text:
поканата на Комисията. Също така ПК изтъкна, че Комисията би могла пряко да поиска от тези дружества да представят необходимата информация на Комисията. Вярно е, че Комисията използва съответната информация, предоставена от трите включени в извадката дружества. Въпреки това, тъй като искането за разрешение се отнасяше до информацията, притежавана от финансовите институции, по-специално оценки на кредитния риск, трите включени в извадката дружества не бяха в състояние да предоставят цялата необходима информация. Комисията счита, че е отговорност на ПК да улесни необходимите контакти между банките и производителите износители така, че банките да имат възможност да представят исканата информация.
 (49)
 ПК изтъкна, че по време на контролното посещение то е поискало от включените в извадката производители износители да препратят съответното допълнение към въпросника за ПК до финансовите институции, от които са получили заеми, кредитни линии и/или кредитно застраховане. Също така ПК твърди, че е препратило допълнението до други финансови институции, посочени в придружителното писмо към въпросника. Когато по време на контролното посещение се поискаха доказателства в тази връзка, такива не можеше да се представят на Комисията.
 (50)
 След разгласяването ПК изрази недоволството си относно посочените по-горе изявления. Комисията отбелязва, че в съображение (49) са изложени фактите в това отношение.
 (51)
 По време на контролното посещение в ПК Комисията се опита да провери отговорите на въпросниците и поиска подкрепящите документи, използвани при изготвянето им, в съответствие с разпоредбите на членове 11 и 26 от основния регламент. С няколко изключения тези подкрепящи документи, дори и когато бяха изрично изискани, не бяха налични. Това не позволи пълна проверка на отговорите на въпросника. Вследствие на това и в допълнение към стандартния списък на документите Комисията изготви също така списък с документите, които са били поискани на място, но които не бяха представени. В края на проверката този списък беше разгледан с ПК и подписан от него и Комисията („списък на непредставените документи“). Списъкът съдържа 28 документа и се дават обяснения/бележки за всеки.
 (52)
 След разгласяването ПК изтъкна, че списъкът на поисканите, но непредставени документи биха могли да се категоризират в четири групи, а именно документи, за които се твърди, че „не съществуват“, „документи, които са в процес на изготвяне, а не са официално издадени“, „чувствителни и поверителни доклади за оценка на кредитния риск“ и „информация, осигурена в други представени документи“. Комисията отбелязва, че списъкът на непредставените документи съдържа документа „Доказателства за либерализиране на финансовите пазари (Китайската народна банка (КНБ)“, с който ПК изглежда изразява несъгласие в коментарите си след разгласяването.
 (53)
 Освен това ПК изтъкна, че ако не се вземат предвид документите, попадащи в една от четирите посочени по-горе категории, списъкът ще съдържа само няколко документа, които са били поискани, но не представени. Комисията не е съгласна с това твърдение. Що се отнася до т. нар. „несъществуващи“ документи, Комисията е имала основание да ги изиска, тъй като те са споменати в други документи, представени преди и/или по време на първоначалното разследване. За „документите, които са в процес на изготвяне, а не са официално издадени“, някои от тях е можело да се предоставят на Комисията след официалното


text:
им приемане, но това не е било направено. Що се отнася до „чувствителни и поверителни доклади за оценка на кредитния риск“, в основния регламент са предвидени процедурни гаранции, че тази информация ще бъде защитена срещу по-нататъшно разпространение. Накрая, дори ако Комисията приеме представянето на информация „в други документи“, тези документи представляват само малка част от списъка.
 (54)
 След разгласяването ПК изтъкна също така, че Комисията е приложила разпоредбата за използването на наличните факти за непредоставянето на „определени документи“, без да свързва тези документи с информацията, която ѝ е необходима. ПК твърди, че по този начин Комисията е използвала наличните факти въз основа на неизвестно съдържание в противоречие с разпоредбите на СТО. Комисията отбелязва, че основанията за искане на документите са посочени във въпросника, по време на контролното посещение, в писмата на Комисията до ПК от 22 януари 2016 г. и 23 септември 2016 г., както и в документа във връзка с разгласяването.
 (55)
 След контролното посещение, на 23 септември 2016 г. Комисията уведоми ПК, че обмисля да се приложи разпоредбата за използване на наличните факти по отношение на липсващата информация и запозна ПК с последиците от липсата на съдействие в съответствие с член 28, параграфи 1 и 6 от основния регламент.
 (56)
 В писмото си от 13 октомври 2016 г. ПК възрази срещу възможността Комисията да приложи разпоредбите на член 28 от основния регламент, твърдейки, че не е оправдано от правна и фактическа гледна точка. ПК заяви също така, че фактът, че банките не са представили на Комисията исканата информация, показва, че ПК не упражнява значителен контрол върху тях. Освен това то повтори предишните обяснения защо исканата информация не може да се предостави.
 (57)
 ПК заяви, че Комисията не е успяла да обясни защо информацията, представена от ПК, е недостатъчна и защо е необходима допълнителна информация. Комисията разясни на ПК защо е счела за необходимо да се разполага с исканата информация (вж. съображение (40) по-горе).
 (58)
 Също така ПК заяви, че писмото на Комисията във връзка с намерението да се използват наличните факти е било изключително неясно и неточно. ПК отново изтъкна в коментарите си след разгласяването, че писмото на Комисията съдържа „изключително кратка информация относно причините за прилагане на разпоредбата за използване на наличните факти“. Комисията отбелязва, че тези пропуски са изброени за всеки аспект, схема за субсидиране и/или субект (например финансови институции), както и че е бил изготвен по взаимно съгласие списък на непредставените документи (вж. съображение (51)).
 (59)
 ПК заяви, че Комисията не може да счита, че ПК е отговорно за липсата на съдействие от страна на производителите износители от Китай, тъй като тези дружества са независими и ПК няма контрол върху тях. То не предостави каквато и да е информация относно тях.
 (60)
 Комисията не счита ПК за отговорно за липсата на съдействие. ПК обаче носи отговорност за собствените си отговори на въпросника, който, що се отнася до исканата конкретна информация за дружествата, обхваща само тримата включени в извадката производители износители. Поради това Комисията счита, че ПК не е направило всичко по възможностите си, като не

type: legislation

jurisdiction: EU


text:
е представило исканата информация.
 (61)
 ПК също така попита как липсата на копия от някои документи би могло по някакъв начин да засегне или постави под съмнение информацията по случая или да възпрепятства разследването. В писмото си ПК посочи, че непредставеното доказателство има относително ниска доказателствена стойност (без да е ясно кое точно „липсващо доказателство“ ПК има предвид) и поради това липсата на такова доказателство не следва да поставя под съмнение правната рамка на Китай. Комисията не е съгласна с твърдението, че информацията, която ПК не е представило, е с ниска доказателствена стойност. Едва когато е представена информация, нейната доказателствена стойност може да се оцени. Проверката има за цел да гарантира, че отговорът на въпросника е точен. В това отношение е потвърдено, че контролните посещения не са дали възможност на Комисията да провери изцяло информацията по случая.
 (62)
 Също така ПК изтъкна, че Комисията неправилно е определила шест документа, които не са били представени в хода на проверката, и че прилагането на член 28 не е обосновано. В това отношение е достатъчно да се напомни, че списъкът на непредставените документи е изготвен по взаимно съгласие.
 (63)
 ПК се позова на приложение II от Антидъмпинговото споразумение на СТО и член 28, параграф 3 от основния регламент, съгласно които „цялата проверима информация, която е представена така, че да може да бъде използвана в разследването без неоправдани затруднения, своевременно и когато това е възможно, е представена на носител и компютърен език, определен от органите, следва да се има предвид при вземане на решенията.“ Също така ПК се позова на няколко решения на експертни група на СТО (15), съгласно които понятието „проверима“ не означава, че информацията следва действително да се провери на място. ПК изтъкна, че Комисията не може да отхвърли информацията и да приложи разпоредбата за използването на наличните факти независимо от контекста и естеството на обстоятелства, без значение дали някои данни са липсвали при проверката.
 (64)
 Комисията отбелязва, че информацията, която трябва да се вземе предвид, трябва на първо място да е проверима. Също така в доклада на експертната група по случая САЩ — стоманени пластини думата „проверявам“ е определена като „установявам или разглеждам точността или коректността например чрез анализиране или сравнение на данните и т.н.; проучвам или установявам чрез разследване“. В конкретния случай Комисията счита, че е спазила докладите на експертната група, посочени в предходното съображение.
 (65)
 След разгласяването ПК изтъкна, че Комисията е разширила своите основания и доводи относно прилагането на разпоредбата за използването на наличните факти, което според ПК не е в съответствие със Споразумението на СТО за субсидиите и изравнителните мерки (СИМ) и член 28, параграф 4 от основния регламент. Комисията отбелязва, че в съответствие с член 28, параграф 4 от основния регламент ПК е било уведомено за причините с писмо от 23 септември 2016 г. и че на ПК е била предоставена възможност да изложи мнението си по писмото до 6 октомври 2016 г. След като поиска и получи удължаване на този краен срок, ПК изрази мнението си с писмо от 13 октомври 2016 г. Член 28,


text:
параграф 4 от основния регламент гласи също, че „Ако разясненията се считат за незадоволителни, мотивите за отхвърлянето на тези доказателства или информацията се оповестяват“, което е било изпълнено с документа за общо разгласяване от 20 декември 2016 г.
 (66)
 ПК също така заяви, че прилагането от страна на Комисията на разпоредбата за използването на наличните факти е правно непоследователно, тъй като, от една страна, Комисията ще се съсредоточи върху промените, настъпили след първоначалното разследване, а от друга страна, въпросникът и приложените към него допълнения са твърде затрудняващи по отношение на исканата информация. Също така ПК изрази критика, че Комисията не е посочила в въпросника, че ще обърне внимание на възможните промени в сравнение с първоначалното разследване. Освен това ПК заяви, че Комисията е поискала повече информация в сравнение с първоначалното разследване. Комисията отхвърля тези коментари, на първо място, за да анализира възможните промени, Комисията трябва също така да събере информация относно съществуващото положение по време на разследвания период в рамките на прегледа. На второ място, въпросникът не се различава по нищо от всеки друг стандартен въпросник за правителството в антисубсидийно разследване, въпреки че, разбира се, той е адаптиран към схемите, посочени в искането. Това означава, че информацията за аспектите на субсидирането, които все още не са били установени при първоначалното разследване, но междувременно са били идентифицирани, е била поискана във въпросника.
 (67)
 ПК изтъкна в коментарите си в отговор на разгласяването, че е липсвала информация за петима, а не за седем производители износители. Комисията прие това твърдение при следната формулировка: от десетимата най-големи производители износители за Съюза, трима бяха включени в представителната извадка. Други двама представиха отговори на въпросника за изготвяне на извадката, а останалите петима не направиха това. На въпросника за правителството Комисията поиска от ПК да отговори на въпросите ѝ за ФВ промишленост, които, за да се намали тежестта, бяха ограничени до десетимата най-големи производители износители. ПК обаче отговори на въпросника за правителството, като взе предвид единствено трите включени в извадката дружества и не представи информация за другите седем производители износители.
 (68)
 Що се отнася до нивото на представителност, Комисията не е съгласна с твърдението на ПК, че настойчивостта на Комисията за това ПК да представи информация за десетимата най-големи производители износители би означавало, че извадката ѝ не е представителна за приемането на заключения в настоящото разследване. Комисията възнамерява да разясни, че извадката е представителна, тъй като тя изпълнява условията по основния регламент: обхваща най-големите производители от гледна точка на обема, които са съдействали. ПК зададе въпроса в коментарите, изпратени след разгласяването, по какъв начин допълнителната информация би довела до различни заключения. Комисията отбелязва, че тя не би могла да изключи от самото начало, че ще е необходимо да се приложи член 27, параграф 4 от основния регламент. В такава ситуация информация за десетимата най-големи производители износители само би увеличила основанията за заключенията, тъй като те биха се базирали на повече данни.
 (69)
 В нито едно отношение Комисията не е нарушила задълженията си при ex officio разследване за разликата от изразеното от ПК мнение след разгласяването. Напротив, Комисията


