД, а е условие на правото (conditio juris), защото е


text:
предвидено в закона – не от страните. Следователно ДПТЛ, уговорка в полза на ТЛ и съгласието на това лице са различни неща. Договорът е съглашението, в което се включва уговорката в полза на третото лице. Последната е част от съдържанието на договора. Съгласието не е част от това съдържание. То е юридически факт, който макар да лежи извън съдържанието на сделката, черпи основание именно от нея, защото е предвидено в закона условие, което обуславя правните последици на договора.
 Съгласието на бенефициера е релевантно единствено за уговорката в негова полза, а не за сключването на договора. Това е така, защото той не е страна по него и волята за сключването му е ирелевантна. Ето защо съгласието е юридически факт, който обуславя не действителността на договора, а неговите правни последици. Договорът не е незавършен, ако ТЛ откаже да се ползва от уговорката. В такъв случай страните могат да посочат друго лице или да прекратят договора. Това е така, тъй като действието на conditio juris е занапред (ex nunc). А след като ТЛ е дало съгласие, отмяната на уговорката е възможна само в два случая. При първия уговарящият трябва да си е запазил правото да я отмени съгласно чл. 22, ал. 1, изр. 3 ЗЗД [вж. 6.2.]. При втория случай отмяна е допустима само ако ТЛ даде последващо съгласие за това. При тази хипотеза е налице отказ от възникнало право, който е напълно допустим[22].
 5.1. Конститутивно и транслативно действие на ДПТЛ
 С казаното дотук се маркираха двата стадия, през които минава действието на договора в полза на трето лице. Първият от тях се поражда със самото сключване на договора между стипуланта и промитента. Този етап се характеризира с това, че по съгласието на страните възниква правна връзка (vinculum iuris) между обещателя и третото лице[23]. В това се изразява разпростирането на действието в патримониума на лице, което не е страна по съглашението. При това знанието, участието или волеизявлението на това лице не е необходимо. То не е страна по договора. По силата на този договор в негова полза се поражда потестативното право, което му дава възможността да приеме (или откаже) престацията, за която се е задължил промитентът спрямо стипуланта. Следователно първият етап от действието на договора е конститутивен. Правото на бенефициера да приеме или да не приеме уговореното може да бъде упражнено както спрямо стипулатна, така и спрямо промитента[24]. Бенефициерът придобива стипулираното право след като даде съгласие за това. То, от своя страна, е притезателно, понеже има за съдържание правото на бенефициера да иска изпълнението на уговорената престация и задължението на промитента да изпълни. С изявлението на третото лице се заключва вторият етап от действието на договора, който е транслативен. Точно и затова уговорката не може да се отменя след изявеното съгласие от бенефициера (чл. 22, ал. 1, изр. 2 ЗЗД), понеже правото се транслира в неговия патримониум от този момент[25]. В подкрепа на това становище, освен разгледаните по-горе, са и виждането в теорията[26] и практиката[27], че страните по договора в полза на трето лице не могат да прекратяват по взаимно съгласие договора, щом


text:
като третото лице вече е изявило волята си да се ползва от уговорката.
 Нуждата от волеизявление на ТЛ е безусловна, тъй като транслирането на права в неговия патримониум без съгласието му не е предвидено[28]. По този въпрос в литературата[29] се изказва становището, че нормата на чл. 24, ал.1 ЗЗД е специална по отношение на тази на чл. 22 ЗЗД и не допуска прехвърляне на вещни права върху недвижими имоти в полза на лица, които не са страни по договора. Това становище следва да се подкрепи, но с допълнението, че е валидно не само при прехвърлянето на вещни права върху недвижими имоти, но и при сделките с движими вещи. Така разгледани нещата обясняват механизма на придобиване на правата от третото лице по договора, а от друга страна, съответстват на буквата и духа на закона, който, видно от разпоредбата на чл. 22, ал. 1 ЗЗД, включва в себе си както уговорката между страните (първия етап), така и изявлението на третото лице по отношение на уговорката (втория етап).
 5.2. От кой момент бенефициерът може да прави валидно волеизявление по сделката?
 Още нещо съществено, което трябва да се отбележи, е моментът, от който ТЛ може валидно да упражни изявление за съгласие да се ползва от уговорката в негова полза. Отговорът е в чл. 22, ал. 1 изр. 2 ЗЗД, който бе разгледан. Тази разпоредба указва, че уговорката в полза на ТЛ не може да бъде отменена, след като то е заявило, че иска да се ползва от нея. Нещата са свързани логически. За да може ТЛ да изяви съгласие да се ползва или не от даден договор, същият трябва да съществува в правния мир. Следователно бенефициерът не може да упражнява правото да заяви съгласие или несъгласие както преди сключването на договора, така и паралелно със сключването му, защото все още не е конституирана в негова полза тази възможност. В този смисъл дадено такова съгласие е sine causa.
 6. Правото на собственост като предмет на ДПТЛ
 Юристите, творили в епохата преди 1945 г. и занимавали се с ДПТЛ, не са се спирали задълбочено върху въпроса, какви права могат да бъдат предмет на този договор[30]. Вероятно затова темата до днес е останала дискусионна. Въпросът относно възможността да се прехвърлят вещни права чрез ДПТЛ е комплексен и е свързан както с естеството му, така и с обекта на разпореждане чрез него. За да се установи евентуалността на тази възможност, трябва да се съобразим със следните фактори:
 – волеизявлението на бенефициера по договора;
 – вещния ефект на облигацията по българското право;
 – режима на прехвърляне на недвижими имоти.
 По първата от изведените точки бе разгледано, че със съгласието на ТЛ настъпва транслативната сукцесия. По отношение на втората точка – трябва да се отбележи, че по силата на чл. 24 ЗЗД българското право е възприело т.нар. вещен ефект на облигацията. По третата точка трябва да се отчете правилото на чл. 18 ЗЗД, съгласно което прехвърлянето на собственост или учредяването на вещни права върху недвижими имоти трябва да бъдат извършени с нотариален акт[31].
 След направените бележки дотук остава да се


