text:
посредством мажоритарно участие, от Мароко и/или от местни лица на Мароко или от държавите-членки и/или от местни лица на държавите-членки;
 б)
 за въздушен превозвач на Европейската общност:
 —
 въздушният превозвач няма основно място на стопанска дейност и, ако е приложимо, седалище на територията на държава-членка съгласно Договора за създаване на Европейската общност, или не притежава общностен оперативен лиценз;
 —
 държавата-членка, която отговаря за издаването на неговото удостоверение за въздушен превозвач, не упражнява и не поддържа ефективен регулаторен контрол върху въздушния превозвач или компетентният авиационен орган не е ясно посочен;
 или
 —
 въздушният превозвач не е притежаван и контролиран ефективно, пряко или посредством мажоритарно участие, от държавите-членки и/или от местни лица на държавите-членки или от посочените в приложение V други държави и/или местните лица на последните;
 в)
 въздушният превозвач не е изпълнил законовите и подзаконовите разпоредби, посочени в член 6 (Спазване на законовите и подзаконовите разпоредби) на настоящото споразумение,
 или
 г)
 разпоредбите, изложени в член 14 (Авиационна безопасност) и член 15 (Авиационна сигурност), не продължават да са в сила или не се прилагат.
 2. Освен ако не е необходимо предприемането на незабавни действия за предотвратяване на по-нататъшно неизпълнение на параграф 1, букви в) или г), установените с този член права се упражняват само след консултации с компетентните органи на другата договаряща страна.
 Член 5
 Инвестиции
 Мажоритарната собственост или ефективният контрол върху въздушен превозвач на Мароко, упражняван от държави-членки или техни местни лица, или върху въздушен превозвач на Европейската общност, упражняван от Мароко или негови местни лица, е предмет на предварително решение на създадения с настоящото споразумение Съвместен комитет.
 В това решение се определят условията, свързани с извършването на съгласуваните услуги съгласно настоящото споразумение, както и с услугите между трети държави и договарящите страни. Разпоредбите на член 22, параграф 9 на настоящото споразумение не се прилагат за този вид решения.
 Член 6
 Спазване на законовите и подзаконовите разпоредби
 1. При напускане и по време на престоя си на територията на договаряща страна, въздушните превозвачи на другата договаряща страна спазват законовите и подзаконовите разпоредби, приложими на тази територия и отнасящи се до влизането или напускането на нейната територия от самолет, участващ в международен въздушен транспорт, или отнасящи се до експлоатацията и навигацията на самолет.
 2. При влизане, престой или напускане на територията на договаряща страна, законовите и подзаконовите разпоредби, приложими на тази територия и отнасящи се до пристигането или отпътуването от нейната територия на пътници, екипажи или товари на самолет (включително подзаконовите разпоредби относно влизане, отпуски, имиграция, паспорти, митници и карантина, или в случай на поща — пощенските разпоредби), се спазват от или от името на тези пътници, екипажи или - по отношение на товарите - от товароизпращачите на другата договаряща страна.
 Член 7
 Конкуренция
 В рамките на настоящото споразумение се прилагат разпоредбите на Глава II („Конкуренция и други икономически разпоредби“) на Раздел IV на Споразумението за асоцииране, освен когато в настоящото споразумение са предвидени специални правила.
 Член 8
 Субсидии
 1. Договарящите страни признават, че държавните субсидии за въздушни превозвачи нарушават или заплашват да нарушат конкуренцията като облагодетелстват определени предприятия при предоставянето на


text:
услуги в областта на въздушния транспорт, както и че те поставят под въпрос основите цели на настоящото споразумение и са несъвместими с принципа на открито въздушно пространство.
 2. Ако договаряща страна счита за необходимо за постигането на законна цел да предостави държавни субсидии за въздушен превозвач, който осъществява дейност съгласно настоящото споразумение, то тези субсидии трябва да са съизмерими с целта, прозрачни и с такъв състав, че да бъдат намалено в най-голяма възможна степен неблагоприятното им въздействие върху въздушните превозвачи на другата договаряща страна. Договарящата страна, която възнамерява да предостави такава субсидия, уведомява другата договаряща страна за намерението си и се уверява, че субсидията изпълнява критериите, установени в настоящото споразумение.
 3. Ако договаряща страна е на мнение, че субсидията, предоставена от другата договаряща страна или според случая — от държавен или правителствен орган на държава, различна от договарящите страни, не изпълнява критериите, установени в параграф 2, то тя може да поиска свикването на заседание на Съвместния комитет, както е предвидено в член 22, с цел да разгледа въпроса и да бъдат намерени подходящи решения във връзка с основателните й възражения.
 4. Ако един спор не може да бъде разрешен от Съвместния комитет, договарящите страни си запазват възможността да прилагат техните съответни изравнителни мерки.
 5. Разпоредбите на настоящия член се прилагат, без да се засягат законовите и подзаконовите разпоредби на договарящите страни относно основните въздухоплавателни услуги и задълженията за предоставяне на обществени услуги на териториите на договарящите страни.
 Член 9
 Търговски дейности
 1. Въздушните превозвачи на всяка договаряща страна имат право да откриват офиси на територията на другата договаряща страна, за да извършват реклама и продажба на услуги в областта на въздушния транспорт и свързаните с тях дейности.