text:
е разследвала сведенията, които са били налични, въпреки че те са били непълни, и е направила всичко възможно за запълване на празнотите в информацията, с която се е разполагало.
 (70)
 Поради това Комисията отхвърля коментарите на ПК, че исканата информация не е от значение.
 (71)
 Също така ПК заяви, че в документа за общо разгласяване Комисията не е представила вярно обхвата на липсващата информация и се позова на обема данни, които ПК е изпратило.
 (72)
 Що се отнася до финансовите институции и доставчиците на суровини, ПК счита, че не е логично Комисията да изисква съдействие на 3 800 банки, както и всички доставчици на суровини. Комисията отбелязва, че този коментар не е коректен. Комисията поиска от ПК само да препрати специалните въпросници до финансовите институции и доставчиците на суровини, както се посочва по-горе в съображение 28.
 (73)
 По отношение на коментарите на ПК във връзка с пълното му съдействие по неговите думи, Комисията констатира, че по следните основни аспекти са установени слабости, които не са отстранени до края на разследвания период. ПК не представи информацията, поискана в писмото, което Комисията изпрати на ПК на 23 септември 2016 г. То не е представило информация относно десетимата най-големи производители износители. Освен това то не е улеснило получаването на отговорите на въпросниците от Китайската банка за развитие, Пекинската банка, банка Ping An Bank и банка Suzhou. Информацията за пазарния дял за полисилиций, стъкло и алуминиеви изделия в КНР също е липсвала. На последно място, ПК отказа да препрати специалните въпросници до i) всички други финансови институции, за които ПК е знаело, че са предоставили заеми на десетимата най-големи производители износители и ii) доставчиците на полисилиций, стъкло и алуминий. Що се отнася до последните, ПК заяви, че не вижда необходимост от препращане на допълнението.
 (74)
 С оглед на констатациите в настоящия раздел Комисията счита, че условията за използване на наличните факти по смисъла на член 28 от основния регламент са изпълнени по принцип.
 (75)
 В отговор на направените забележки при разгласяването Комисията определи за всяка една от схемите за субсидиране, анализирани в следващите раздели, точно коя информация не е взета под внимание въз основа на наличните факти и с каква информация е заменена.
 (76)
 Един включен в извадката производител износител изрази критика във връзка с използването на член 28 от основния регламент, тъй като е възприел това действие като пряко насочено срещу него. Той посочи, че спрямо него Комисията не е спазила процедурата, предвидена в посочения член. Комисията не може да се съгласи с това становище. Комисията не е пренебрегнала никаква информация, предоставена от този производител износител. По-скоро тя е използвала цялата налична информация, включително информация от този производител износител.
 3.2. Държавни планове, проекти и други документи
 (77)
 Източникът на всички оценявани схеми за субсидиране е на нивото на прилагането на централното планиране, както и при първоначалното разследване.
 (78)
 С оглед на намаления срок на действие на изравнителните мерки върху вноса на продукта, предмет на прегледа, Комисията концентрира анализа си върху възможните изменения на политиките, плановите документи и правните/практическите последици от подобни изменения.
 (79)


text:
След разгласяването ПК изтъкна, че Комисията не е положила необходимите усилия, за да се стигне до обосновано заключение относно продължаване на субсидирането, тъй като се е основала в значителна степен на констатациите си за субсидирането в първоначалното разследване, които ПК беше оспорило по време на посоченото разследване. То се позовава също така на доклада на Апелативния орган (САЩ — антидъмпингови и изравнителни мита (параграф 354), според който само позоваване на констатации от разследване няма да е достатъчно мотивирано и адекватно разяснение.
 (80)
 Коментарите, направени от ПК по време на първоначалното разследване, бяха анализирани и разгледани в първоначалния регламент, а заключенията, направени по време на първоначалното разследване, не бяха оспорени в съда (16). В тази връзка Комисията не вижда защо тези констатации не могат да са част от основанията на Комисията, за да направи своите заключения в рамките на настоящото разследване, при условие че при разследването в рамките на прегледа не се установи фактите в основата на тези заключения да са се променили, което ще означава, че те трябва да се оценят отново. Освен това, както е видно от анализа на информацията, събрана по време на разследването и отразена в настоящия регламент, Комисията не е съгласна с твърдението, че тя е разчитала в значителна степен на заключенията от първоначалното разследване. В това отношение и с оглед на частичното прилагане на член 28 от основния регламент по отношение на ПК, Комисията използва наличните факти, които в някои случаи доведоха до това тя да основава констатациите си на заключенията от първоначалното разследване.
 (81)
 Заявителят твърди, че КНР продължава значително да субсидира фотоволтаичната си промишленост и се позова на редица стратегически и планови документи и законодателни актове, на които се основава държавната подкрепа в този сектор. Комисията преразгледа и анализира посочените в искането документи и допълнителните документи, представени от ПК и включените в извадката производители износители в хода на разследването.
 (82)
 При първоначалното разследване беше установено, че ПК е включило фотоволтаичната промишленост сред „стратегическите“ сектори в 12-ия петгодишен план (17). ПК е изготвило също така специален план за сектора на соларната фотоволтаична промишленост (подчинен на основния 12-ти петгодишен план), а именно „12-ти петгодишен план за сектора на соларната фотоволтаична промишленост“. В него ПК заявява подкрепата си за „най-добрите предприятия“ (18) и за „предприятията от ключово значение“ (19), поема ангажимента да „насърчава провеждането на различни политики в подкрепа на фотоволтаичната промишленост“ (20) и „да формулира цялостно изготвяне на подкрепящи стратегии в областта на промишлеността, финансите, данъчното облагане...“ (21). Тези планове обхващаха периода 2011—2015 г., а поради това и разследвания период в рамките на прегледа.
 (83)
 През март 2016 г. беше представен 13-ият петгодишен план, който обхваща периода 2016—2020 г. В отговор на второто писмо във връзка с неизяснени въпроси ПК представи само версия на китайски език, придружена от превод на английски език на съдържанието. 13-ият петгодишен план включва ФВ промишленост в този стратегически план (22). В 13-ия петгодишен план акцентът върху важните технологични открития обхваща и енергийни продукти и услуги, по-специално новото поколение фотоволтаични елементи.
 (84)
 След разгласяването ПК изтъкна, че е представило 13-ия петгодишен


text:
план и че от този документ е видно, че соларната промишленост не е стимулирана.
 (85)
 Версията на английски език на 13-ия петгодишен план беше поискана по време на контролното посещение и беше включена в списъка на непредставените документи. ПК разполагаше с печатен вариант на версията на английски език по време на контролното посещение и ПК пое ангажимент да го представи на Комисията веднага щом това е възможно. Както се вижда от уебсайта на NDRC (23), английската версия на този документ е публикувана на 7 декември 2016 г. и въобще не беше изпратена на Комисията. При липсата на каквато и да е пълна и официална английска версия на плана, представен от ПК, Комисията трябваше да разчита на вътрешен превод на този документ и по време на контролното посещение представи на ПК извлеченията, посочени в съображение (83). Въпреки че ПК заяви, че тези изречения определят посоката на технологичните иновации, с което не оспори съществуването им. На последно място, следва да се отбележи, че при липсата на пълна английска версия на плана, представен от ПК, Комисията използва своя вътрешен превод на английски език в документа за разгласяване (вж. бележка под линия 22).
 (86)
 ПК изтъкна също така, че извлеченията, посочени по-горе в съображение (83) и по-долу в съображение (87), се отнасят до разработването на местни модерни инфраструктурни мрежи, включително за използване/производство на слънчева електрическа енергия, но не и за производство на оборудване за произвеждането ѝ. ПК също така посочи, че в глава 23, в която са указани новите и стратегическите сектори, изобщо не се споменава соларната промишленост и оспори наличието на каквото и да било позоваване на фотоволтаични елементи в клетка 8 от същата глава.
 (87)
 Глава 30 от плана гласи: Ние ще продължим да даваме тласък на развитието на вятърната и фотоволтаичната електрическа енергия. Обикновен прочит на това изречение подсказва, че подкрепата за „фотоволтаичната електрическа енергия“ включва подкрепа за китайската ФВ промишленост. Това тълкуване се потвърждава от клетка 8 „Развитие на стратегическите нови сектори“ в глава 23 „Развитие на стратегическите нови сектори“. Тази клетка се отнася до Да се извършат открития и да се насърчава промишленото внедряване на ключовите технологии, като например следващото поколение фотоволтаични инсталации, което ясно показва връзката с оборудването, необходимо за производство на енергия. Друг пример в това отношение може да бъде намерен в раздел 1 от същата глава, който гласи: Ние ще подпомагаме разработването на следващото поколение информационни технологии, [...] екологосъобразни и нисковъглеродни технологии. В това отношение в Китай по принцип екологосъобразните технологии се асоциират с ФВ промишленост. Освен това, както се посочва в съображения (378) и (389), ФВ промишленост е посочена като един от насърчаваните сектори в Каталога на ключовите сектори, продукти и технологии, чието развитие се насърчава от държавата. Въз основа на гореизложеното Комисията потвърждава, че ФВ промишленост е включена в този стратегически план.
 (88)
 По отношение на конкретния 13-ти петгодишен план за соларната фотоволтаична промишленост ПК посочи в своя отговор на 22 юли 2016 г., че документът още не е публикуван. По време на контролното посещение, т.е. по-малко от 20 дни по-късно, вместо това ПК