text:
анализира как вещнотранслативният режим на недвижимите имоти се синхронизира с режима на действие, който разкрива ДПТЛ.
 6.1. Транслиране на вещни права върху недвижим имот чрез ДПТЛ
 В настоящото изложение ще бъдат разгледани две хипотези, дискутирани в доктрината, при които в полза на бенефициера по договора в негова полза се прехвърля право на собственост върху недвижим имот.
 1) Транслиране на вещни права върху недвижим имот в полза на третото лице без участието му в нотариалното производство;
 2) Транслиране на вещни права върху недвижим имот в полза на третото лице с участието му в нотариалното производство;
 Накрая ще се разгледа общ и за двете хипотези проблем, който произтича от чл. 22, ал. 1, изр. 3 ЗЗД.
 6.1.1. Транслиране на вещни права върху недвижим имот в полза на третото лице без участието му в нотариалното производство
 Споделя се в литературата[32] и в по-новата практика на ВКС[33], че ТЛ придобива правото на собственост или друго вещно право от момента на постигане на съгласието между уговарящия и обещателя. Той придобива правата по договора преди да е заявил, че иска да се ползва от уговорката в негова полза. Съгласно същото становище самото приемане от третото лице на уговореното в негова полза е едностранен неформален акт. Поддържа се, че не е необходим изричен акт за приемане от третото лице, който да бъде вписан. Ако бенефициерът не приеме уговорената в негова полза облага, отказът следвало да бъде формален, подлежащ на вписване.
 Посочената теза не отчита спецификата на действието, което поражда разглежданият договор. А тя се изразява в това, че когато страните (стипулант и промитент) изповядат сделката пред нотариуса, съставеният нотариален акт учредява, на първо място, правото на ТЛ да се съгласи да се ползва от нея (конститутивен етап на ДПТЛ). Съгласието на третото лице е conditio iuris за тази сделка. Следователно транслативното действие на договора е в зависимост от осъществяването на това условие[34]. Остава да се разгледат възможните хипотези при тези отношения.
 Първата от тях касае възможността бенефициерът да откаже да се ползва от уговорката. В този случай той упражнява потестативнто право, конституирано от сделката, с което парира възможността да придобие правото, уговорено в негова полза. В този случай не настъпва разместване на блага и първоначалният титуляр на вещното право запазва собствеността си, стига страните да не решат друго. Това е така, защото сделката остава валидна, понеже conditio iuris няма обратно действие. Страните могат да решат промитентът да прехвърли имота на стипуланта, да заменят ТЛ или да прекратят договора. Важен въпрос, който възниква тук, е дали отказът на бенефициера да се впише в имотния регистър? В разгледаното становище по-горе се дава положителен отговор, но в действителност трябва да се отговори отрицателно. Бенефициерът не се отказва от правото си на собственост, а отказва да придобие собствеността. Ето защо чл. 100 ЗС не касае обсъжданата хипотеза. На следващо място, спор може да възникне и относно периода за изявлението на бенефициера. Ако такъв срок не е уговорен, то приложими са правилата на чл. 69 ЗЗД[35].
 Втората хипотеза касае случая, в който бенефициерът изразява съгласие да се ползва от уговорката. Въпросът е


text:
в каква форма следва да се изрази това волеизявление? Не може да се сподели по-горното виждане, че това е неформален акт. Изявлението за съгласие трябва да бъде извършено в писмена форма с нотариално заверен подпис и да се впише в имотния регистър. Изявлението е акт, с който настъпва транслативният ефект по договора, т.е. акт на прехвърляне на вещното право в патримониума на ТЛ. Следователно съгласно чл. 112 буква „а“ ЗС изявлението за съгласие подлежи на вписване.
 6.1.2. Транслиране на вещни права върху недвижим имот в полза на третото лице с участието му в нотариалното производство
 Втората възможност за прехвърляне на право на собственост в полза на ТЛ касае случая, в който то участва при изповядването на сделката пред нотариуса. В литературата[36] се посочва, че третото лице трябва да бъде индивидуализирано в нотариалният акт, както и да се удостовери изявлението му, че иска да се ползва от сделката. Изрично да се отбележи още, че стипулантът се отказва от правото си да отменя уговорката или да сменя третото лице впоследствие. Видно, чрез посочената конструкция авторите се стремят да приспособят действията на страните и бенефициера по договора към спецификите на чл. 22 ЗЗД.
 Чрез осъществяването на този фактически състав правото на собственост върху недвижим имот се транслира в патримониума на лицето, посочено от страните в договора. Специфичното тук, е че последното се явява лично или чрез представител при сключването на договора и участва в това.
 В разгледания случай не е лишено от основание съждението дали така сключената сделка разкрива характера на ДПТЛ. Възражения могат да се почерпят от следните му специфики. На първо място, при ДПТЛ третото лице няма как да изрази воля по договора едновременно със сключването му между стипуланта и промитента. Това е така, понеже сключеният договор между страните поражда правото на бенефициера да приеме да се ползва от него. Следователно, ако той все още не е сключен или в момента се сключва, за ТЛ не е конституирано правото по договора да приеме или не отстъпеното в негова полза [виж 5.2.]. На второ място, може да се дискутира дали участието на това лице в сключването на договора между стипуланта и промитента не го прави страна. Това е така, защото то участва както в преддоговорните отношения, така и в сключването на самия договор. Получава се така, че от страна на купувача по договора за продажба на недвижим имот субектите са двама, но със спецификата, че единият престира продажбената цена, а другият придобива собствеността върху имота (съсобственост не възниква). Причината за тези техни действия се крие във вътрешните им отношения.
 Следователно такова съглашение е напълно валидно, но може да се дискутира дали продажбата се извършва по силата на ДПТЛ или посредством класически договор за продажба. В посочената по-горе хипотеза смятам, че третото лице не е бенефициер по смисъла на чл. 22, ал. 1 ЗЗД (трето неучастващо лице), а страна по договора. Противното разрешение необосновано привилегирова лицето, което придобива уговореното, тъй като него не би могло да се насочи към него иск за евентуална преддоговорна отговорност (culpa in contrahendo), въпреки участието му в преддоговорните