 2. Въздушните превозвачи на всяка договаряща страна имат право, в съответствие със законовите и подзаконовите разпоредби на другата договаряща страна относно влизането, пребиваването и заетостта, да осигурят влизането и престоя на територията на другата договаряща страна на управленски персонал, персонал по продажбите, технически, оперативен и друг специализиран персонал, необходим за подпомагане на предоставянето на услуги в областта на въздушния транспорт.
 3.
 a)
 Без да се засяга буква б) по-долу, всеки въздушен превозвач има право по отношение на наземното обслужване на територията на другата договаряща страна:
 (i)
 да извършва собствено наземно обслужване („самообслужване“) или, по негов избор:
 (ii)
 да избира изцяло или частично между конкуриращи се доставчици на услуги в областта на наземното обслужване, ако на тези доставчици е разрешен достъп до пазара на основата на законовите и подзаконовите разпоредби на всяка договаряща страна, както и ако тези доставчици са представени на пазара.
 б)
 За следните категории на услуги в областта на наземното обслужване, т.е. обслужване на багаж, обслужване на рампа, зареждане с гориво, товарни и пощенски услуги, що се отнася до физическата обработка на товари и поща между летищния терминал и самолета, правата съгласно буква a), подточки i) и ii) са предмет само на специални ограничителни условия съобразно законовите и подзаконовите разпоредби, приложими на територията на другата договаряща страна. Ако тези ограничителни условия изключват възможността за самообслужване, както и ако не е налице

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
ефективна конкуренция между доставчиците, които предоставят услуги в областта на наземното обслужване, всички тези услуги трябва да бъдат на разположение на равнопоставена и подходяща основа за всички въздушни превозвачи; цените на тези услуги не превишават пълния размер на стойността им, като се отчита разумна възвращаемост от активи след амортизацията им.
 4. Всеки въздушен превозвач на всяка договаряща страна може да се ангажира при продажбата на услуги в областта на въздушния транспорт на територията на другата договаряща страна пряко и/или - по негова преценка — посредством неговите представители по продажбите или други посредници, назначени от въздушния превозвач. Всеки въздушен превозвач има право да продава такива транспортни услуги, както и всяко лице има право да купува последните, във валутата на тази територия или в свободно конвертируеми валути.
 5. Всеки въздушен превозвач има право при поискване да обменя и да превежда местни приходи от територията на другата договаряща страна до своята територия, както и, с изключение на случаите, в които това е несъвместимо с обичайно приложимите законови или подзаконови разпоредби — до държава или държави по негов избор. Обмяната и превеждането на средствата се разрешава своевременно без ограничения или данъчно облагане, по обменен курс, който е приложим за текущите сделки и преводи на датата, на която превозвачът направи първото си искане за превод.
 6. На въздушните превозвачи на всяка договаряща страна се разрешава да извършват плащания в местна валута за разходи, възникнали на територията на другата договаряща страна, включително покупката на гориво. По тяхна преценка, въздушните превозвачи на всяка страна могат да извършват плащания за такива разходи на територията на другата страна в свободно конвертируеми валути, при спазване на местните валутни разпоредби.
 7. При извършването или предлагането на услуги съгласно настоящото споразумение, всеки въздушен превозвач на договаряща страна може да сключва договори за сътрудничество и маркетинг, такива като споразумения за резервиране на част от капацитета или договори за съвместно използване на кодове, с:
 a)
 всеки въздушен превозвач или превозвачи на договарящите страни;
 и
 б)
 всеки въздушен превозвач или превозвачи на трета държава;
 и
 в)
 всички наземни, сухопътни или морски превозвачи;
 при условие че i) всички страни по тези договори имат необходимите правомощия и ii) договорите спазват изискванията относно безопасността и конкуренцията, които обичайно се прилагат към такива договори. По отношение на продажбите на услуги на пътнически транспорт, който включва съвместно използване на кодове, купувачът се информира в момента на продажбата или във всеки случай преди качването на борда, кои превозвачи ще осигурят всяка част на услугата.
 8.
 a)
 По отношение на пътническия транспорт, за наземните превозвачи не се прилагат законовите и подзаконовите разпоредби в областта на въздушния транспорт, само поради обстоятелството, че такъв наземен транспорт се осигурява от въздушен превозвач под неговото собствено име. Наземните превозвачи могат да преценяват дали да сключват договори за сътрудничество. При вземането на решение за конкретен договор наземните превозвачи могат да отчитат по-специално интересите на потребителите и техническите, икономическите и пространствените ограничения, както и ограниченията на капацитета.
 б)
 В допълнение и без да се засягат другите разпоредби на настоящото споразумение, на въздушните превозвачи и лицата, които непряко предоставят


text:
услуги по превоз на товари, на договарящите страни се разрешава, без ограничения, да използват във връзка с международния въздушен транспорт всеки наземен транспорт за товари към или от всички точки на териториите на Мароко и Европейската общност, или в трети държави, включително транспорт към и от всички летища, разполагащи с митнически съоръжения, и включително когато това е приложимо — правото(правата) за превоз на товари под митнически контрол в съответствие с приложимите законови и подзаконови разпоредби. Такива товари, независимо дали се превозват по суша или по въздух, имат достъп до летищните съоръжения за регистрация и митнически съоръжения. Въздушните превозвачи могат да изберат да осъществяват сами наземен превоз или да го предоставят чрез договори с други наземни превозвачи, включително наземен превоз, който се извършва от други въздушни превозвачи и въздушни превозвачи, които непряко предоставят услуги по превоз на товари. Такива интермодални товарни услуги могат да бъдат предлагани на единна цена, обща за комбинирания въздушен и наземен транспорт, при условие че товароизпращачите не бъдат въвеждани в заблуда относно условията на този транспорт.