text:
твърдеше, че не би публикувало такъв стратегически документ, без да представи допълнителни доказателства. На последно място, ПК се позова на липсата на 13-и петгодишен план за соларната промишленост като друг показател, че този сектор не е насърчаван.
 (89)
 Въпреки това Решение No 40 на Държавния съвет, решение на Държавния съвет от 10 октомври 2010 г. и Националният план за средносрочно и дългосрочно развитие на науката и технологиите (2006—2020 г.), които подпомагат развитието на ФВ промишленост и насърчават финансовата и фискалната подкрепа за ФВ промишленост по различни начини, както е посочено в съображение 102 от първоначалния регламент, са все още в сила. Също така в Закона на КНР за научния и технологичния напредък са изброени редица мерки в подкрепа на ФВ промишленост, които са все още действащи. Ето защо, дори ако няма изготвен конкретно 13-и петгодишен план за соларната промишленост, това не представлява прекратяване на държавната подкрепа за ФВ промишленост, тъй като всички останали държавни планове, проекти и други документи са достатъчни, за да се обоснове този извод.
 (90)
 В заключение, в първоначалното разследване (24) се стигна до извода, че ПК има политика за предоставяне на преференциални заеми на фотоволтаичния сектор. ПК не предостави никакви доказателства в хода на настоящото разследване, че това положение се е променило. Разследването не установи никакви елементи, които да противоречат на гореспоменатия извод, а даде нови доказателства, потвърждаващи тази по-ранна констатация.
 (91)
 Освен това докладите за китайската парична политика, издадени от държавен орган — групата за анализ на паричната политика на Китайската народна банка (КНБ), потвърждават съществуването на политика от страна на ПК, тъй като в тях се посочва, че през РПП ролята на финансовия сектор ще се укрепи, за да предоставя по-добри финансови услуги и да стимулира реформите и развитието на железопътния транспорт, ... и други ключови сектори
 (25); ще има увеличена подкрепа за...стратегическите нови сектори и други ключови сфери в националната икономика
 (26); КНБ ще следва стратегическите мерки на Централния партиен комитет и Държавния съвет
 (27); по-добрите финансови услуги ще осигуряват подкрепа за стратегията за развитие въз основа на иновациите, ще бъдат разработени финансови продукти в зависимост от нуждите на предприятията в сферата на технологичните иновации и финансовите институции ще бъдат насърчавани да увеличават подкрепата си за... стратегическите нови сектори и другите ключови сектори
 (28), или Финансовите институции се насърчават да увеличат подкрепата за стратегията за превръщането на Китай от производител, залагащ на количеството, в производител, залагащ на качеството, като се предоставят добри финансови услуги за стратегическото адаптиране на промишлената структура, строителството на инфраструктурата, строежа на сгради, логистиката, енергетиката, науката и технологиите, културата и други ключови сфери
 (29).
 (92)
 По време на разследването гореизложеното се потвърждава от констатациите, направени за тримата включени в извадката производители износители. Например в годишния отчет за 2014 г., представен на Комисията по ценните книжа и фондовите борси на Съединените щати (SEC) от един от включените в извадката производители износители, се заявява: В исторически план Китайската банка за развитие и китайската банка Minsheng са предоставяли заеми за финансиране на проекти за слънчева електрическа енергия. Тъй като мотивът за тези заеми


text:
е отчасти поради политически съображения, доколкото правителството промени позицията си по отношение на соларната промишленост, условията и възможността за отпускане на такива заеми могат да се променят. Ако не могат да се получат средства при привлекателни от търговска гледна точка условия от тези банки или други банки в бъдеще, ние можем да изпитаме затруднения при финансиране на проектите си. Ние не можем да гарантираме, че ще имаме успех при намирането на допълнителни подходящи източници на финансиране в рамките на нужните срокове, нито дали ще ги намираме въобще, дали това ще бъде при условия или на цена, които считаме за привлекателни или приемливи, което би могло да затрудни или направи невъзможно за нас да изпълним плановете си за растеж.
 (30)
 (93)
 След разгласяването ПК изказа твърдението, че ФВ промишленост не се включва в ключовите, стратегически или новите сектори и че поради това гореизложените стратегически насоки не касаят този сектор.
 (94)
 В това отношение се обръща внимание на съображение (87), в което се заключава, че ФВ промишленост се счита за ключов/стратегически сектор.
 (95)
 Както е посочено в съображения 333 и 400 от първоначалния регламент и както беше потвърдено от настоящото разследване, наред с другото, в съображение (83), фотоволтаичната промишленост се счита за ключов/стратегически сектор и заключенията, установени в първоначалния регламент, остават валидни и следователно се потвърждават.
 3.3. Специфични схеми
 (96)
 Комисията анализира всички схеми за субсидиране, посочени в искането за преглед, и поиска от органите на Китай да представят информация относно други евентуално свързани схеми за субсидиране. Въз основа на информацията, съдържаща се в искането за преглед, Комисията поиска информация във връзка със следните схеми, за които се твърди, че включват предоставяне на субсидии от страна на държавни органи:
 i)
 преференциални стратегически заеми, кредитни линии, други видове финансиране, гаранции и застраховки:
 —
 преференциални стратегически заеми,
 —
 отпускане на кредитни линии,
 —
 програми за субсидиране на експортното кредитиране,
 —
 експортни гаранции и застраховки за екологосъобразни технологии;
 ii)
 програми за отпускане на безвъзмездни средства:
 —
 субсидии за развитието на програмите „Известни марки“ („Famous Brands“), „Известни търговски марки в Китай“ („Well-known Trademarks in China“), „Фонд за развитие на експортните марки“ („Export Brand Development Fund“) и други подобни програми,
 —
 демонстрационната програма „Златно слънце“ („Golden Sun“),
 —
 различни безвъзмездни средства;
 iii)
 програми за освобождаване и намаляване на преки данъци:
 —
 програма за две години без данъчно облагане и три години с облагане на половин ставка за предприятия с чуждестранно участие (ПЧУ),
 —
 програма за две години без данъчно облагане и три години с облагане на половин ставка за предприятия с нови технологии и високотехнологични предприятия,
 —
 данъчни облекчения за научноизследователска и развойна дейност,
 —
 намаляване на данъците за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии, които участват в определени проекти,
 —
 намаляване на данъка върху дохода за ПЧУ, които закупуват произведено в Китай оборудване,
 —
 освобождаване от данъка върху дохода от някои дивиденти, бонуси и други капиталови инвестиции между определени местни дружества,
 —
 други данъчни програми: преференциални данъчни политики на западните региони, данъци за поддръжка на градска инфраструктура, данък сгради и допълнителни учебни такси за предприятията


text:
с чуждестранно участие и данъчно предимство на дружествата, които работят на малка печалба;
 iv)
 програми в областта на косвените данъци и вносните мита:
 —
 освобождаване от ДДС и отстъпки от вносните мита за използването на вносно оборудване и технологии,
 —
 ДДС с намалена ставка върху закупено от ПЧУ оборудване, произведено в Китай,
 —
 освобождаване от ДДС за продуктите, продавани от ПЧУ;
 v)
 държавни доставки на стоки и услуги на занижени цени:
 —
 държавни доставки на полисилиций на занижени цени,
 —
 държавни доставки на екструдирани алуминиеви изделия на занижени цени,
 —
 държавни доставки на стъкло на занижени цени,
 —
 държавни доставки на електрическа енергия на занижени цени,
 —
 държавни доставки на вода на занижени цени,
 —
 предоставяне от държавата на земя и права за ползване на земя на занижени цени;
 vi)
 подкрепа за сливания и преструктуриране във фотоволтаичния сектор.
 3.4. Субсидиране на вноса по време на РПП
 3.4.1. Преференциални стратегически заеми, други видове финансиране, гаранции и застраховки
 3.4.1.1. Преференциални стратегически заеми
 — Въведение
 (97)
 В искането се съдържаха твърдения, че ПК продължава да субсидира своята ФВ промишленост чрез преференциални стратегически заеми.
 а) Правно основание
 (98)
 Правното основание за преференциалните заеми е идентично на това от първоначалното разследване, а именно: Закон на КНР за търговските банки (Банков закон), общите правила относно заемите (прилагани от Китайската народна банка), Решение No 40 на Държавния съвет за приемане и изпълнение на временните разпоредби за насърчаване на промишленото приспособяване.
 (99)
 Тези правни разпоредби се прилагат чрез решения на държавните банки, които са публични органи по смисъла на член 2, буква б) от основния регламент във връзка с член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент (вж. следващия раздел), или като друг вариант са упълномощени или са им възложени задачи от държавата по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка iv), първо тире от основния регламент.
 б) Държавните банките като публични органи
 (100)
 Субсидиите под формата на стратегически заеми са били отпуснати от държавни банки. Поради това е необходимо да се установи, че тези банки са публични органи.
 (101)
 Според Апелативния орган на СТО (DS 379, параграф 318) приложимият анализ, за да се установи, че едно държавно предприятие е публичен орган, е следният: „Това, което има значение, е дали субектът разполага с власт да упражнява държавни функции, а не толкова как е постигнато това. Съществуват много различни начини, по които държавното управление в тесния смисъл на думата би могло да предостави власт на субекти. Следователно различните видове доказателства могат да бъдат от значение, за да покажат, че тази власт е била предоставена на конкретен субект. Доказателство, че действително субект упражнява държавни функции, може да е това, че притежава или е било с държавна власт, особено когато доказателството говори за трайна и системна практика. По наше мнение следва, че доказателството, че правителството упражнява значителен контрол над даден субект и неговата дейност може при някои обстоятелства да служи като доказателство, че съответният субект притежава държавна власт и упражнява тази власт при изпълнение на държавни функции. Обръщаме внимание обаче, че с изключение на изрично делегиране


text:
на власт чрез правен инструмент, наличието на чисто формални връзки между субекта и държавата в тесния смисъл на думата е малко вероятно да е достатъчно, за да се установи притежаването на необходимата държавна власт. Поради това например само по себе си обстоятелството, че държавата е мажоритарен акционер на дадено предприятие не доказва, че държавата упражнява значителен контрол върху поведението на този субект, а още по-малко, че държавата му е предоставила държавна власт. Въпреки това в някои случаи, когато доказателствата показват наличието на различни формални признаци на държавен контрол, а същевременно са налице и доказателства, че този контрол е упражняван в значителна степен, тези доказателства могат да позволяват да се направи изводът, че съответният субект упражнява държавна власт.“
 (102)
 В конкретния случай заключението, че държавните банки, които са предоставяли на тримата включени в извадката производители преференциални стратегически заеми, имат власт да упражняват държавни функции, се основава на следните съображения.
 (103)
 Комисията поиска информация за държавната собственост на финансовите институции, тъй като това представлява официален признак, който, в съчетание с доказателства, че този официален контрол е упражняван в значителна степен, може да позволи да се направи изводът, че съответният субект упражнява държавна власт. В своите отговори на въпросника ПК представи информация относно акционерното участие за 17 финансови институции, за чието общо балансово число се твърди, че представлява 80 % от целия банков сектор. Представената информация се основава на различни източници. По-специално ПК твърди, че четири банки са държавни (ICBC, Земеделската банка, Китайската банка и Китайската строителна банка). Според ПК държавата притежава по-малко от 50 % от акциите в четири други банки (Комуникационната банка, китайската банка Everbright, Промишлената банка и Шанхайската банка за развитие Pudong). За останалите девет банки се твърдеше, че няма притежавани от държавата акции.
 (104)
 По време на проверката се установи, че информацията, представена за дяловото участие, е неточна, тъй като не включва акции, които са непряко притежавани от държавата, въпреки че съществува публично достъпна информация за такива акции. Беше поискано от ПК да преразгледа своите отговори на въпросника в това отношение и да докладва както пряко, така и непряко притежаваните акции. ПК отказа да направи това. Вследствие на това Комисията не беше в състояние да провери точността и верността на докладваните данни по отношение на участието на държавата в банките и другите финансови институции.
 (105)
 След разгласяването ПК заяви, че представената информация за дяловото участие е свързана с институции, които вече обхващат 80 % от целия банков сектор, че информацията относно непрякото дялово участие на държавата не е налице и поради това искането на Комисията е необосновано. Също така ПК заяви, че Комисията би считала съдействието от страна на ПК за недостатъчно независимо от това колко то ще съдейства. Комисията отхвърля последното твърдение. Освен това е необходимо да се уточни, че без никаква друга информация, представена на Комисията, твърдението, че данните за дяловото участие, представени от ПК, „обхващат 80 % от целия банков сектор“ не беше проверима според Комисията. Ако това обаче беше вярно, информацията за дяловото участие не би доказала твърдението на ПК относно правната квалификация на тези