text:
отношения и в самото сключване на договора.
 Може да се посочи, че често пъти границата между отделни видове сделки е тънка. Прекрачването й от страните може да промени характера на самия договор. Освен това страните могат да назоват съглашението помежду си както поискат, но не как те ще го наименуват, а това, какво е неговото съдържание и действие, определя характера на сключената сделка между тях.
 6.2. Практически проблеми, които поражда чл. 22, ал. 1, изр. 3 ЗЗД
 В настоящия параграф остава да се разгледат още два въпроса. Първият е свързан с възможността уговарящият да си запази правото да отмени уговорката. Тази възможност произтича от чл. 22, ал. 1, изр. 3 ЗЗД. Включването на такава клауза в договора представлява прекратително потестативно[37] условие по смисъла на чл. 25 ЗЗД, затова този въпрос се пренася в полето на дискусията относно допустимостта на прекратителни условия при прехвърлителните сделки. В доктрината е изразено становище за тяхната недопустимост, като то се извежда analogia legis[38]. Срещу това виждане се дават и контрааргументи[39]. При липса на изрична законова забрана в тази насока смятам, че de lege lata няма основание нотариусът да откаже удостоверяването на такава клауза. Съгласието за отмяна на уговореното в полза на третото лице вещно право по своята правна същност е нов договор, с който се прекратява едно възникнало правоотношение. Поради това то трябва да се извърши чрез нов нотариален акт, а не чрез поправка на съществуващия[40].
 Вторият въпрос касае възможността уговарящият да си запази правото да замени третото лице (чл. 22, ал. 1, изр. 3 ЗЗД). Запазването на такава възможност от стипуланта представлява потестативно условие, чието действие също е правопрекратяващо. Това е така, тъй като се сключва нов договор, с който се погасява едно възникнало вече правоотношение. Досегашното лице се лишава от правата, които е придобило по сделката, а на негово място стипулантът посочва друго. Ето защо упражняването на това право също трябва да се извърши чрез съставянето на нов нотариален акт. И в двата случая, ако няма уговорен срок за упражняването на това право, бенефициерът може да поиска такъв да бъде определен съгласно правилата на чл. 69 ЗЗД. След изтичането на срока, в който стипулантът е могъл да упражни това право, правното положение на договора окончателно се стабилизира и отпада възможността настоящият бенефициер да бъде заменян.
 7. Заключение и предложения de lege ferenda
 В изследването се достигна до извода, че съглашението между стипуланта и промитента по ДПТЛ поначало има конститутивно действие, тъй като учредява право в полза на бенефициера да приеме уговореното в негова полза. Съгласието на бенефициера е conditio iuris, с настъпването на който се прехвърля уговореното право в неговия патримониум. Това правило се изведе от самата уредба на договора в закона и е в противоречие с широко застъпеното гледище в теорията за автоматично придобиване на права по договора в полза на трето лице. С цел да бъдат премахнати полемиките по този въпрос, смятам, че съдържанието на нормата в чл. 22, ал. 1, изр. 2 ЗЗД de lege ferenda може да се измени в следния смисъл: третото лице може да заяви на обещателя


text:
или на уговарящия, че иска да се ползва от уговорката в негова полза, докато тя не е отменена, а след като заяви това, уговорката не може да бъде отменяна.
 Въпросът за транслативното действие на договора пряко е свързан с вещния ефект на последния. Затова след изясняването му се стигна до решение на въпроса, свързан с вещнопрехвърлителния ефект. Установи се, че прехвърлянето на вещни права е напълно възможно, при няколко специфики. Те се свързват с възможностите, които дава чл. 22, ал. 1, изр. 3 ЗЗД на стипуланта. Те по своя характер са прекратителни условия по смисъла на чл. 25 ЗЗД. При това въпросът за вещноправния режим на изследвания договор неизбежно води до дискусията за допустимостта на прекратителните условия и срокове при транслативните сделки. De lege lata допустимостта им е безусловна, но с оглед принципа за сигурност на гражданския оборот, de lege ferenda може да се добави ал. 3 към чл. 25 ЗЗД с текст в следния смисъл:
 „Когато страните по едно съглашение са уговорили прекратително условие, обратното му действие при неговото осъществяване не засяга правата, придобити от трети лица преди това“.
 [1] Най-обширното изследване на договора в полза на трето лице в българската юридическа книжнина досега е направено от проф. И. Апостолов в неговия дисертационен труд „Правни сделки с действие върху чужд правен кръг“. Вж. Апостолов, И. Правни сделки с действие върху чужд правен кръг. С.: Печатница С. М. Стайков, 1937. Осен него, договорът в полза на трето лице е бил обект на изследване от редица други автори, чиито анализи също ще бъдат отбелязани в изложението.
 [2] Становищата, застъпвани от различните автори, ще бъдат разгледани в съответното изложение.
 [3] Така например в Решение No 268 от 23.06.2011 г. на ВКС по гр. д. No 965/2010 г., IV г. о., ГК се споменава, че с договор в полза на трето лице не могат да се прехвърлят или учредяват вещни права върху недвижими имоти. На другия полюс е Решение No 573 от 25.10.2010 г. на ВКС по гр. д. No 169/2009 г., IV г. о., ГК, в което се поддържа, че прехвърлянето на правото на собственост става със самия договор в полза на трето лице.
 [4] Така например при договора за наем след ползване вещта следва да се върне. Ето защо предмет на договора за наем не може да бъде потребима вещ. При заема за потребление се дължат вещи от същия род, количество и качество. Тоест предмет на този договор са само родово определени заместими вещи; даването в заем на индивидуално определени вещи променя характера на договора (понеже се превръща в заем за послужване).
 [5] Повече информация относно общото учение за договора в римското право виж Андреев, М. Римско частно право. С.: Тракия-М, 1999, 260–275.
 [6] Zimmermann, R. The Law of Obligations. Roman Foundations of the Civilian Tradition. Cape Town, Wetton, Johannesburg: Juta & Co, Ltd., 1992, p. 34.
 [7] Вж. Berger, A. Encyclopedic dictionary of Roman law. The American Philosophical Society. Indipendence Square Philadelphia 6. September 1953, p. 595.
 [8] Zimmermann,R. Op. cit., p. 42.
 [10] Във Френския Code Civil договорът в