 Член 10
 Мита и такси
 1. При пристигане на територията на договаряща страна самолетите, които се използват от въздушните превозвачи на другата договаряща страна в международния въздушен транспорт, тяхното нормално оборудване, гориво, смазочни масла, технически консумативи, наземна техника, резервни части (включително машини), бордни наличности (включително, но без да се изброяването да е изчерпателно, храна, напитки и алкохол, цигари и други продукти, предназначени за продажба или консумация от пътниците в ограничени количества по време на полета), както и други материали, които са предназначени или се използват единствено във връзка с експлоатацията или обслужването на самолет, използван в международния въздушен транспорт, се освобождават, на реципрочна основа, от ограничения върху вноса, данъци върху имуществото и данъци върху капитала, мита, акцизи и подобни такси и налози, които a) се налагат от националните или местните органи или Европейската общност, и б) не се основават на стойността на предоставените услуги, при условие че оборудването и консумативите остават на борда на самолета.
 2. Също така се освобождават, на реципрочна основа, от данъци, налози, мита и такси, посочени в параграф 1 на този член, с изключение на такси, които се основават на стойността на предоставяната услуга:
 a)
 бордни наличности, които се въвеждат или доставят на територията на договаряща страна и които са взети на борда, в рамките на разумното, за използване на самолет с далечна дестинация на въздушен превозвач на другата договаряща страна, който е използван в международния въздушен транспорт, дори и когато тези наличности се използват през определена част на пътуването, осъществявана над посочената територия;
 б)
 наземна техника и резервни части (включително машини), въвеждани на територията на договаряща страна за обслужването, поддръжката или ремонта на самолет на въздушен превозвач на другата договаряща страна, който се използва в международния въздушен транспорт;
 в)
 смазочни масла и технически консумативи, които се въвеждат или доставят на територията на договаряща страна, за използване на самолет на въздушен превозвач на другата договаряща страна, който е използван в международния въздушен транспорт, дори и когато тези доставки се използват през определена част на пътуването, осъществявана над


text:
посочената територия;
 г)
 печатни материали, според предвиденото в митническото законодателство на всяка договаряща страна, които се въвеждат или доставят на територията на договаряща страна и които са взети на борда за използване на самолет с далечна дестинация на въздушен превозвач на другата договаряща страна, който е използван в международния въздушен транспорт, дори и когато тези материали се използват през определена част на пътуването, осъществявана над посочената територия;
 и
 д)
 оборудване за безопасност и сигурност, използвано на летища или товарни терминали.
 3. Настоящото споразумение не освобождава горивото, доставяно от договаряща страна на въздушни превозвачи в рамките на нейната територия, от данъци, налози, мита и такси, подобни на посочените в параграф 1. При влизане или напускане на територията на една договаряща страна, въздушните превозвачи на другата договаряща страна спазват нейните законови и подзаконови разпоредби относно продажбата, доставката и използването на самолетно гориво.
 4. Може да бъде поискано оборудването и консумативите, посочени в параграфи 1 и 2 на настоящия член, да бъдат поставени под надзора или контрола на съответните органи.
 5. Предвидените в настоящия член освобождавания се предоставят и ако въздушните превозвачи на една договаряща страна са се договорили с друг въздушен превозвач, който се ползва от същите освобождавания от другата договаряща страна, за отдаване под наем или прехвърляне на територията на другата страна на материалите, посочени в параграфи 1 и 2.
 6. Настоящото споразумение не възпрепятства която и да е договаряща страна да налага данъци, налози, мита и такси върху продажбата на стоки, различни от стоките за консумация на борда от пътници по време на част от въздухоплавателната услуга между две точки в рамките на нейната територия, в които се разрешава качване или сваляне.
 Член 11
 Такси за ползване
 1. Всяка договаряща страна се задължава да не налага на въздушните превозвачи на другата договаряща страна такси за ползване, които са по-високи от налаганите на собствените ѝ въздушни превозвачи, извършващи подобни международни въздухоплавателни услуги.
 2. Увеличени или нови такси следва да се приемат само след подходящи консултации между компетентните органи и въздушните превозвачи на всяка договаряща страна. Ползвателите следва да бъдат уведомявани в разумни срокове за всички предложения за промени в таксите за ползване, за да им се предостави възможност да изразят мнението си преди извършването на промените. Договарящите страни насърчават и обмена на информацията, необходима за извършването на точна оценка на целесъобразността, обосноваността и разпределението на таксите в съответствие с принципите, изложени по-горе.