text:
банки.
 (106)
 Поради това Комисията стигна до следните заключения. На първо място, тя констатира, че ICBC, Земеделската банка, Китайската банка и ССВ са държавна собственост според отговора на въпросника от ПК. Второ, тя използва наличните факти по отношение на Комуникационната банка, китайската банка Everbright, Промишлената банка и Шанхайската банка за развитие Pudong чрез включване на непреките дялови участия, като използва наличната информация в тази връзка. От деветте останали банки, за които ПК твърди, че по-голямата част от акциите са притежавани от частни лица, само три са предоставяли заеми на включените в извадката дружества. Поради това другите шест банки не бяха предмет на допълнително разследване. Една от тях е MЕB, която беше счетена за държавна собственост след проверка (вж. съображения 167 — 187) въз основа на оценка на всички елементи по досието. Другите две банки — банка Hua Xia и банка Ping An, не бяха предмет на допълнително разследване от страна на Комисията, тъй като в процентно отношение заемите, които са отпуснали на включените в извадката производители, са били незначителни. За целите на настоящото разследване Комисията следователно стигна до заключението, че деветте банки ICBC, Земеделската банка, Китайската банка, ССВ, МЕВ, Комуникационната банка, китайската банка Everbright, Промишлената банка и Шанхайската банка за развитие Pudong са държавна собственост.
 (107)
 Комисията поиска от ПК информация за съотношението на заемите, предоставени от банките, в които ПК е най-голям или единствен акционер, от банките, в които ПК има дял, но не мажоритарен, от банките, където ПК не е акционер, и от банките, които са собственост на чуждестранни лица, като информацията трябваше да се отнася за промишлеността като цяло и за ФВ промишленост. ПК не предостави съдържателен отговор на този въпрос, дори и след като той беше ограничен по обхват до банките, предоставящи финансиране за десетимата най-големи (групи от) производители износители. ПК не предложи алтернативен източник за тази информация. Целта на това искане е да се установи дали схемите за кредитиране показват различия в зависимост от собствеността. Ако от тази информация беше станало видно, че държавните банки имат по-голяма дял от промишлените сектори, които са стимулирани съгласно централното планиране, то това би било признак за това, че държавната власт е упражнявана в значителна степен.
 (108)
 При разглеждане на искането за информация по време на контролното посещение ПК отговори, че банките в КНР не са предоставяли никакви преференциални заеми и/или кредитни линии на ФВ промишленост. Това твърдение е в противоречие с констатациите за тримата включени в извадката производители износители, всичките от които са получили преференциални заеми и/или кредитни линии от четирите проверени банки, както и другите банки, изброени в съображение (29).
 (109)
 Поради това Комисията основа своите констатации по отношение на държавните банки в качеството им на публични органи на отговорите на въпросника, получени чрез ПК за EXIM, CCB, ICBC, MЕB и MiB и от тримата включени в извадката производители износители, на контролните посещения, наличната информация от други източници, искането за прегледа, както и на констатациите, направени по време на първоначалното разследване, за които е установено, че не са се променили.
 (110)
 Целта на специалния въпросник за финансовите


text:
институции (допълнение А) беше да се проверят съдържащите се в жалбата твърдения, че китайските държавни банки са публични органи. Комисията потърси информация за това дали държавните банки са получили правомощие да изпълняват държавни функции във връзка с фотоволтаичната промишленост, например посредством състава на съвета на директорите и съвета на акционерите, както е посочено в устава, протоколите от заседанията на акционерите/директорите, националността на акционерите и директорите, политиката на кредитиране и оценката на риска по отношение на заемите, предоставени на ФВ промишленост и включените в извадката оказали съдействие производители износители.
 — Проверки в банките
 (111)
 В своето писмо, предхождащо проверката, Комисията предвиди проверка на четирите банки, които представиха отговори на допълнение А към въпросника и са предоставяли заеми на включените в извадката производители износители (EXIM, ICBC, ССВ и MЕB). Тя включи подробен неизчерпателен списък от теми, които ще бъдат разгледани по време на проверката. В писмото, предхождащо проверката, Комисията посочи, че е поискала от ПК да предостави всички налични подкрепящи документи, използвани при изготвяне на [неговия...] отговор по отношение на всички най-важни аспекти, включително оригиналните документи и исканията, използвани за източници.
 — EXIM
 (112)
 Във второто си писмо във връзка с неизяснени въпроси Комисията уведоми ПК, че отговорите на ЕХIМ на допълнение А са непълни и че EXIM не е представила документ, който е бил изрично поискан, а именно версията на устава на китайски и английски език. EXIM посочи в своя отговор на въпросника, че уставът е документ за вътрешното управление и не го представи. В отговора на писмото във връзка с неизяснени въпроси се посочи, че EXIM е в процес на реформиране и че преразглеждането на устава все още не е приключило. По време на проверката на място EXIM изтъкна, че реформата е започнала през март/април 2015 г. и приложимата преразглеждана версия на устава е от 1994 г., но не я представи. При искането да се представят съответните доказателства относно текущата реформа, EXIM препрати към своя уебсайт. При липсата на каквато и да е интернет връзка тази информация обаче не можеше да се провери на място.
 (113)
 ПК заяви в коментарите си при разгласяването, че Комисията е можела да провери на уебсайта на EXIM в Брюксел преди проверката на място, за да разгледа доказателства относно текущата реформа, или е следвало да предвиди собствени средства за свързване към интернет по време на проверката на място. В тази връзка Комисията отново заявява, че въпреки изпращането на няколко искания EXIM не предостави никакъв вариант на своя устав, независимо дали в оригиналния му вид или преразгледана версия.
 (114)
 По време на проверката Комисията поиска да получи копие от Известието за създаване на ЕХIМ, издадено от Държавния съвет, и от мерките за управление на експортните кредити на търговците на високотехнологични продукти от EXIM. EXIM отказа да представи тези документи.
 (115)
 След разгласяването ПК изтъкна, че подробностите относно създаването на EXIM също могат да се намерят на уебсайта на EXIM, както и че вторият документ, посочен в горното съображение, е бил отменен. Поради това ПК счита, че двата документа, посочени в предходното съображение, не могат да представляват


text:
основание за използване на наличните факти. Комисията отново изтъква, че в своето писмо, предхождащо проверката, е било поискано от ПК и финансовите институции да направят лесно достъпна изискваната на място информация. Комисията припомня, че самата EXIM се е позовала на първия документ в отговора си на въпросника. С оглед на проверката на отговора на въпросника Комисията следователно е трябвало да получи документа. Що се отнася до втория документ, Комисията взема под внимание коментарите на ПК по отношение на отмяната му.
 (116)
 За дяловото участие и както е посочено в отговора на въпросника ѝ, Комисията установи, че EXIM е 100 % държавна агенция за експортно кредитиране. По отношение на съвета на директорите и неговия състав EXIM представи противоречива информация по време на контролното посещение, посочвайки, че все още не е избран съвет на директорите поради текущия процес на реформи. При все това, в своя отговор на въпросника EXIM спомена съвета на директорите на няколко пъти. Съставът на надзорния съвет не беше предоставен и не можеше да се провери. В резултат на това Комисията не беше в състояние да провери наличието или състава на съвета на директорите, нито състава на надзорния съвет.
 (117)
 ПК поясни в отговора на въпросника, че уставът от 1994 г. урежда функционирането на ЕХIМ и го описва. ПК обаче не представи този документ.
 (118)
 След разгласяването ПК изрази несъгласие с оценката на Комисията в съображение 113, посочваща, че в годишния отчет за 2015 г. на EXIM е било отбелязано, че създаването на съвет на директорите е било ускорено, но че по друга причина не е бил споменат съвет на директорите. Комисията отбелязва, че във въпросника и второто писмо във връзка с неизяснени въпроси са поискани подробни данни за състава (не) назначаването) на съвета на директорите. Преди проверката на място не е беше уточнено дали, както се твърди, EXIM не е имала съвет на директорите по време на РПП.
 (119)
 Във връзка с използването на наличните факти Комисията стига до следното заключение: в качеството си на собственик на 100 % от акциите на EXIM държавата контролира ЕХIМ чрез назначаването на членовете на нейния съвет на директорите. Тези членове представляват интересите на държавата в заседанията на EXIM, включително стратегическите ѝ съображения. При липсата на съвет на директорите надзорният съвет или държавата пряко са назначавали ръководителите на EXIM.
 (120)
 Съгласно членове 3 и 5 от временните разпоредби за надзорните съвети в ключовите държавни финансови институции Комисията установи, че членовете на надзорния съвет се определят и се отчитат пред Държавния съвет.
 (121)
 Освен това държавите обикновено предоставят на агенциите за експортно кредитиране власт да упражняват държавни функции. Предоставената държавна власт е насърчаване на износа към държави и на стоки, за които търговските застраховки или не осигуряват застрахователно покритие, или го извършват при ставки на премията, които не са достъпни за всички износители. Държавното управление обикновено предоставя държавна гаранция на агенцията за експортно кредитиране, за да намали своите разходи във връзка със заемите на капиталовите пазари. Съществуването на тази държавна гаранция е обосновано от предоставената власт за упражняване на държавни функции и в