text:
полза на трето лице е уреден в чл. 1121, а в немското право уредбата му се съдържа в § 328 – Burgerliches Gesetzbuch (BGB).
 [11] Така Меворах, Н, Лиджи, Д., Фархи, Л. Коментар на Закона за задълженията и договорите – чл.чл. 1–333. С., 1920, с. 90.
 [12] Проф. Таджер (Таджер, В. Гражданско право на НРБ. Обща част. Дял 2. С., 1973, с. 173) разглежда договора в полза на трето лице като пример за рефлексно действие на договора. Разликата обаче между рефлексно действие на договора и действие на договор върху чужд правен кръг е изяснена в теорията (виж Калайджев, А. Облигационно право. Обща част. Шесто прер. и доп. издание. С.: Сиби, 2013, с. 161, бел. под линия No 338) и тя е съществена. Изразява се в това, че при първия случай рефлексното действие настъпва по силата на закона (ex lege), докато при втория случай (действие на договор върху чужд правен кръг) това става по волята на страните.
 [13] Така Калайджев, А. Цит. съч., 158–161; Кожухаров, А. Облигационно право. Общо учение за облигационното отношение. С.: ЮрисПрес, 2002, с. 103; Голева, П. Облигационно право. С.: Фенея, 2013, с. 89.
 [14] Вж. Решение No 3274 от 7.01.1971 г. на ВС по гр. д. No 1020/71 г., I г. о., където се застъпва, че бенефициерът следва да бъде точно определено лице. Това разбиране понастоящем не се поддържа. Няма пречки третото лице по договора да бъде поне определяемо.
 [15]Така Голева, П. Цит. съч., с. 89; Кожухаров, А. Цит. съч., с. 105; Диков, Л. Курс по българско гражданско право. Част III. Облигационно право. С.: Цикло-Печат „Шипка“, 1947, с. 178. Калайджев, А. Цит. съч., с. 165.
 [16] Вж. например Решение No 573 от 25.10. 2010 г. на ВКС по гр. д. No 169/2009 г., ГК, ІV г. о.
 [17] Така Калайджиев, А. Договорът в полза на трето лице. – Пазар и право, 2003, No 9, 30–38.
 [18] Още през 17 век, когато в Холандия за първи път започват да се сключват договори в полза на трети лица, юристите поставили изискване облагодетелстваното лице да декларира съгласието си за това. Вж. Zimmermann, R. Op. cit., p. 34.
 [19] Вж. Русчев, И. Договорът в полза на трето лице. Обща постановка и очертаване на проблемите. Незадоволителността на различните обяснения на договора. – Собственост и право, 2010, No 2, приложение. Също и Велинов, Л. Юридически речник. С.: Отечество, 1994 (в съавторство с Георгиев, Г.). На стр. 155-156 Любен Велинов отбелязва, че „от момента, в който бенефициерът заяви, че приема уговорката, правата преминават върху него“.
 [20] Вж. Русчев, И. Цит. съч. От същия автор вж. и Положението на бенефициера при договора в полза на трето лице. Развитие на доктрината и практиката. – Съвременно право, 2017, No 3, 7–26. Вж. и Топуров, П. Правно положение на бенефициера при договора в полза на трето лице – критични бележки върху теорията за прякото възникване на права. – В: Сборник с доклади от VII национална конференция на докторантите в областта на правните науки. С.: БАН, 2017, 190–197.
 [21] Съвременен тълковен речник на българския език с приложения. В. Търново:


text:
Елпис, 1995, с. 1168.
 [22] Вж. Торманов, З. Прекратяване на договора. С.: Сиби, 2013, с. 32.
 [23] Вж. Zimmermann, R. Op. cit., p. 42.
 [24] Тази възможност произтича от чл. 22, ал. 1, изр. 2 ЗЗД.
 [25] В Решение No 385 от 29.02.2012 на Районен съд – Русе по гр. д. No 5680/2011 г. също е застъпено становището, че ТЛ придобива уговореното право в негова полза чак след като е дало съгласие за това.
 [26] Торманов, З. Цит. съч., с. 31.
 [27] Вж. Решение No 277 от 9.02.1962 г. на ВС по гр. д. No 9982/61 г., IV г. о., както и Решение No 3274 от 7.01.1971 г. на ВС по гр. д. No 1020/71 г., I г. о.
 [28] Освен че това не е предвидено в самата норма на чл. 22 ЗЗД, никъде в облигационния закон няма подобен текст, който да се прилага по аналогия. Освен това, когато валутното отношение по ДПТЛ е с дарствено намерение, ако се приеме, че волята на бенефициера е ирелевантна, ще се стигне до заобикаляне на договорния режим на дарението по чл. 225 ЗЗД. Виж още Цончев, К. Договор за дарение. С.: Наука и изкуство, 1988, с. 92.
 [29] Бехар, Ж. Вещноправен ефект на договора в полза на трето лице. Нотариален бюлетин, 2003, No 2.
 [30] Апостолов, И. Цит. съч., с. 179.
 [31] Решение No 111/85 г., ОСГК на ВС – „нищожни са договорите, сключени при неспазване на предписаната по време на сключването им форма, освен ако не се признае тяхната действителност с последващ закон, който с изрична разпоредба придава обратна сила на новопредписаната форма“.
 [32] Лазаров, Цв. Придобиване право на собственост върху недвижим имот чрез договор в полза на трето лице. – Собственост и право, 2004, No 7.
 [33] Виж Решение No 573 от 25.10.2010 г. на ВКС по гр. д. No 169/2009 г., ГК, ІV г. о.; Решение No 268 от 23.06.2011 г. на ВКС по гр. д. No 965/2010 г., IV г. о., ГК.
 [34] Не става въпрос за отлагане на действието на самия договор по смисъла на чл. 25 ЗЗД. Сключването на договор под отлагателно условие е различна правна фигура от разглеждания тук. Виж Ставру, Ст. Нотариален акт под условие? – Професионален сайт „Предизвикай правото!“ (ISSN 1314-7854) – http://challengingthelaw.com/veshtno-pravo/notarialen-akt-pod-uslovie/ (22.01.2012 г.; посетен за последно на 27.07.2017 г.).
 [35] В този смисъл виж Решение No 37 от 16.07.2015 г. на ВКС по гр. д. No 6418/2014 г., II г. o.
 [36] Вж. Бъзински, М. Покупка на имот в полза на трето лице с банков кредит. – Собственост и право, 2003, No 2; Бехар, Ж. Цит. съч.
 [37] Условието като модалитет на сделката, чието настъпване зависи от някоя от страните по съглашението, се означава като потестативно. Вж. Таджер, В. Гражданско право на НРБ..., с. 440.
 [38] Вж, Таков, К. Доброволно представителство. С.: Сиби, 2008, 110–111.
 [39] Вж. Торманов, З. Цит. съч., с. 122–124.
 [40] Това е така, защото поправката на нотариалния акт е допустима по отношение на грешки при изписването на букви, цифри и др. под., но не и по отношение на