 Член 12
 Ценообразуване
 Цените на услугите в областта на въздушния транспорт, предоставяни съгласно настоящото споразумение, се образуват свободно и не са предмет на одобрение, но може да се изисква да бъдат подавани данни за тях единствено за информационни цели. Цените за превоз, който се извършва изцяло в Европейската общност, са предмет на законодателството на Европейската общност.
 Член 13
 Статистика
 Компетентните органи на която и да е договаряща страна предоставят на компетентните органи на другата договаряща страна, по тяхно искане, информация и статистика за трафика, осъществяван от одобрените въздушни превозвачи от една договаряща страна за съгласуваните услуги към или от територията на другата договаряща страна, в същата форма, в каквото


text:
е подготвена и предоставена от одобрените въздушни превозвачи на националните им компетентни органи. Всички допълнителни статистически данни относно движението, които компетентните органи на договаряща страна могат да поискат от органите на другата договаряща страна, са предмет на обсъждане от Съвместния комитет, по искане на която и да е договаряща страна.
 РАЗДЕЛ II
 СЪТРУДНИЧЕСТВО В ОБЛАСТТА НА РЕГУЛИРАНЕТО
 Член 14
 Авиационна безопасност
 1. Договарящите страни действат в съответствие с разпоредбите на общностното законодателство в областта на авиационната безопасност, определено в приложение VI, A, при изложените по-долу условия.
 2. Договарящите страни гарантират, че за самолетите, които са регистрирани в една договаряща страна и за които има съмнение, че не изпълняват международните стандарти за авиационна безопасност, установени съгласно Конвенцията, кацането на летища, открити за международен въздушен транспорт на територията на другата договаряща страна, е предмет на проверки на борда и около самолета, извършвани от компетентните органи на последната договаряща страна, за да се провери валидността на самолетните документи и тези на екипажа, както и видимото състояние на самолета и неговото оборудване.
 3. Която и да е договаряща страна може да поиска консултации по всяко време относно стандартите за безопасност, поддържани от другата договаряща страна.
 4. Нищо в настоящото споразумение не ограничава правомощията на компетентните органи на договаряща страна да предприемат незабавно всички необходими мерки, ако се уверят, че определен самолет, продукт или операция могат:
 a)
 да не изпълняват минималните стандарти, установени съгласно Конвенцията или определеното в приложение VI, А законодателство, в зависимост от случая,
 б)
 да породят сериозни опасения - в резултат на посочената в параграф 2 проверка, за това че определен самолет или експлоатацията на самолет не изпълнява минималните стандарти, създадени съгласно Конвенцията или посоченото в приложение VI, А законодателство, в зависимост от случая,
 или
 в)
 да породят сериозни опасения за липса на ефективна поддръжка и управление на минималните стандарти, създадени съгласно Конвенцията или определеното в приложение VI, А законодателство, в зависимост от случая.
 5. Когато компетентните органи на договаряща страна предприемат действия съгласно параграф 4, те своевременно уведомяват компетентните органи на другата договаряща страна за предприемането им, като посочват мотивите за това.
 6. Ако мерките, предприети съгласно параграф 4, не бъдат преустановени, въпреки че основанието за предприемането им е отпаднало, която и да е договаряща страна може да постави въпроса пред Съвместния комитет.
 Член 15
 Авиационна сигурност
 1. Тъй като гарантирането на безопасност за гражданските самолети, техните пътници и екипажа е основна предпоставка за извършването на международни въздухоплавателни услуги, договарящите страни потвърждават отново взаимните си задължения да обезпечават сигурността на гражданското въздухоплаване срещу действия на незаконна намеса, и по-конкретно техните задължения съгласно Конвенцията от Чикаго, Конвенцията за нарушенията и някои други действия, извършвани на борда на самолетите, подписана в Токио на 14 септември 1963 г., Конвенцията за борба с незаконното завладяване на самолети, подписана в Хага на 16 декември 1970 г., Конвенцията за преследване на незаконните актове, насочени срещу безопасността на гражданската авиация, подписана в Монреал на 23 септември 1971 г., Протокола за борба с незаконните актове на насилие на летищата, обслужващи международната гражданска авиация, подписан в Монреал на 24 февруари


text:
1988 г., както и Конвенцията за маркиране на пластичните взривни вещества с цел тяхното откриване, подписана в Монреал на 1 март 1991 г., доколкото двете договарящи страни са страни по тези конвенции, както и всички други конвенции и протоколи относно безопасността на гражданското въздухоплаване, по които двете страни са страни.
 2. Договарящите страни си предоставят взаимно и при поискване всяка необходима помощ за предотвратяване на действия на незаконно завладяване на граждански самолети и други незаконни действия срещу безопасността на самолетите, техните пътници и екипаж, летищата и съоръженията за въздушна навигация, както и всяка друга заплаха за сигурността на гражданското въздухоплаване.
 3. Договарящите страни действат, в своите взаимоотношения, в съответствие със стандартите за авиационна сигурност, и доколкото се прилагат от тях — препоръчителните практики, установени от Международната организация за гражданско въздухоплаване (ИКАО) и оформени като приложения към Конвенцията от Чикаго, до степента, до която тези разпоредби за сигурност са приложими за договарящите страни. Двете договарящи страни изискват от операторите на самолетите в техния регистър, операторите, които имат седалище или постоянно място на стопанска дейност на тяхната територия, както и от операторите на летища на тяхната територия, да действат в съответствие с тези разпоредби за авиационна сигурност.