text:
същото време е доказателство за това. Дейностите на тези агенции преследват цели на публичната политика, а именно за насърчаване на износа. По-конкретно, заглавието и съдържанието (както са обобщени в отговора на въпросника) от Известието за създаване на ЕХIМ, издадено от Държавния съвет указват, че EXIM следва китайската експортна политика. В допълнение, както е описано в раздел 3.4.1, фотоволтаичната промишленост се ползва от такава подкрепа при износ, тъй като е като стратегически/ключов сектор.
 (122)
 Въз основа на тези съображения се заключава на базата на наличните факти, че в качеството си на собственик държавата е упражнявала своя официален контрол в ежедневните стопански дейности на EXIM в значителна степен и че държавата е предоставила на EXIM власт за упражняване на държавни функции.
 (123)
 Този извод се потвърждава и от проучването на кредитната политика, както е установено на базата на годишните отчети, които доказват, че EXIM се е считала за задължена да прилага държавната политика при вземане на решения за предоставяне на заеми поради причините, изложени по-долу.
 (124)
 При обяснение на кредитната си политика, т.е. начина, по който се следват държавните планове и проекти, дали EXIM взема предвид каталога на китайските високотехнологични продукти за износ (или други каталози, списъци или планове) в кредитната си политика, EXIM заяви, че анализира въздействието на плановете върху програмите за заемите или върху заемополучателите и че тя подкрепя предприятия, които произвеждат продукти от този каталог. След анализ на годишния отчет се оказа, че в отговора на EXIM целенасочено е намалено влиянието на държавните планове и проекти върху кредитната ѝ политика. В годишния отчет за 2015 г. се посочва, че основната задача на EXIM е да улесни износа и вноса на китайски механични и електронни продукти, пълен набор от оборудване и нови и високотехнологични продукти и което е по-важно, че банката използва пълноценно своята роля на стратегическо финансиране при изпълнение на китайската национална стратегия за развитие.
 (125)
 След разгласяването ПК изтъкна, че улесняването на износа не означава непременно преференциално кредитиране и че националната стратегия за развитие обхваща всички аспекти на китайската икономика. Акцентът в съображение (124) обаче е да се докаже, че държавните планове и проекти влияят на кредитната политика на ЕХIМ, което е отразено в нейните функции. Поради това коментарът на ПК е отхвърлен.
 (126)
 Що се отнася до статистиката за износа на различните категории продукти, която вече беше поискана във въпросника, EXIM не представи исканата информация и посочи като причина клаузите за поверителност. По време на контролното посещение EXIM промени мнението си и посочи, че информацията не е била налична. Въпреки че Комисията не разбира защо EXIM е променила основанието си, на Комисията не е ясно също така как предоставянето на обобщени данни, които не касаят отделни клиенти, може да наруши клаузите за поверителност. Въпреки всичко EXIM представи обобщени търговски стойности за три години, но не предостави тази информация по време на РПП нито преди, нито по време на контролното посещение. Вследствие на това Комисията не беше в състояние да провери обобщените търговски стойности на експортните кредити през РПП, нито данните относно дела на експортните кредити за ФВ


text:
промишленост.
 (127)
 ПК изрази учудването си от противоречивите твърдения на Комисията, направени в съображение (113). Комисията отбелязва, че EXIM не представи статистически данни за износа на различните категории продукти. Такива бяха осигурени по време на контролното посещение по отношение на обобщените търговски стойности. Първите биха позволили на Комисията да отдели стойностите за съответния продукт, което не е възможно с данните, осигурени впоследствие при контролното посещение (само обобщени цифри). ПК също така твърди, че Комисията е могла да екстраполира данните за разследвания период в рамките на прегледа, като се използват представените обобщени търговски стойности за трите години, което е неточно, тъй като тези данни не са представени на месечна основа (както е посочено в съображение (11), разследваният период в рамките на прегледа е от 1 октомври 2014 г. до 30 септември 2015 г.).
 (128)
 По време на проверката Комисията се опита да провери оценката на кредитоспособността за десетимата най-големи производители износители на продукта, предмет на прегледа, включително на тримата включени в извадката производители. EXIM заяви, че не е можело да се предостави достъп до тази информация поради съображения за поверителност. При опита да провери системата за оценка на кредитоспособността на EXIM дори чрез празен формуляр за оценка, EXIM отказа достъп до този непопълнен документ, тъй като според нея той съдържа тайна търговска информация.
 (129)
 След разгласяването ПК насочи вниманието към отговора на въпросника и годишния отчет за 2015 г. на ЕХIМ, в които е било очевидно значението на оценката на риска преди вземане на решения за кредитиране. Дори ако се приеме, че подобен аспект е част от общата политика на банката, EXIM не предостави примери за извършването по отношение най-малко на включените в извадката дружества. Поради това този коментар не промени констатациите на Комисията.
 (130)
 Комисията също така поиска да получи копие от годишния отчет за 2015 г. на ЕХIМ. Банката първо посочи, че такъв документ не можело да бъде представен или обсъждан, въпреки че е станало видно, че исканият документ вече е публично достъпен на нейния уебсайт. Комисията можела впоследствие да се запознае с искания документ в интернет, но първоначално не беше разрешено да се вземе хартиено копие на документа или да се водят бележки. В крайна сметка исканият документ беше представен, но едва след като представителите на EXIM напуснаха помещенията, където се извършваше проверката, и документът не можеше да се обсъди.
 (131)
 След изпращането от страна на Комисията на писмо относно възможността да се приложи член 28 ПК изтъкна, че това не е обосновано, въпреки че банка EXIM първоначално отказа достъп до публично достъпен документ по време на проверката, а впоследствие беше представен от ПК след проверката. ПК отбеляза, че няма значение кой е представил документа.
 (132)
 Комисията отбелязва, че закъснението в представянето на годишния отчет за 2015 г. е само част от причините за прилагане на член 28 (вж. съображения 112 — 118). Трябва да се подчертае, че като отказва достъп и отказва да обсъди публично достъпен документ през времето, предвидено за съответната финансова институция, EXIM преднамерено възпрепятства и забави проверката. Също така фактът, че документът е подаден,


text:
след като представителите на EXIM са напуснали, не позволи на Комисията да обсъди и да провери документа в задоволителна степен. Поради това Комисията счита, че тази финансова институция значително възпрепятства проверката.
 (133)
 Що се отнася до документите, касаещи създаването и управлението на операциите на EXIM, т.е. Известието за създаване на ЕХIМ, издадено от Държавния съвет, и устава, ПК заяви, че исканите документи не са имали никаква връзка със схемата за субсидиране или с производителите износители, че искането няма ясна цел, както и че не са налице правни основания за разследване на схема, която не е била предмет на изравнителни мерки в първоначалното разследване.
 (134)
 В това отношение Комисията отбелязва, че поисканите документи са необходими за целите на разследването, по-специално, за да се установи дали EXIM е разполагала с власт да упражнява държавни функции, и че подобни документи са били поискани и представени от ПК и за останалите оказали съдействие финансови институции. Освен това следва да се отбележи, че EXIM е споменала няколко пъти тези документи в отговора си на въпросника по отношение на собствеността, управлението, надзора и операциите и поради това тези документи трябва да се проверят. Освен това някои от включените в извадката производители износители посочиха, че са извършвали финансови операции с тази финансова институция, което е друг аспект, който Комисията искаше да провери и което показва, че EXIM е участвала в субсидии, свързани с тези, които са подлежали на изравнителни мерки в първоначалното разследване.
 (135)
 На последно място заглавието и съдържанието на Известието за създаване на ЕХIМ, издадено от Държавния съвет, в степента, в която може да се заключи от отговора на въпросника, показват, че чрез EXIM ПК преследва цели на държавната политика и следователно разполага с власт да упражнява държавни функции.
 (136)
 Поради тези причини, като използва наличните факти, Комисията стигна до заключението, че EXIM е публичен орган.
 — ICBC
 (137)
 На основата на отговора на въпросника от страна на ICBC, както е потвърдено от годишния ѝ отчет за 2015 г., Комисията установи, че държавата притежава повече от 50 % от акциите. Поради това ICBC официално се контролира от държавата.
 (138)
 На базата на устава и по-конкретно глави 8 — 10 от него и отговора на въпросника на ICBC, Комисията също така успя да установи, че чрез своето дялово участие и чрез Централния комитет на Китайската комунистическа партия ПК е разполагало с правомощието да назначава лицата, които заемат най-важните позиции в рамките на управлението на банката, като председателя на съвета на директорите, заместник-председателя на съвета на директорите, изпълнителния директор, председателя на надзорния съвет, президента и заместник-президента. Освен това според устава на ICBC съветът на директорите, наред с другото, свиква събранията на акционерите, взема решения за бизнес стратегията и бюджета на банката, инвестиционни решения (и за сливания), за освобождаването от длъжност на лица от висшето ръководство, изготвя системата за управление на риска, решава по отношение на създаването на звена и клонове и др. Този неизчерпателен списък на отговорностите показва значителен контрол на държавата върху ежедневните дейности на ICBC.
 (139)
 Член 34 от Банковия закон, който се прилага към


text:
всички банки, извършващи операции в Китай, предвижда, че „Търговските банки трябва да осъществяват стопанската си дейност по кредитиране в съответствие с нуждите на националното икономическо и социално развитие и ръководейки се от промишлените политики на държавата“. Нуждите на националното икономическо и социално развитие и на насоките за промишлените политики на държавата са установени чрез централното планиране, както е посочено по-горе в точка 3.2. Насърчаването на ФВ промишленост е част от тях.
 (140)
 Изпълнението на цели на икономическата политика се разглежда от съдилищата на Съюза като част от упражняването на публичната власт (31).
 (141)
 Следователно член 34 от Банковия закон предоставя на всички банки властта да упражняват държавни функции. При ICBC формалният контрол, осъществяван чрез дяловото участие и правомощията, предоставени на ПК чрез дяловото участие съгласно устава, е дало възможност на ПК да упражнява тази държавна функция.
 (142)
 На последно място, Комисията се опита да установи дали контролът е упражняван в значителна степен, като разгледа фактическата политика във връзка с кредитирането на ICBC.
 (143)
 За да изготви оценката си, Комисията поиска от ПК информация за начина, по който банките в КНР оценяват кредитния риск на дружествата във ФВ промишленост, преди да вземат решение дали да им предоставят заеми (и/или кредитни линии), както и при какви условия да им ги предоставят. В допълнение А към въпросника Комисията поиска информация относно това как банките вземат под внимание риска, как се оценява кредитоспособността на кредитополучателя, какви са рисковите премии за различните дружества/сектори в КНР и кои фактори банките вземат предвид при оценка на исканията за заем или кредитна линия. Комисията изиска също така и описание на подаването на искания за заем и одобряването им. Въпреки че ICBC представи описателен отговор на въпросите, повдигнати по-горе, нито ПК, нито ICBC представиха задоволителни доказателства в тази връзка. При контролното посещение Комисията поиска доказателства в подкрепа на отговора. ПК даде обаче само отговори от общ характер, които не бяха подкрепени с никакви доказателства, че изобщо се извършва някаква оценка на риска.
 (144)
 Комисията също така поиска подобна информация от включените в извадката производители износители и се опита да я провери по време на контролните посещения на място на включените в извадката производители износители. Повечето от включените в извадката производители износители отговориха, че банките изискват определени документи (като финансови отчети) и извършват известен анализ на кредитния риск, преди да отпускат заеми. Въпреки това те не можаха да подкрепят твърденията си с никакви доказателства, като например с документите, които представиха. По време на проверката на място Комисията поиска доказателства (като кореспонденция и др.), че банките наистина са изисквали такива документи или че тези документи се представят на банките от дружествата, или отчети, изготвени от банката, които да доказват, че в действителност се извършва такъв анализ на риска. Включените в извадката групи производители износители обаче не бяха в състояние да представят такива доказателства, нито пък каквито и да е доказателства в полза на своите твърдения.
 (145)
 Първата пречка в това отношение беше, че ПК отказа да представи информацията, посочена по-горе в раздел 3.1. Втората пречка беше, че ПК отказа достъп до