text:
формираната и изразена от страните по договора воля. В този смисъл вж. Решение No 158 от 19.06.2015 г. на ВКС по гр. д. No 6479/2014 г., IV г. о., ГК.
 Предишна статияБалансова или пазарна е стойността на дела в хипотезите на чл. 97, ал. 2 ТЗ и чл. 125, ал. 3 ТЗ?
 Следваща статияНамира ли приложение защитата на кредитора по чл. 135 ЗЗД по отношение на извършени от поръчителя разпоредителни действия?
 Здравейте, Казвам се Сюлейман Башов и съм студент по право в Юридическия факултет при УНСС. Интересите ми в областта на правната наука са разнородни и не търпят граници. Освен в областта на гражданското и търговското право, интерес за мен представлява наказателното право и криминологията. Интересувам се още от история, философия, икономика, политически науки... Вярвам, че познанията върху последните разкриват в по-широк план същността на правото, тъй като излизат извън характерната за него догматика и абстракция. Първите си стъпки в правната наука направих, когато бях в трети курс. Тогава написах първата си статия, която впоследствие бе публикувана и в специализирания печат. Сега съм щастлив, че имам възможността да бъда автор в ChallengingTheLaw, защото това е не просто сайт, а идея, обединяваща хора, които търсят. А както се казва - това, което търсиш, търси теб!
 Добри Тенев Sun, 11 February, 2018 at 20:05
 Здравейте, г-н Башов. Поздравления за статията! Забелязах една дребна неточност и искам да Ви информирам за нея. В бележка под линия No 10 сте посочили, че в Code Civil договорът в полза на трето лице е уреден в чл. 1121. От самото приемане на Code civil през 1804 г. до промените от 10 февруари 2016 г. относно договорите, общия режим на задълженията и тяхното доказване действително основният текст, посветен на договора в полза на трето лице, беше в разпоредбата на чл. 1121. След промените от 10 февруари 2016 г. обаче уредбата на договора в полза на трето лице е ситуирана в Глава IV: Действие на договорите (Chapitre IV : Les effets du contrat), Раздел 2: Действие на договора по отношение на трети лицa (Section 2 : Les effets du contrat ? l’?gard des tiers), Подраздел 2: Обещаване действието на трето лице и договор в полза на трето лице (Sous-section 2 : Le porte-fort et la stipulation pour autrui), и по-точно от чл. 1205 до чл. 1209. Съгласно действащата уредба разпоредбата на чл. 1121 е следната: “Договорът се счита за сключен в момента, в който приемането достигне до предложителя. Счита се сключен на мястото, където приемането е пристигнало” (Le contrat est conclu d?s que l’acceptation parvient ? l’offrant. Il est r?put? l’?tre au lieu o? l’acceptation est parvenue).
 Добри Тенев Sun, 11 February, 2018 at 22:18
 Договорът в полза на трето лице винаги е бил интересна тема за мен. От чисто любопитство поставям няколко въпроса за дискусия, по които ще се радвам да споделите Вашето лично мнение. Някои от тях са пряко във връзка със статията, а други са малко по-далечни. Те са:
 1. Какви ще бъдат правните последици ако бенефициерът е определен твърде общо или изобщо не е


text:
определен?
 2. Може ли трето лице да бъде и едно неродено лице (напр. бъдещо дете) или невъзникнало лице (напр. все още неучредено дружество)?
 3. Към кой момент следва да лицето да е определяемо (ако изобщо възприемем, че трябва) – 1) към момента на съгласието на съвпадането на съгласието на уговарящия и обещателя, 2) към момента на изпълнението на договора или пък 3) (?) договорът е подставен под някакво условие ако възприемем, че трето лице може да бъде неродено/невъзникнало, действието ще се породи от момента на възникването му?
 4. De lege lata могат ли наследниците на уговарящия след неговата смърт да отменят уговорката в полза на трето лице и какъв е ефектът й? A трябва ли de lege ferenda да има някаква уредба в тази насока?
 5. Може ли отмяната да бъде направена със завещание, и ако да, от кой момент поражда действие?
 6. Може ли наследниците на бенефициера да приемат уговорката в негова полза след смъртта му (да/не или пък зависи от договора, напр. защото може да е с оглед личността на бенефициера)? A трябва ли de lege ferenda да има някаква уредба в тази насока?
 7. Как бихте коментирали тезата, че без съгласието на бенефициера договорът е с незаършен фактически състав (и какво всъщност различава от гледище на практиката тезата за условието, която подкрепяте, от тази)? А че при същата хипотеза може ли договорът да се квалифицира като нищожен поради липса на съгласие?
 8. Възмезден или безвъзмезден е договорът в полза на трето лице?
 Няколко дребни коментара:
 В първата хипотеза, която разглеждате в т. 5 от изложението, ако задължението е изпълняемо и не е с оглед на личността, отказът на бенефициера да приеме уговорката в негова полза би следвало да се счита като забава на кредитора, тъй като за него е безразлично кой ще изпълни задължението – дали неговият длъжник или едно трето лице. И обратно – ако се дава нещо различно от дължимото или пък задължението все още не е изпълняемо, дори и бенефириерът да откаже, последният няма да изпадне в забава, задължението няма да бъде погасено и не може по никакъв начин той да бъде задължен да приеме. Абсурдно е според мен в тази хипотеза да говорим за непосрествено действие, защото то е в колизия принципни положения относно изпълнението. Може би в тази хипотеза по-скоро е налице поемане на изпълнението, а не договор в полза на трето лице.
 Споделям предложението, което давате de lege ferenda за неотменимост на уговорката в полза на трето лице след като е приета. То има опора в Code civil – съгласно разпоредбата на чл. 1206, ал. 3 уговорката в полза на трето лице става неотменима от момента, в който приемането достигне до обещателя (La stipulation devient irr?vocable au moment o? l’acceptation parvient au stipulant ou au promettant).
 Сюлейман Башов Mon, 12 February, 2018 at 20:22
 На първо място благодаря за задълбочения прочит на статията, а след това и за интересните въпроси по нея. Смятам, че поставените въпроси дори заслужават самостоятелно разглеждане в отделни статии, тъй като наистина провокират по-задълбочен и аргументиран анализ.