 4. Всяка договаряща страна гарантира, че са предприети ефективни мерки на нейната територия за защита на самолетите, за сканиране на пътниците и техния личен багаж, както и за извършване на съответните проверки на екипажа, товарите (включително ръчния багаж) и бордните наличности преди и по време на качването на борда или товаренето, както и че тези мерки се съобразяват с евентуално нарастване на заплахата. Всяка договаряща страна приема, че от нейните въздушни превозвачи може да се изисква да спазват разпоредбите за авиационна сигурност, посочени в параграф 3, изисквани от другата договаряща страна за влизане, напускане или престой на територията на последната. Освен това, всяка договаряща страна разглежда благоприятно исканията на другата договаряща страна за предприемането на разумни специални мерки за сигурността в отговор на конкретна заплаха.
 5. Когато възникне инцидент или заплаха от инцидент на незаконно завладяване на граждански самолет или други незаконни актове срещу безопасността на самолета, неговите пътници и екипаж, летищата или съоръженията за въздушна навигация, договарящите страни се подпомагат взаимно, като улесняват комуникацията чрез други подходящи мерки, предназначени за бързо и безопасно прекратяване на този инцидент или заплаха.
 6. Ако една договаряща страна има основателни причини да счита, че другата договаряща страна се отклонява от разпоредбите за авиационна сигурност на настоящия член, първата може да поиска незабавни консултации с другата договаряща страна.
 7. Без да се засяга член 4 (Отнемане на разрешения) на настоящото споразумение, невъзможността да се постигне удовлетворително споразумение в рамките на петнадесет (15) дни от датата на това искане представлява основание да се откаже, отмени или ограничи разрешението или да се наложат условия върху разрешението за опериране на един или повече въздушни превозвачи на такава друга договаряща страна.
 8. Ако това се налага поради непосредствена и извънредна заплаха, договарящата страна може да предприеме привременни мерки преди изтичането на срока от петнадесет (15) дни.
 9. Всяка мярка, предприета в съответствие с


text:
параграф 7, се преустановява при изпълнение на разпоредбите на настоящия член от другата договаряща страна.
 Член 16
 Управление на въздушното движение
 1. Договарящите страни действат в съответствие с разпоредбите на законодателството, определено в приложение VI,Б при изложените по-долу условия.
 2. Договарящите страни се задължават да осъществяват най-висока степен на сътрудничество в областта на управлението на движението, с цел да разширят Единното европейско небе към Мароко, както и да подобрят настоящите стандарти по безопасността и общата ефективност на общите стандарти за въздушното движение в Европа, да оптимизират капацитета и да намалят забавянията.
 3. С оглед улесняване прилагането на законодателството в областта на Единното европейско небе на техните територии:
 a)
 Мароко предприема необходимите мерки за адаптиране на своите институционални структури за управление на въздушното движение към Единното европейско небе, по-специално чрез създаването на подходящи национални надзорни органи, които най-малкото функционират независимо от доставчиците на услуги в областта на въздушната навигация;
 и
 б)
 Европейската общност приобщава Мароко към съответни оперативни инициативи в областта на услугите за въздушна навигация, въздушното пространство и оперативната съвместимост, свързани с Единното европейско небе, по-специално чрез навременното включване на Мароко в работата по създаване на функционални въздушно-пространствени блокове или чрез подходяща координация по SESAR.
 Член 17
 Околна среда
 1. Договарящите страни действат в съответствие с общностното законодателство относно въздушния транспорт, посочено в приложение VI, В.
 2. Нищо в настоящото споразумение не ограничава правомощията на компетентните органи на договаряща страна да предприемат всички необходими мерки за предотвратяване или решаване по друг начин на въпросите на въздействието върху околната среда на международния въздушен транспорт, осъществяван съгласно споразумението, при условие че тези мерки се прилагат без оглед на националността.
 Член 18
 Защита на потребителите
 Договарящите страни действат в съответствие с общностното законодателство относно въздушния транспорт, определено в приложение VI, Г.
 Член 19
 Компютърни системи за резервация
 Договарящите страни действат в съответствие с общностното законодателство относно въздушния транспорт, определено в приложение VI, Д.
 Член 20
 Социални аспекти
 Договарящите страни действат в съответствие с общностното законодателство в областта на въздушния транспорт, посочено в приложение VI, Е.
 РАЗДЕЛ III
 ИНСТИТУЦИОНАЛНИ РАЗПОРЕДБИ
 Член 21
 Тълкуване и изпълнение
 1. Договарящите страни предприемат всички необходими мерки, било то общи или специални, за да гарантират изпълнението на задълженията, произтичащи от настоящото споразумение, както и се въздържат от каквито и да е мерки, които биха възпрепятствали постигането на целите на настоящото споразумение.
 2. Всяка договаряща страна отговаря, на нейната територия, за надлежното прилагане на настоящото споразумение, и по-специално на разпоредбите на регламентите и директивите в областта на въздушния транспорт, посочени в приложение VI.