text:
оценката на кредитоспособността, извършена от ICBC.
 (146)
 В своето писмо във връзка с неизяснени въпроси от 14 март 2016 г. Комисията уведоми ПК, че отговорите на ICBC на допълнение А са били непълни, тъй като в него не е била включена следната изискана информация: заемите, отпуснати на десетимата най-големи производители износители на продукта, предмет на прегледа; пълен отговор относно оценка на кредитоспособността; подкрепа от банката за изпълнение на държавните планове и проекти.
 (147)
 По отношение на заеми и/или кредитни линии, предоставени на десетимата най-големи производители износители на продукта, предмет на прегледа, ICBC не представи информация и се позова на правни и договорни задължения относно поверителността, поради която тя не може да съобщава конкретна информация за заемите на дружества без тяхното съгласие. Въпреки това, за да установи ползата за тримата оказали съдействие и включени в извадката производители, Комисията успя в крайна сметка да се базира на проверените твърдения в отговорите им на въпросника.
 (148)
 По време на проверката Комисията се опита да провери оценката на кредитоспособността на включените в извадката производители износители, на десетимата най-големи производители износители и на ФВ сектор като цяло. ICBC не предостави никаква информация в това отношение и се позова на съображения във връзка с поверителността. Тя също така посочи, че не притежава отчети, отнасящи се до производителите във ФВ сектор в своето седалище. Въпреки че ICBC позволи на Комисията да разгледа накратко доклад за оценката, който тя избра, следва да се отбележи, че документът не беше свързан с нито едно от оказалите съдействие дружества или с ФВ сектор. Освен това, предвид момента на нейното представяне (на китайски език), Комисията не беше в състояние да разбере съдържанието предвид на краткия период, с който разполагаше по време на посещението за проверка. Освен това Комисията не получи разрешение да направи копие на документа. В отговорите си на въпросника и на писмото във връзка с неизяснени въпроси ICBC твърдеше, че „не взима предвид държавната промишлена политика, планове или проекти или други закони, когато се прави оценка на заем/кредитна линия“. При все това, годишният отчет на банката изглежда, че доказва обратното, тъй като в него се твърди, че „ICBC адаптира и подобри кредитната си политика по отношение на промишлеността, за да се осигурява финансова подкрепа за реалната икономика в съответствие с макроикономическата политика, преобладаващите тенденции на промишлената политика и характеристики на функционирането на промишлеността, както и с важните стратегически инициативи на държавата“ и че ICBC „подкрепя спестяването на енергия и опазването на околната среда от страна на предприятията и излизането на международните пазари на известни продуктови съоръжения“.
 (149)
 След разгласяването ПК заяви, че Комисията е тълкувала погрешно цитатите, и по-специално „подкрепя“ в тях, както е посочено в съображение(148). ПК също така представи редица цитати от годишните отчети на две белгийски банки (а именно KBC и Belfius) и една германска банка (Deutsche Bank), в която понятието „подкрепя“ също е било използвано. Като се има предвид, че думата „подкрепя“ наистина може да има множество значения в различни видове контекст, цитираният израз в годишния отчет на ICBC се отнася до „финансова подкрепа“. Това заедно


text:
с други цитати в съображение (139) и други констатации, като например факта, че ICBC е предоставяла преференциални заеми и кредитни линии за някои от включените в извадката производители износители по време на разследвания период в рамките на прегледа, доведе до заключението, че ICBC взема предвид държавната промишлена политика, планове или проекти или други закони, когато се прави оценка на заем/кредитна линия. Поради това Комисията запазва своите констатации в съображения (139) — (148).
 (150)
 Оценката на всички налични факти по случая доведе Комисията до заключението, че ICBC е предоставяла заеми на тримата производители, включени в извадката, които са представителни за ФВ промишленост, без да се извършва оценка на кредитоспособността, тъй като банката не беше в състояние да докаже съществуването на такава оценка. Това позволява да се заключи, че на ICBC е била предоставена държавна власт и тя я е упражнявала чрез отпускане на кредити в съответствие с изискванията на централното планиране, като по този начин е изпълнявала държавни функции. Този извод се потвърждава и от цитатите от годишните отчети.
 (151)
 В заключение Комисията установи, че ICBC е публичен орган.
 — CCB
 (152)
 На основата на годишните отчети за 2015 г. на ССВ Комисията установи, че държавата притежава повече от 50 % от акциите. Поради това ССВ официално се контролира от държавата.
 (153)
 Както се потвърди от ССВ в хода на административното производство и се посочва в глави 11 и 12 от устава, в качеството си на основен акционер ПК има правомощия да назначава мнозинството от членовете на съвета на директорите, който е изпълнителният орган на общото събрание на акционерите, осъществяващо управлението на ССВ, и отговаря пред него. Същото се отнася и за надзорния съвет; т.е. надзорния орган на банката, както е предвидено в глава 16 от устава. Освен това съгласно устава на ССВ и протокол от заседанието на съвета на директорите, съветът на директорите, наред с другото, взема решения относно бюджета на банката, инвестиционни решения, освобождаването от длъжност на главния изпълнителен член и секретаря на съвета на директорите. 10-та членове на съвета на директорите, които не са изпълнителни членове, от общо 15 членове, представляват управлението на ССВ. Този неизчерпателен списък на отговорностите показва значителния контрол на държавата върху ежедневните дейности на ССВ.
 (154)
 По време на проверката Комисията се опита да провери оценката на кредитоспособността на включените в извадката производители износители и на ФВ сектор като цяло. СCВ не предостави никаква информация в това отношение и се позова на съображения във връзка с поверителността. Благодарение на настоятелността си Комисията успя да разгледа накратко документите във връзка кредитоспособността. В това отношение следва да се отбележи, че с оглед на обстоятелствата, т.е. факта, че документите, които бяха на китайски език, можеха само да се разгледат накратко, а не да се вземат като доказателство, Комисията не беше в състояние да провери по задоволителен начин информацията, съдържаща се в отговора на въпросника. Освен това следва да се отбележи също, че документите не се отнасяха за съответния сектор, нито за РПП. След предложението на Комисията да ѝ се предостави вариант на поисканите от нея документи, но


text:
без имена, които тя да вземе като доказателство, ССВ отказа. Поради това не може да се приеме, както ПК твърди, че тази финансова институция е направила всичко по възможностите си.
 (155)
 ПК заяви в отговора си на писмото на Комисията по отношение на прилагането на член 28, че Комисията не може да очаква от банкови служители да ѝ дадат възможност да вземе копия от всички видове документи и да има неограничен достъп до такава информация, така както те са длъжни да спазват правилата за поверителност. Освен това то заяви, че Комисията е създала неоснователно голяма тежест за държавата износител и евентуално независимите банки с оглед на доказването.
 (156)
 Комисията не е изискала „всички видове документи“ или „неограничен достъп“ до тези документи. Поради това следва да се отхвърли становището, че Комисията е създала неоснователно голяма тежест за ПК или финансовите институции с оглед на доказването.
 (157)
 След разгласяването ПК представи обща забележка за четирите банки, посетени на място от Комисията, във връзка с това, че анализът на Комисията е явно необективен, тъй като годишните отчети на въпросните банки съдържали доказателства за това, че тези банки не са предоставяли преференциални заеми на насърчаваните сектори.
 (158)
 ПК добави към този коментар, че в документа за общо разгласяване, Комисията е обърнала внимание на Решение No 40, в което са изброени „насърчаваните сектори“, както е установено в съображение 191 от първоначалния регламент. ПК е установило противоречие с тази констатация в годишните отчети на две от четирите проверени банки, в които се споменава за по-строги стандарти или намаляване на заемите, отпускани за секторите, посочени като насърчавани в Решение 40.
 (159)
 Комисията би искала да подчертае, че при разследването е установено, че четирите банки, които Комисията провери, всъщност са предоставяли преференциални заеми и/или кредитни линии на тримата включени в извадката производители износители. Тези констатации, които са в противоречие с коментарите на ПК в двете съображения по-горе, се базират на информацията, представена от включените в извадката производители износители. Нито една от банките не предостави цифри относно заемите и/или кредитните линии, предоставени на трите дружества, включени в извадката, или ФВ промишленост като цяло през разследвания период в рамките на прегледа. Следователно е налице несъответствие между проверените данни от включените в извадката дружества и от годишните отчети на двете посочени банки. Комисията изрази предпочитание към информацията, получена на място от включените в извадката дружества, и поради това отхвърли коментара на ПК. В отговорите си на въпросника и писмото във връзка с неизяснени въпроси ССВ посочи, че банката може да разглежда като насока държавната промишлена политика, но че това не обуславя решението на банката по отношение на кредитната ѝ политика. При все това в годишния отчет на банката е потвърдено, че ССВ изпълнява държавните планове, както се вижда от следващите цитати: „Групата проактивно отговори на държавната структурна реформа по отношение на предлагането и бързо реагира на стратегиите за развитие... Ние осигурихме подкрепа за ... стратегическите нови сектори.“; „В съответствие с националните промишлени политики и промените във външната среда през 2015 г. групата надлежно оптимизира кредитните политики ...“
 (160)
 В коментарите си


text:
след разгласяването ПК отбеляза, че следният цитат „В съответствие с националните промишлени политики и промените във външната среда през 2015 г. групата надлежно оптимизира кредитните политики“ не означава, че банката е предоставяла преференциални заеми за определени сектори. Комисията отхвърля този коментар, тъй като цитираното изречение трябва да се чете във връзка с другите цитати в предходното съображение. При всяко положение твърдението на ПК не е ясно, тъй като то се отнася до MЕB, докато цитираното по-горе изречение е взето от годишния отчет на ССВ. За да се избегне обсъждането, Комисията приема че „MЕB“ е печатна грешка.
 (161)
 ПК също така постави под съмнение цитата „Групата проактивно отговори на държавната структурна реформа по отношение на предлагането и бързо реагира на стратегиите за развитие ...“ като посочи, че е бил изваден от контекст и няма нищо общо с насърчавани, стратегически и нови отрасли или сектори, както и че при всяко положение Комисията е тълкувала неправилно във всеки случай използването на думата „нови“ в годишния отчет на ССВ. Комисията отбелязва, че пълният цитат, включително изречението, което следва непосредствено, гласи следното: „Ние дадохме енергично тласък за развитието на реалната икономика. Групата проактивно отговори на държавната структурна реформа по отношение на предлагането и бързо реагира на стратегиите за развитие, включително „Един пояс и един път“ („One Belt and One Road“), зоните за свободна търговия, съгласуваното развитие на региона Beijing-Tianjin-Hebei и икономическия пояс на река Яндзъ. Ние осигурихме подкрепа за националните ключови строителни проекти, урбанизацията от нов тип, строителството на нови населени места и стратегически нови сектори“. Следователно, тъй като тези цитати също трябва да се тълкуват в своята взаимовръзка, Комисията не вижда причина да промени своите констатации в съображение 159.
 (162)
 ПК също така посочи, че анализът на кредитния риск и системата за управление на банката са описани подробно в годишния отчет на ССВ. Въпреки това не бяха представени нови елементи от страна на ПК в това отношение. При всяко положение тези разсъждения са общи и не позволяват да се направи оценка на отделните случаи, нито представляват доказателство, че действително е извършвана такава оценка. Поради това Комисията не вижда причина да промени своите констатации в съображения 152 — 159.
 (163)
 В отговора си на писмото на Комисията по отношение на прилагането на член 28 ПК твърди, че в никакъв случай поисканите документи не са от значение за проверката и че Комисията е трябвало да се основава на информацията, която е могла да събере или която вече се е съдържала в отговора на въпросника. То също така твърди, че непредставените от ССВ (или ПК) документи не са основание за прилагане на член 28.
 (164)
 В това отношение следва да се отбележи, че исканите документи бяха необходими, за да провери истинността на твърденията в отговора на въпросника и че Комисията не може да е удовлетворена от представените документи, тъй като не се отнасят до направените твърдения или могат само частично да ги подкрепят. При липсата на какъвто и да е проверен документ, от който да е видно, че банката е извършвала необходимата оценка на риска, Комисията не