text:
Тук в общи линии ще маркирам моите отговори, без претенция за изчерпателност, като си запазвам правото да ги допълня ?
 По отношение на първия въпрос, трябва да бъдат отделно разгледани хипотезите, в които бенифициерът е определен твърде общо, и случаите в които изобщо не е определен. Например възможно при една по-конкретна хипотеза направеното, макар и твърде общо определяне да прави третото лице поне определяемо, както е възможно да се окаже, че“твърде общото определяне“ всъщност не посочва изобщо третото лице. В първия случай, идентично на хипотезата, в която третото лице е определяемо, договорът ще е напълно действителен и годен да породи своите последици, за които обещателят се е съгласил спрямо уговарящия. Това е така, тъй като макар определянето на ТЛ да е твърде общо, но е определяемо. Респ. обещателят макар и да не знае към момента на съгласието конкретното лице, на което ще трябва да изпълни, има яснота по отношение възможният кръг от субекти, спрямо които в един последващ момент ще трябва да престира (например в момента на изпълнението). По друго е положението, когато третото лице, въобще не е определено / определяемо. Предвид характера на ДПТЛ, една от предпоставките за неговата валидност е изразеното съгласие на страните да облагодетелстват лице, което не е страна по договора и не участва в сключването му. При това положение когато такова лице въобще не е посочено, няма как да възникне задължение за промитента да изпълни договора. В теорията се срещат становища, че когато третото лице не е определено, договорът оставал да действа между страните, но тъй като съм размишлявал и над други хипотеза в хода на работата ми върху доклада, изкушавам се да вмъкна следните мои чудения. От една страна съм размишлявал, че в случая сключеният договор може да се определи като предварителен договор за сключване на бъдещ договор в полза на трето лице. От друга страна съм мислил и в насоката, че в такава хипотеза ще сме изправени пред незавършена сделка, тъй като от самата уредба в ЗЗД, която казва, че „може да се договоря в полза на трето лице“, следва да се заключи, че когато законът допуска сключването на подобно съглашение, елемент от последното е и посочването на трето лице. респ.при липсата на такова, сделката би била с незавършен фактически състав. Разбира се и двете становища се нуждаят от задълбочено разглеждане и аргументиране.
 Във връзка с втория въпрос. На общо основание е напълно допустимо третото лице да бъде както все още неродено дете, така и неучредено все още ЮЛ. Характерното тук е, че действието на договора е в зависимост на сбъдването на това отлагателно условие.
 По третия въпрос, смятам че третото лице трябва да бъде определяемо поне към момента на изпълнението на договора. Ако към този момент ТЛ не е определено, изпадаме в горната хипотеза, където бе разгледан случая в който бенифициерът въобще не е определен.
 4. De lege lata могат ли наследниците на уговарящия след неговата смърт да отменят уговорката в полза на трето лице и какъв е ефектът й? A трябва ли de lege ferenda да има някаква уредба в тази


text:
насока?
 В случая, смятам че от значение е каузалитета на вътрешното отношение между стипуланта и бенифициера. Когато договорът е бил сключен с дарствено намерение и в резултат на това разпореждане се е стигнало до засягане на запазената част на наследници не мисля, че има пречки последните да предявят иск за запазената част, НО това е нещо различно от правото да отменят уговорката. Смятам, че de lege lata такава възможност няма, не мисля и че е необходима, тъй като до колкото (и ако) определено разпореждане от наследодателя в полза на трето лице, засяга запазената част от наследството на наследниците, същите могат да се възползват от иска по ЗН.
 5. Може ли отмяната да бъде направена със завещание, и ако да, от кой момент поражда действие?
 Интересно хрумване, действително не се бях замислял. В тази хипотеза стига стипулантът да си е запазил правото по чл. 22 ал. 1, изр. трето ЗЗД (т.е. да си е запазил правото да отмени уговорката или да замени третото лице), това му право се включва в неговата правна сфера, а съгл. чл. 14 ЗН, завещателят може да се разпорежда чрез завещанието с цялото си имущество. Респ. в завещанието си, стипулантът може да реши да замени бенифициера, съответно да отмени уговорката, с което ще увеличи наследствената маса. Важно тук да се допълни е, че когато стипулантът си е запазил правото по чл. 22, ал. 1 изр. 3 от ЗЗД, бенифициерът би трябвало да има правото да поиска срок, в който уговарящия да може да упражни това си право, респ. ако такъв срок е имало и е изтекъл, не би могъл чрез завещание да го упражни, тъй като е погасено.
 6. Може ли наследниците на бенефициера да приемат уговорката в негова полза след смъртта му (да/не или пък зависи от договора, напр. защото може да е с оглед личността на бенефициера)? A трябва ли de lege ferenda да има някаква уредба в тази насока? –
 Действително, когато договорът не е бил intuito personae, наследниците могат да приемат уговорката, тъй като правото да се приеме е имуществено, респ. наследимо. По въпроса дали има нужда в закона уредба в тази насока, ще отговора отрицателно, тъй като са приложими общите правила и не би следвало законът да изпада в казуистика.
 7. Как бихте коментирали тезата, че без съгласието на бенефициера договорът е с незаършен фактически състав (и какво всъщност различава от гледище на практиката тезата за условието, която подкрепяте, от тази)? А че при същата хипотеза може ли договорът да се квалифицира като нищожен поради липса на съгласие?
 Тезата, че без съгласието на бенифициера, ДПТЛ е с незавършен ФС, беше застъпена от мен, в статията „Договор в полза на трето лице. Понятие и действие“ – бр. 10/2016 г. на Соб. и право. В настоящият доклад, който е доразвитие и изчистване на някои положения и становища, изразени в цитираната статия обаче смятам че застъпената тогава теза е погрешна. Това е така, защото същата няма легална опора. Когато чл. 22 ЗЗД казва, че може да се договаря в полза на трето лице, текстът има