 3. Всяка договаряща страна предоставя на другата договаряща страна всяка необходима информация и помощ в случай на разследвания на възможни нарушения, които другата договаряща страна провежда в рамките на своята компетентност, в съответствие с предвиденото в настоящото споразумение.
 4. Когато договарящите страни действат съгласно правомощията, предоставени им с настоящото споразумение по въпроси, които представляват интерес за другата договаряща страна и които засягат органите или предприятията на последната, компетентните органи на другата договаряща страна се информират напълно и им се дава възможност да предоставят коментари преди вземането на


text:
окончателно решение.
 Член 22
 Съвместен комитет
 1. С настоящото се създава комитет, съставен от представители на договарящите страни (по-долу наричан „Съвместен комитет“), който отговаря за управлението на настоящото споразумение и надлежното му прилагане. За тази цел, комитетът прави препоръки и взема решения в случаите, предвидени в настоящото споразумение.
 2. Решенията на Съвместния комитет се приемат по взаимно съгласие и са задължителни за договарящите страни. Те се изпълняват от договарящите страни в съответствие с техните собствени правила.
 3. Съвместният комитет заседава при необходимост и най-малко веднъж годишно. Всяка договаряща страна може да поиска свикване на заседание на комитета.
 4. Договаряща страна може да поиска свикване на заседание на Съвместния комитет и с цел решаването на определен въпрос относно тълкуването или прилагането на настоящото споразумение. Това заседание се провежда на първата възможна дата, но не по-късно от два месеца от датата на получаването на искането, освен ако договарящите страни не се договорят за друго.
 5. За целите на надлежното изпълнение на настоящото споразумение, договарящите страни обменят информация и провеждат, по искане на която и да е договаряща страна, консултации в рамките на Съвместния комитет.
 6. Съвместният комитет прима с решение процедурния си правилник.
 7. Ако една от договарящите страни счита,че решение на Съвместния комитет не се прилага надлежно от другата договаряща страна, първата може да поиска въпросът да бъде разгледан от Съвместния комитет. Ако Съвместният комитет не може да разреши въпроса в рамките на два месеца от неговото повдигане, запитващата договаряща страна може да приеме подходящи временни защитни мерки съгласно член 24.
 8. В решенията на Съвместния комитет се посочва дата за изпълнението им от договарящите страни и всяка друга информация, която може да засяга икономическите оператори.
 9. Без да се засяга параграф 2, ако Съвместният комитет не вземе решение по въпрос, който е повдигнат пред него, в рамките на шест месеца от датата на поставянето му, договарящите страни могат да предприемат подходящи временни защитни мерки съгласно член 24.
 10. Съвместният комитет проучва въпросите, свързани с двустранни инвестиции с мажоритарно участие или с промени в ефективния контрол на въздушни превозвачи на договарящите страни.
 11. Съвместният комитет развива сътрудничество и чрез:
 a)
 насърчаване на обмени на експертно ниво по нови законодателни или други нормативни инициативи и развития, включително в областта на сигурността, безопасността, околната среда, авиационната инфраструктура (включително слотове), както и защита на потребителите;
 б)
 редовно проучване на социалните последици на споразумението при прилагането му, особено в областта на заетостта и разработването на подходящи решения по основателни въпроси;
 и
 в)
 разглеждане на възможни области за по-нататъшното развитие на споразумението, включително препоръчване на изменения на споразумението.
 Член 23
 Разрешаване на спорове и арбитраж
 1. Всяка договаряща страна може да отнесе до Съвместния комитет спор относно прилагането или тълкуването на настоящото споразумение, който не е разрешен в съответствие с член 22. За целите на този член, създаденият със споразумението за асоцииране Съвет за асоцииране действа като Съвместен комитет.
 2. Съвместният комитет може да разреши спора с решение.
 3. Договарящите страни вземат необходимите мерки за изпълнение на решението, посочено в параграф 2.
 4. Ако договарящите страни


text:
не могат да уредят спора в съответствие с параграф 2, по искане на която и да е договаряща страна, спорът се представя пред арбитражен орган от трима арбитри, в съответствие с установената по-долу процедура:
 a)
 всяка договаряща страна назначава арбитър в рамките на шестдесет (60) дни от датата на получаването на нотификацията за искането за арбитраж от арбитражен съд, изпратена от другата договаряща страна по дипломатически път; третият арбитър се назначава от другите двама арбитри в рамките на допълнителни шестдесет (60) дни. Ако една от договарящите страни не е назначила арбитър в рамките на определения период или третият арбитър не е назначен в рамките на определения период, всяка договаряща страна може да поиска от председателя на Съвета на ИКАО да назначи арбитър или арбитри, в зависимост от случая;
 б)
 третият арбитър, назначен при условията на буква a) по-горе, е гражданин на трета държава и да действа като председател на арбитражния съд;
 в)
 арбитражният съд приема процедурния си правилник;
 и
 г)
 освен ако в окончателното решение на арбитражния съд не се предвижда друго, първоначалните разноски за арбитража се поделят по равно между договарящите страни.
 5. Всяко временно или окончателно решение на арбитражния съд е задължително за договарящите страни.
 6. Ако една от договарящите страни не се съобрази с решение на арбитражния съд, постановено при условията на този член, в рамките на тридесет (30) дни от съобщаването на посоченото решение, другата договаряща страна може, за периода на това неизпълнение, да ограничава, спира предоставянето или отменя правата или привилегиите, които е предоставила съгласно настоящото споразумение на неизправната страна.