text:
променя заключението, че ССВ не е извършвала оценки на кредитоспособността. По-скоро нейната политика във връзка с кредитирането се е ръководила от целта за прилагане на държавната политика, като са предоставяли преференциални заеми на дружествата, включени в извадката.
 (165)
 Оценката на всички налични факти по случая доведе Комисията до заключението, че ССВ е предоставяла заеми на двама производители, включени в извадката, които са представителни за ФВ промишленост, без да се извършва оценка на кредитоспособността, тъй като банката не беше в състояние да докаже съществуването на такава оценка. Това позволява да се заключи, че на ССВ е била предоставена държавна власт и тя я е упражнявала чрез отпускане на кредити в съответствие с изискванията на централното планиране. По този начин тя е изпълнявала държавни функции. Този извод се потвърждава и от цитатите от годишните отчети.
 (166)
 Поради това Комисията стига до заключението, че ССВ е публичен орган.
 — MEB
 (167)
 Комисията установи, че MЕB е част от китайската група Merchants — държавен конгломерат под прекия контрол на държавния надзор на активите и административната комисия към Държавния съвет (32). Въз основа на годишните отчети за 2014 г. и 2015 г. се установи също така, че тя е притежавана непряко от държавата. Поради това МЕВ официално се контролира от държавата.
 (168)
 Както е предвидено в глави 10 и 13 от устава, в качеството си на мажоритарен акционер държавата има правомощия да назначава мнозинството от членовете на съвета на директорите и надзорния съвет. Съгласно устава на MЕB съветът на директорите, наред с другото, свиква събранията на акционерите, изготвя бизнес и инвестиционните планове на банката, създава стратегията за управление на капитала и бюджетния план, взема решения за разпределяне на печалбата и одобрява или освобождава от длъжност членовете на висшето ръководство. Този неизчерпателен списък на отговорностите показва значителния контрол на държавата върху ежедневните дейности на ICBC.
 (169)
 По време на проверката Комисията се опита да провери оценката на кредитоспособността на включените в извадката производители износители и на ФВ сектор като цяло. МЕВ не предостави никаква информация в това отношение и се позова на съображения във връзка с поверителността. Благодарение на настоятелността си Комисията успя да разгледа накратко документите във връзка кредитоспособността. Въпреки че тези документи бяха свързани със съответния сектор, те не се отнасяха до РПП. По-специално МЕВ не представи документи за кредитната си политика за 2014 и 2015 г., когато Комисията го поиска, а само накратко позволи на Комисията да разгледа документ във връзка с кредитната политика за 2016 г. (което не е по време на РПП). Комисията обаче не получи право да вземе документа като доказателство. Въпреки че МЕВ позволи на Комисията да се запознае с документ относно оценката на кредитоспособността на едно предприятие (на китайски език), следва да се отбележи, че не беше разрешено на Комисията да си води никакви бележки, отнасящи се до горепосочения документ или да му направи копие. Това направи невъзможно правилно да разбере съдържанието за краткия период по време на контролното посещение.
 (170)
 След разгласяването ПК изтъкна, че с оглед на факта, че Комисията се е основала на наличието на


text:
кредитен доклад, тя признава, че банките извършват оценки на кредитния риск.
 (171)
 В това отношение и както е посочено в раздели 3.1 и 3.4.1 по-горе, отново се припомня, че нито ПК, нито отделните банки са представили достатъчни подкрепящи доказателства по отношение на кредитната оценка, която според твърденията са извършвали, и по-специално как банките са вземали предвид риска, как се е оценявала кредитоспособността на кредитополучателя, какви са премиите за риск за различните дружества/сектори в КНР и кои са факторите, които банките вземат под внимание при оценяване на исканията за заем или кредитна линия. Самото съществуване на доклад за одобрение на кредит на китайски език, който Комисията е можела накратко да разгледа по време на контролното посещение на една от банките, не може да се счита за достатъчно доказателство, за да се покаже, че банките (а не само банката, която е представила доклада за одобрение на кредит, както е посочено по-горе) извършват кредитни оценки. Във всеки случай в този доклад изрично се посочва, че държавната подкрепа е една от причините за отпускането на заема, и поради това потвърждава, че кредитната оценка не се основава на пазара.
 (172)
 ПК също така заяви, че сравнението между нивото на лихвения процент за заемите, предоставени на включените в извадката оказали съдействие производители, и КНБ противоречи на извода за липса на оценка на кредитния риск.
 (173)
 В това отношение следва да се отбележи, че горепосоченото сравнение не може да се приеме, тъй като не съществува връзка между референтната стойност на КНБ и факта, че банките не извършват оценки на кредитния риск. Комисията не оспорва, че е налице надценка върху референтната стойност на КНБ; Комисията е на мнение, че надценката не е в съответствие с пазарните условия, а отразява целта на банките да прилагат политиката на ПК за насърчаване на ФВ сектор.
 (174)
 В отговорите си на въпросника и писмото във връзка с неизяснени въпроси МЕВ посочи, че не е взимала предвид държавната политика при решенията по отношение на кредитната си политика. При все това в годишния отчет на банката се потвърждава, че МЕВ изпълнява държавните планове, както се вижда от следващите цитати: „MЕB се ръководи от националните промишлени политики“; „Съветът на директорите, надзорният съвет и специалните комитети последователно изпълняват националните политики“.
 (175)
 След разгласяването ПК се позова на писмото на Комисията от 23 септември 2016 г., в което се съдържаше цитат от годишния отчет на MЕB за 2015 г., подобен на първия цитат в съображение (174). ПК отбеляза, че цитатът „се ръководи от националните промишлени политики“ не се отнася до MЕB, а за Финансов лизинг СМВ. Комисията отбелязва, че Финансов лизинг СМВ е изцяло притежавано от MEB.
 (176)
 ПК също така отбеляза, че оценяването на кредитния риск е подробно описано в годишния отчет на MЕB и че ФВ сектор не е сред десетте сектора, които са най-големи кредитополучатели на банката. Поради това ПК не вижда никакво противоречие между твърденията на MЕB в отговорите ѝ на въпросника, писмото във връзка с неизяснени въпроси и съдържанието на годишния отчет. Освен това се посочва, че един от цитатите се отнася


text:
до субект, който е изцяло собственост на МЕВ, а ПК не изтъква нищо ново. При липсата на какъвто и да е проверен документ, от който да е видно, че банката е извършвала необходимата оценка на риска, вместо да подкрепя ФВ промишленост, Комисията не променя заключението, че МЕВ не е извършвала оценки на кредитоспособността. По-скоро нейната политика във връзка с кредитирането се е ръководила от целта за прилагане на държавната политика, като са предоставяли преференциални заеми на дружествата, включени в извадката.
 (177)
 По отношение на решенията за кредитиране и дали финансовите институции вземат предвид държавната промишлена политика и планове, ПК изтъкна, че отговорите на въпросника на отделните банки са най-преките и основни факти и доказателства, на които Комисията следва да основава своя анализ.
 (178)
 Както се вижда от отговорите на въпросника, описани в съображения 137 — 185, те се различават, но като цяло показват тенденция за отричане или най-малко за свеждане до минимум на упражняването на държавна власт.
 (179)
 Още в годишните отчети на всяка от банките се съдържаше ясно позоваване на тези държавни политики, планове или стратегически нови сектори като насоки за техните финансови услуги. ПК счита, че такива формулировки не са несъвместими, тъй като отговорите на въпросника не съответстват на съдържанието на годишните отчети на банките. Комисията обаче счита, че твърденията в годишните отчети на банките, както е посочено по-горе, са в явно противоречие и поставят под съмнение заявеното от същите банки в отговорите им на въпросника.
 (180)
 След разгласяването ПК изрази несъгласие с твърдението, че Комисията не е била в състояние да провери процесите на кредитна оценка и вземане на решения. Във връзка с това ПК се позова на документи, които ССВ, MЕB и ICBC предоставиха на Комисията по време на проверката на място. Комисията припомня, че тези документи бяха недостатъчни, както е посочено по-горе в съображения 148 и 169.
 (181)
 Също така ПК се позова на годишните отчети на финансовите институции и съответните отговори на въпросника, които по мнението на ПК са достатъчни за проверка на процесите на кредитна оценка и вземане на решения. Комисията отхвърля този коментар, тъй като описателното съдържание на годишните отчети и отговорите на въпросника трябваше да бъдат подкрепени със съответните доказателства (т.е. за разследвания период в рамките на прегледа и ФВ промишленост) на място. Както разясни Комисията и по време на проверката на място на ПК и банките, които се е опитала да провери, тя е трябвало също така да е в състояние да провери доказателства, подкрепящи твърдението, че процесите на кредитна оценка и вземане на решения, описани в отговорите на въпросника и годишните отчети, също са били действително следвани в текущите търговски операции.
 (182)
 ПК също така обърна внимание на факта, че редица документи не можеха да се представят поради поверителния им характер, законодателството за банковата тайна и съответните договорни клаузи. ПК заяви, че Комисията следва да отчете, че банките са действали по възможно най-добрия начин предвид на съществуващата правна и договорна рамка. ПК също така заяви, че член 28 от основния регламент дава възможност на Комисията да не взема предвид