text:
предвид лице, което не е страна по договора и не участва в сключването на последния. Следователно съгласието на третото лице не е елемент от фактическия състав на тази сделка, но е условие за действието на уговорката. Като такова, то е предвидено в самата законова уредба, за това е и условие на закона, а не отлагателно условие по смисъла на чл. 25. По същата причина не може да се квалифицира сключеният договор като нищожен, поради липса на съгласие, тъй като съгласието изхожда от страните – уговарящия и обещателя (а бенифициерът не е страна). Иначе в практиката не се подкрепя изложеното становище от моя страна, както сте посочили, тъкмо обратното, в най-новата практика на ВКС, се споделя че ДПТЛ поражда пряк и автоматичен ефект в патримониума на бенифициера, респ. неговото съгласие не било условие за настъпването на тези последици.
 8. Възмезден или безвъзмезден е договорът в полза на трето лице?
 Тук трябва да се разграничи каузата на договора, и каузата на уговорката. Уговорката, чиято кауза се крие във валутното отношение между стипуланта и бенифициера може да бъде както възмездна, така и безвъзмездна, например по-горе бе разгледан случай на разпореждането от стипуланта с дарствено намерение. Самият договор може да бъде сключен както възмезден, така и безвъзмезден.
 Сюлейман Башов Sun, 11 February, 2018 at 22:22
 Благодаря за отзива и уточнението! Всъщност срещнах в статията и че на две места буквата “й” е излязла като “?”. Вярвам, че може да се оправи бързо неточността! 🙂


text: адвокати адвокатско възнаграждение адвокатура административен акт акт за встъпване в длъжност актове на народното събрание аптека баланс на интереси банка банкови услуги битови потребители болнична помощ бюджет бюджетен закон вероизповедание висш съдебен съвет влизане в сила на закон връзка между дела встъпване на народни представители в изпълнение на правомощията им възбуждане на наказателно преследване на народен представител възложители на обществени поръчки възстановяване на права на собственици върховен административен съд върховенство на конституцията вътрешно законодателство вътрешно право гаранции за защита на личността гласуване вот на недоверие гласуване на решение на народното събрание гласуване недоверие на министерски съвет даване статут на висше училище данък върху добавената стойност данъци данъчни задължения два последователни мандата две гласувания две гласувания на отделни заседания декларация с невярно съдържание дете деяние директива дискриминация дискриминация в достъпа до определена професия договор за функционирането на европейския съюз документно престъпление домове за временно настаняване на малолетни и непълнолетни допустимост на искането допустимост на конституционен контрол допустимост на тълкуването доставчик на електрическа енергия и природен газ достъп до медицинска помощ достъп до правосъдие достъп до съд държава държавен орган държавна намеса държавна служба държавна такса държавни учреждения държавно имущество държавна собственост европейска конвенция за защита на правата на човека и основните свободи еднакви правни условия за стопанска дейност едноличен търговец еднолично дружество с ограничена отговорност екологично законодателство електрическа енергия елементи от фактически състав забраняване на партия заварени международни договори заварено тежко престъпление задължително заселване задължително тълкуване задължително тълкуване от народното събрание задържане закони приети преди конституцията законодателен процес законоустановеност на наказанието заместник-председател на народното събрание замяна на наказания с пробация запрещение засегнати права и законни интереси защита на детето защита на потребителя защита на право на частна собственост здравно осигуряване земеделска земя избирателно право избори избори за европейски парламент избори за народни представители извлечение от сметка изискване за образователно-квалификационна степен изключителна държавна собственост изпълнение на наказанията изтезание имущество инвестиции индивидуален административен акт искане за разделяне на дела кадрови военнослужeщи канидидати за изборни органи на политически партии и коалиции квалифициран състав на престъпление кзк клинични пътеки кмет на община кмет на район комисия за защита на конкуренцията компетентност на народното събрание конвенция за защита на правата на човека и основните свободи конвенция за правата на детето конвенцията за защита на правата на човека и основните свободи конвенцията за правата на хората с увреждания конкуренция конституционен контрол конституционна несъвместимост контрол върху производството на лекарствени средства и търговията с тях конфискация концесия кооперация крайни снабдители легитимна цел лекарствени продукти ликвидационен орган ликвидационни съвети липса на предмет лична свобода и неприкосновеност лишаване от право на местоживеене магистър-фармацевт малолетни мандат мандат на народен представител мандат на председателя медико-диагностични дейности международния пакт за граждански и политически права местни избори министър на отбраната министър на правосъдието мярка за неотклонение мярка за неотклонение „задържане под стража“ наборна военна служба наборна военна служба на лицата с висше образование наказателна неотговорност наказателна неприкосновеност наказателно преследване на офицери и сержанти наказателноправни норми народен представител нарушения на принцип национално богатство недопускане на ограничения на права недопустимост на искане независима икономическа дейност независимост на