 Член 24
 Защитни мерки
 1. Договарящите страни предприемат всички общи или специални мерки, необходими за изпълнението на техните задължения съгласно настоящото споразумение. Те следят за постигането на целите, определени в настоящото споразумение.
 2. Ако която и да е договаряща страна счита, че другата страна не изпълнява задължение съгласно настоящото споразумение, тя може да предприеме подходящи мерки. Защитните мерки се ограничават по отношение на техния обхват и времетраене до строго необходимото за подобряване на положението или поддържането на баланса по настоящото споразумение. Приоритет се дава на тези мерки, които най-малко ще нарушат действието на настоящото споразумение.
 3. Договаряща страна, която възнамерява да вземе предпазни мерки, уведомява другата договаряща страна чрез Съвместния комитет, като предоставя съответната информация.
 4. Договарящите страни незабавно започват консултации в Съвместния комитет, с цел да намерят общо приемливо решение.
 5. Без да се засяга член 3, буква г), член 4, буква г) и членове 14 и 15, засегнатата договаряща страна не може да предприеме защитни мерки преди изтичането на един месец от датата на уведомлението съгласно параграф 3, освен ако процедурата по консултациите съгласно параграф 4 не е приключила преди изтичането на посочения срок.
 6. Засегнатата договаряща страна уведомява без забавяне Съвместния комитет за взетите мерки, като предоставя съответната информация.
 7. Всяко действие, което е предприето съгласно този член, се прекратява към момента, в който неизправната договаряща страна спази разпоредбите на настоящото споразумение.
 Член 25
 Географски обхват на споразумението
 Договарящите страни, въпреки че признават двустранния характер на настоящото споразумение, отбелязват, че то се


text:
вписва в рамките на евросредиземноморското партньорство, предвидено в Декларацията от Барселона от 28 ноември 1995 г. Договарящите страни се ангажират да провеждат непрекъснат диалог, за да гарантират съгласуваността на настоящото споразумение с Барселонския процес, и по-конкретно по отношение на възможността за взаимно договаряне на изменения, които да вземат предвид други подобни споразумения за въздушен транспорт.
 Член 26
 Съотношение с други споразумения
 1. Разпоредбите на настоящото споразумение заместват съответните разпоредби на съществуващите двустранни споразумения между Мароко и държавите-членки. Независимо от това, съществуващите търговски права, които произтичат от тези двустранни споразумения и не попадат в приложното поле на настоящото споразумение, могат да продължават да бъдат упражнявани, при условие че няма дискриминация между държавите-членки и техните местни лица.
 2. Ако договарящите страни станат страни по многостранно споразумение или утвърдят решение, прието от Международната организация за гражданско въздухоплаване или друга международна организация, което разглежда въпроси,попадащи в приложното поле на настоящото споразумение, те провеждат консултации в Съвместния комитет, за да се определи дали е необходимо настоящото споразумение да се ревизира с цел съобразяване с тези развития.
 3. Настоящото споразумение не засяга което е да е решение на двете договарящи страни да прилагат бъдещи препоръки, които могат да бъдат направени от ИКАО. Договарящите страни не изтъкват настоящото споразумение или която и да е част от него като аргумент срещу разглеждането в ИКАО на нови политики, свързани с въпроси, попадащи в приложното поле на настоящото споразумение.
 Член 27
 Изменения
 1. Ако една от договарящите страни желае да ревизира разпоредбите на настоящото споразумение, тя уведомява за това Съвместния комитет. Договореното изменение влиза в сила след приключване на съответните вътрешни процедури.
 2. Съвместният комитет може, по предложение на договаряща страна и в съответствие с този член, да вземе решение за изменение на приложенията към настоящото споразумение.
 3. Настоящото споразумение не засяга правото на всяка договаряща страна, при спазване на принципа на недискриминация и на разпоредбите на настоящото споразумение, да приема едностранно ново законодателство или да изменя действащото си законодателство в областта на въздушния транспорт или свързана с него област, посочена в приложение VI.
 4. Когато договаряща страна разработи ново законодателство, тя уведомява другата договаряща страна възможно най-бързо и най-подробно. По искане на една от договарящите страни, в Съвместния комитет може да се проведе предварителен обмен на мнения.
 5. Веднага след като договаряща страна е приела ново законодателство или изменение на законодателството си в областта на въздушния транспорт или свързана с него област, посочена в приложение VI, тя уведомява другата договаряща страна не по-късно от тридесет дни след неговото приемане. Впоследствие и при поискване от която и да е договаряща страна, Съвместният комитет провежда в рамките на шестдесет дни обмен на мнения относно последиците от приемането на това ново законодателство или изменение върху нормалното действие на настоящото споразумение.
 6. Съвместният комитет:
 a)
 приема решение за ревизиране на приложение VI на настоящото споразумение, за да се включи в него, ако това е необходимо - на реципрочна основа, съответното ново законодателство или изменение;
 б)
 приема решение, съгласно което съответното ново законодателство или изменение е в съответствие с настоящото споразумение;
 или
 в)
 взема


text:
решение за всички други мерки, които следва да бъдат приети в разумен срок, за да се осигури нормалното действие на настоящото споразумение.