text:
само информация, която е невярна или подвеждаща, и поради това означава, че данните, които се вземат под внимание и са представени в рамките на възможното от заинтересованата страна, са обосновани.
 (183)
 Този аргумент беше отхвърлен в съображение (48) по-горе. Освен това Комисията отбелязва, че член 29 от основния регламент (който отговаря на член 12.4 от Споразумението на СТО за субсидиите и изравнителните мерки) предвижда „всяка информация, която по своето естество е поверителна или се представя на поверителна основа от страните по разследването, да се третира като такава от органите, ако е посочена основателна причина“. В тази връзка Комисията счита, че правната рамка на настоящото разследване предоставя достатъчно гаранции по отношение на третирането на поверителната информация. Въз основа на гореизложеното Комисията счита, че органите на съответната държава не са направили всичко по възможностите си, за да могат да осигурят достъп до информация в подкрепа на твърденията в своя отговор на въпросника.
 (184)
 Оценката на всички налични факти по случая доведе Комисията до заключението, че MЕB е кредитирала един от включените в извадката производители, които са представителни за ФВ промишленост, за постигане на целите на публичната политика. Това позволява да се заключи, че на МЕВ е била предоставена държавна власт и тя я е упражнявала чрез отпускане на кредити в съответствие с изискванията на централното планиране. По този начин тя е изпълнявала държавни функции. Този извод се потвърждава и от цитатите от годишните отчети.
 (185)
 Поради това Комисията стига до заключението, че МЕВ е публичен орган.
 — Другите китайските държавни банки са публични органи
 (186)
 Наред с тези четири проверени банки Комисията установи, че повечето от другите банки, които са предоставяли заеми на включените в извадката производители, също са били държавна собственост (вж. съображение (106). На последно място, Комисията беше информирана от поне едно от включените в извадката дружества, че е получило значителни заеми от Китайската банка за развитие, които въобще не са били упоменати от ПК. Като използва публично достъпна информация за тази банка, Комисията стигна до заключението, че държавата притежава повече от 50 % от нея чрез пряко и непряко дялово участие. За целите на настоящото разследване Комисията следователно стигна до заключението, че десетте банки ICBC, Земеделската банка, Китайската банка, ССВ, МЕВ, Китайската банка за развитие, Комуникационната банка, китайската банка Everbright, Промишлената банка и Шанхайската банка за развитие Pudong са държавна собственост. ICBC, Земеделската банка, Китайската банка и ССВ са предоставили [40 — 50 %] от заемите за включените в извадката производители през РПП. Комуникационната банка, китайската банка Everbright, Промишлената банка и Шанхайската банка за развитие Pudong са предоставили [10 — 20 %] от заемите за включените в извадката производители през РПП; MEB — [0 — 10 %], а Китайската банка за развитие — [20 — 30 %]. Информацията по случая не даваше възможност за установяване на структурата на собствеността на останалите шест банки, за които ПК не предостави никаква информация.
 (187)
 Поради липсата на съдействие от страна на ПК по отношение на шестте банки, различни от четирите проверени банки, Комисията беше принудена да използва наличните факти, за да се


text:
прецени дали тези шест банки са публични органи.
 (188)
 На първо място, Комисията установи, че тези банки са държавна собственост (вж. предходното съображение и съображение 106 по-горе).
 (189)
 Второ, Комисията констатира, че четирите включени в извадката банки са предоставили значителна част от [15 — 25 %] от заемите, които трите включени в извадката дружества, са получили през РПП. Поради това констатациите за тях могат да се считат за представителни.
 (190)
 Трето, Комисията отбеляза, че повечето от договорите за заеми на всички десет банки, които Комисията получи от тримата включени в извадката оказали съдействие производители, са следвали същата или подобна структура, и че лихвеният процент по заемите, договорен в повечето случаи от всички банки, се е основавал на референтен лихвен процент на КНБ плюс надбавка, която е под пазарния процент.
 (191)
 Поради това Комисията счита, че констатациите по отношение на четирите банки, за които е извършена проверка, представляват най-добрите налични данни за оценка на другите банки, които са държавна собственост, поради тези сходства и представителността на проверените четири банки.
 (192)
 Въз основа на това Комисията стига до заключението, че шестте банки, различни от четирите проверени, също са публични органи.
 (193)
 В съответствие с това Комисията изчисли печалбата за тези десет държавни банки.
 — Изменение на законодателството, приложимо към държавните банки, които извършват дейност в Китай
 (194)
 ПК твърди, че констатацията на Комисията в първоначалното разследване, че китайските държавни банки са публични органи повече не е валидна, тъй като КНБ вече не определя минималния праг на кредитните лихвени проценти, така че ПК вече не се намесва на финансовия пазар. ПК твърди, че КНБ е преустановила контрола върху лихвените проценти по заемите, предоставяни от финансови институции, от 20 юли 2013 г., като е премахнала минималния праг на кредитните лихвени проценти. КНБ също така е решила да премахне тавана за плаващия лихвен процент по депозитите в съобщение, публикувано на 27 октомври 2015 г.
 (195)
 Комисията счита, че това твърдение не е меродавно, тъй като констатациите, изложени в предходния раздел, са достатъчни сами по себе си, за да се установи, че китайските държавни банки са публични органи.
 (196)
 При всяко положение, на първо място трябва да се отбележи, че констатацията на Комисията (направена при първоначалното разследване), че китайските държавни банки са публични органи, не е единствено въз основа на факта, че КНБ определя кредитните лихвени проценти и тавана за плаващия лихвен процент по депозитите, но е резултат от анализ на редица елементи, описани в съображения от 158 — 168 от първоначалния регламент. За по-лесна справка тези елементи са свързани с i) държавната намеса във връзка с държавната собственост в основни банки, ii) факта, че държавните банки в КНР имат много голям пазарен дял, като оставят само много ограничени възможности за частните банки, и са основните участници на китайския финансов пазар, iii) държавния контрол чрез собствеността, административния контрол върху търговското поведение на банките или дори върху учредителните документи, iv) ролята на КНБ при определяне на ограничения по отношение на начина, по който се определят и променят лихвените проценти и v) правните норми, които изискват от банките


text:
да вземат под внимание националните политики/секторните предпочитания в своите кредитни политики. В настоящия преглед с оглед изтичане на срока на действие единствената промяна, която посочи ПК, е свързана с подточка iv). Точки i) — iii) и v) са потвърдени в оценката, осъществена в непосредствено предходните съображения.
 (197)
 Второ, твърди се, че решенията, посочени по-горе в съображение (194), са премахнали тавана и минималния праг на кредитните лихвени проценти. Формулировката на съответните публикувани решения на КНБ обаче само насърчават, а не задължават, финансовите институции да се адаптират към пазарно ценообразуване при кредитните лихвени проценти. Това означава, че китайските държавни банки все още имат право да отпускат заеми при преференциални лихвени проценти и действително са задължени да правят това на основание член 34 от Банковия закон, който се ползва с предимство пред една разпоредба с насърчителен характер в решение на КНБ.
 (198)
 На трето място, въпреки че КНБ публикува решение за премахване на минималния лихвен процент, трябва да се отбележи също, че член 38 от Банковия закон все още предвижда, че „Търговските банки определят кредитния лихвен процент в съответствие с горните и долните граници за кредитните лихвени проценти, определени от Китайската народна банка“. Банковият закон е изменян само по отношение на други аспекти на по-късен етап. Това показва липсата на каквато и да е промяна в законодателната рамка, която банките трябва да спазват, тъй като решенията на КНБ са само изпълнителни регулаторни актове. Освен това КНБ запазва правното основание, така че тя може във всеки един момент да въведе отново горни и долни граници.
 (199)
 Четвърто, няколко от четирите проверени на място банки посочиха по време на контролното посещение наличието на нов кредитен лихвен процент въз основа на котировките от банките, публикувани на шанхайския междубанков пазар и въведени през октомври 2013 г. Въпреки това тази информация не беше споделена от ПК в неговия отговор на въпросника в подкрепа на твърдението му, че китайският пазар е бил либерализиран. Въз основа на наличната публично достъпна информация изглежда, че т.нар. основен кредитен лихвен процент (LPR) е едногодишен кредитен лихвен процент въз основа на котировките на най-добрите кредитни лихвени проценти на девет избрани държавни търговски банки като основен референтен процент за кредитния пазар. Въпреки че КНБ изтъкна, че въвеждането на LPR „ще насърчава либерализацията на лихвените проценти и ще подобрява на системата на референтните проценти на финансовите пазари“, в момента на въвеждането му независими анализатори заключиха, че „ролята на шанхайския междубанков пазар не е достатъчно ефективна, за да се въздейства върху ставките между банките и техните клиенти“ (33). В действителност, след анализ изглежда, че макар LPR да се публикува всеки работен ден, след като се направи средна стойност на всички котировки на 9-те банки (като най-високата и най-ниската котировка се изключват), нейното равнище се е променило единствено 6 пъти в рамките на РПП. За сравнение дневният 1-годишен EURIBOR междубанков лихвен процент се е променял над 185 за същия период. Освен това следва да се отбележи също, че LPR изглежда е обвързан с референтната стойност, публикувана от КНБ („референтната стойност на КНБ“) (34), тъй като всяка една промяна


text:
на референтната стойност на КНБ през 2015 г. беше последвано от промяна в LPR на следващия работен ден. Освен това следва да се посочи, че промените в референтната стойност на КНБ и LPR са били идентични през 2015 г.
 (200)
 Освен това, въпреки че проверените банки твърдяха, че делът на краткосрочните заеми с лихвен процент на основата на LPR се е увеличил значително и е представлявал голяма част от техния портфейл на краткосрочните заеми, тези твърдения не можаха да бъдат подкрепени с представени от банките доказателства, нито да бъдат потвърдени по време на контролните посещения в обектите на тези производители износители. Това не подкрепя твърдението, че горепосочените банки определят самостоятелно своите лихвени проценти или следват пазарен лихвен процент и че лихвените проценти са били либерализирани.
 (201)
 Поради това се прави заключението, че въпреки твърдението за премахване на минималния праг на кредитните лихвени проценти и тавана за лихвените проценти по депозитите, либерализирането на лихвените проценти, за което говори ПК, не е осъществено на практика. Заключенията от първоначалното разследване, т.е. че китайските държавни банки са публични органи, защото притежават, им е предоставена и упражняват държавна власт, остават в сила през РПП и следователно се потвърждават.
 (202)
 След разгласяването ПК изтъкна, че Комисията неправилно е пренесла тежестта на доказването върху ПК по отношение на твърденията му i) че финансовият пазар е бил либерализиран, ii), че политиката на ПК по отношение на соларния сектор е била прекратена, и iii) предполагаемите изкривявания на китайския финансов пазар са изчезнали. Освен това ПК също така изтъкна, че Комисията не може да се основава на национална оценка за „публичен орган“, а е трябвало да го констатира за всеки финансов субект.
 (203)
 Както е показано в съображения 195 — 201, Комисията извърши внимателен анализ на наличните доказателства с оглед на това дали установеното при първоначалното разследване положение се е променило до степен, че констатациите ѝ повече не са валидни. Тези изтъквани промени включваха тези, които бяха посочени от ПК и бяха анализирани и разгледани по-горе. Комисията отбелязва също така, че представените нови доказателства в настоящата процедура във връзка с финансовите институции бяха твърде ограничени. Следва да се отбележи също, че ПК потвърди по време на контролното посещение, че освен горепосочените не е имало други промени.
 (204)
 Що се отнася до тежестта на доказването и в съответствие с член 18, параграф 3 от основния регламент, трябва да се припомни, че доказателствата, представени във връзка с въпроса дали изтичането на срока на действие на мерките може да доведе до продължаване или повтаряне на субсидирането, трябва да бъдат надлежно документирани. Комисията извърши задълбочен анализ на всички съответни елементи и доказателства, представени от ПК в това отношение, и стигна до заключението, че те не са достатъчни, за да се докаже, че ситуацията се е променила значително спрямо първоначалното разследване. В този контекст и с оглед на изтъкнатите промени, които ПК посочи, се счита, че ПК трябва да докаже, че наистина е имало такива промени, и че Комисията не е неправомерно създала такава тежест за ПК.
 (205)
 Що се отнася за националната оценка, Комисията