text: съдебната власт незаконно придобито имущество неизбираемост на народен представител неизправен длъжгник нелоялна конкуренция необжалваемост неприкосновеност на частната собственост непълнолетни несправедливост несъвместимост на народен представител неяснота и двусмислие на конституционна норма нов председател нормативен административен акт нормативен акт нотариуси нужди на държавен орган обжалване на административен акт обнародване обратно действие на закон общ административен акт обществени поръчки обществено осигуряване овластяване ограничаване на основни права опазване на околната среда освобождаване от държавни такси осигурителни права основание за нееднакво третиране основания за гласуване на доверие основания за освобождаване основания за прекратяване на мандат основни положения на временния статут на българската телевизия и българското радио особено мнение оставка отклонява отклонява искане откриване на аптека открито заседание отмяна на оспорената разпоредба отчуждаване офицери офицери и сержанти от въоръжените сили партия и държава партия на верска и/или етническа основа пенсия подаване оставка на правителството политическа неутралност политическа партия политически плурализъм поправителен труд права и задължения на гражданите права и свободи на гражданите права на човека правен интерес правен проблем правна сигурност право на защита право на личен живот право на сдружаване право на собственост право на труд правова държава правомощие за сезиране правомощие на народното събрание правомощия правомощия на изпълнителната власт правомощия на министъра на правосъдието правомощия на нзок правомощия на служебно правителство правораздаване предварително задържане предимство пред норми на вътрешното законодателство предложение за избор и освобождаване предложения между първото и второто четене предмет на конституционното производство председател на народно събрание предсрочно освобождаване на председателя на народното събрание предсрочно прекратяване предсрочно прекратяване на правомощия предсрочно прекратяване на пълномощията на народен представител прекратяване на мандат прекратяване на пълномощия прекратяване на пълномощия на президента престъпление преходни и заключителни разпоредби привилегии привилегии за държавната собственост придобиване качеството на народен представител приемане на закон принудителна административна мярка принцип за равенство на кандидатите принципи присъединяване на дела пробация произнасяне по допустимост на искането прокурор пропорционалност противоконституционност на наказателноправни разпоредби проучвателен мандат процедура за освобождаване пълномощия на народния представител равенство на всички граждани пред закона равенство на страните в съдебния процес равенство пред закона равни условия равнопоставеност разделение на властите разноски по делото разпиляване на държавно имущество разпускане на народно събрание разпускане на народното събрание разпускане на партия разрешение на министъра на отбраната разрешение на народното събрание расова дискриминация ратификация религиозни възгледи решение на народното събрание ръководител на българска национална телевизия ръководна длъжност ръководна щатна длъжност ръководни органи самостоятелен бюджет на съдебната власт самостоятелно произнасяне по конституционност на закон за изменение и допълнение на действащ закон свобода на вероизповедание свободна професия свободна стопанска инициатива сграда сграда – публична държавна собственост сдружаване сдружаване на религиозна основа сержанти служебно правителство снемане на имунитет снемане на имунитет на народен представител социални помощи социални права специализирани медицински дейности срок на наборната военна служба становище статут на народен представител при разпуснато народно събрание стенографски протокол стопанисване на държавното имущество стопанска дейност стопанска инициатива структура на конституционни норми субект на престъпление съдебен контрол съдебна власт съдебни изпълнители съдилища съставяне на ново правителство съществени нарушения на изборния процес такса тежест на доказване в гражданския процес топлопреносно предприятие трето гласуване


text: труд трудов стаж за пенсиониране трудово възнаграждение тълкувателно решение търговия на дребно с лекарствени продукти указ на президента управление на имуществото на съдебната власт успешно приключен проучвателен мандат установяване на нецелесъобразност на закон устройство на крайбрежната територия участие в избори формиране на органи на съдебната власт функции на адвокатурата функции на председателя на народното събрание функции на прокуратурата характер на решението хора с увреждания цел на закона целесъобразност цикми цялостна политика на правителството частна собственост частни съдебни изпълнители черноморско крайбрежие чужд гражданин чуждестранно юридическо лице юридическо задължение 313б от наказателния кодекс велико народно събрание върховен съд главен прокурор група народни представители заварен закон задължително тълкуване закрито заседание имунитет на народен представител искане на народни представители искане на общото събрание на гражданската колегия на върховния касационен съд искане на общото събрание на наказателната колегия на върховния касационен съд искане на общото събрание на търговска колегия на върховния касационен съд искане на омбудсман искане на пленума на върховния касационен съд искане на президент искане на съдебен състав на върховния касационен съд искане на тричленен състав на върховния административен съд искания на различни субекти казуално тълкуване международен договор наказателна колегия на вкс недействителни бюлетини недоверие на правителство недопустимост на искане обратно действие на закон омбудсман отнемане на имущество парламентарна група петчленен състав на вас полагане на клетва права на човека правен спор правилник за организацията и дейността на народното събрание право на собственост президент прекратяване на пълномощия на народен представител привилегии пропорционалност противоконституционност на закон пълномощия на председателя на народното събрание равенство пред закона разделение на властите религиозни общности решение на народното събрание спор за конституционност на партия субект на искане състав на вас състав на върховния административен съд такса частно осигуряване предучилищно образование неизбираемост двойно гражданство тълкувателна дейност на Конституционния съд цензура право на свободно изразяване право на разпространяване на мнение правото да се търси, получава и разпространява информация делегиране Конвенция за защита на архитектурното наследство на Европа паметници на културата указания на съда недостатъци на искането празнота в закона недействителност на решение на Конституционния съд правомощия на президента искане на главен прокурор общинска собственост отклоняване на искане за тълкуване данък сгради местно самоуправление дискреционни правомощия приподписване на указ български гражданин по рождение монопол право на стачка ограничаване на правото на стачка повторно разглеждане на искания организация на съдебната власт бюджет на съдебната власт свобода на изразяване право да се разпространява информация средства за масова информация Българска национална телевизия Българско национално радио спиране и конфискация на средство за масова информация избори за президент оттеглени подписи от народни представители държавен бюджет уволнение дисциплинарно наказание обжалване законодателна инициатива публичноправно вземане защита на влогове изборен ден равнопоставеност при упражняване на стопанска дейност лов ден за размисъл предмет на искане възобновяеми източници на енергия мораториум образование образователна политика законодателна власт изпълнителна власт делегирано законодателство основни обществени отношения трайна уредба закон подзаконов акт предучилищно и училищно възпитание частно училище дискреция на законодателната власт държавни образователни стандарти автономия в сферата на образованието искане на Министерски съвет въоръжени сили чуждо гражданство свобода на словото ново тълкуване министерски съвет държавни