 Член 28
 Прекратяване
 1. Настоящото споразумение е безсрочно.
 2. Всяка страна може по всяко време да уведоми в писмена форма и по дипломатически път другата страна за решението си да прекрати настоящото споразумение. Това уведомление се изпраща и на Международната организация за гражданско въздухоплаване. Настоящото споразумение се прекратява дванадесет месеца след датата на получаване на уведомлението от другата страна, освен ако уведомлението за прекратяване не бъде оттеглено преди изтичането на този срок.
 3. Настоящото споразумение престава да поражда действие или спира да се прилага, ако Споразумението за асоцииране престава да бъде в сила или спира да се прилага.
 Член 29
 Регистрация в Международната организация за гражданско въздухоплаване и в Секретариата на Организацията на обединените нации
 Настоящото споразумение и всички изменения към него се регистрират в ИКАО и в Секретариата на ООН.
 Член 30
 Влизане в сила
 1. Настоящото споразумение се прилага временно от датата на подписването му, в съответствие с националното законодателство на договарящите страни.
 2. Настоящото споразумение влиза в сила един месец след датата на последната нота, предадена в рамките на размяната на дипломатически ноти между договарящите страни, с която се потвърждава приключването на всички необходими процедури за влизане в сила на настоящото споразумение. За целите на тази размяна, Кралство Мароко предава на Генералния секретариат на Съвета на Европейския съюз дипломатическата си нота до Европейската общност и нейните държави-членки, както и Генералният секретариат на Съвета на Европейския съюз предава на Кралство Мароко дипломатическа нота от Европейската общност и нейните държави-членки. Дипломатическата нота от Европейската общност и нейните държави-членки съдържа съобщения от всяка държава-членка, с които се потвърждава приключването на необходимите процедури за влизане в сила на настоящото споразумение.
 В ДОКАЗАТЕЛСТВО ЗА КОЕТО, долуподписаните надлежно упълномощени лица полагат подписите си под настоящото споразумение.
 Съставено в Брюксел на дванадесети декември две хиляди и шеста година, в два еднообразни екземпляра на английски, гръцки, датски, естонски, испански, италиански, латвийски, литовски, малтийски, немски, нидерландски, полски, португалски, словашки, словенски, унгарски, фински, френски, чешки, шведски и арабски езици, като всички текстове са автентични.
 Pour le Royaume de Belgique
 Voor het Koninkrijk België
 Für das Königreich Belgien
 Za Českou republiku
 På Kongeriget Danmarks vegne
 Für die Bundesrepublik Deutschland
 Eesti Vabariigi nimel
 Για την Ελληνική Δημοκρατία
 Por el Reino de España
 Pour la République française
 Thar cheann Na hÉireann
 For Ireland
 Per la Repubblica italiana
 Για την Κυπριακή Δημοκρατία
 Latvijas Republikas vārdā
 Lietuvos Respublikos vardu
 Pour le Grand-Duché de Luxembourg
 A Magyar Köztársaság részéről
 Għar-Repubblika ta' Malta
 Voor het Koninkrijk der Nederlanden
 Für die Republik Österreich
 W imieniu Rzeczypospolitej Polskiej
 Pela República Portuguesa
 Za Republiko Slovenijo
 Za Slovenskú republiku
 Suomen tasavallan puolesta
 För Republiken Finland
 För Konungariket Sverige
 For the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland
 Por la Comunidad Europea
 Za Evropské společenství
 For Det Europæiske Fællesskab
 Für die Europäische Gemeinschaft
 Euroopa Ühenduse nimel
 Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα
 For the European Community
 Pour la Communauté européenne
 Per la Comunità europea
 Eiropas Kopienas vārdā
 Europos


text:
bendrijos vardu
 az Európai Közösség részéről
 Għall-Komunità Ewropea
 Voor de Europese Gemeenschap
 W imieniu Wspólnoty Europejskiej
 Pela Comunidade Europeia
 Za Európske spoločenstvo
 za Evropsko skupnost
 Euroopan yhteisön puolesta
 På Europeiska gemenskapens vägnar
 Por el Reino de Marruecos
 Za Marocké království
 For Kongeriget Marokko
 Für das Königreich Marokko
 Maroko Kuningriigi nimel
 Για το Βασίλειο του Μαρόκου
 For the Kingdom of Morocco
 Pour le Royaume du Maroc
 Per il Regno del Marocco
 Marokas Karalistes vārdā
 Maroko Karalystès vardu
 A Marokkói Királyság részéről
 Għar-Renju tal-Marokk
 Voor het Koninkrijk Marokko
 W imieniu Królestwa Marokańskiego
 Pelo Reino de Marrocos
 Za Marocké kráľovstvo
 Za Kraljevino Maroko
 Marokon kuningaskunnan puolesta
 För Konungariket Marocko
 ПРИЛОЖЕНИЕ I
 СЪГЛАСУВАНИ УСЛУГИ И ОПРЕДЕЛЕНИ МАРШРУТИ
 1.
 Настоящото приложение е подчинено на преходните разпоредби, които се съдържат в приложение IV на настоящото споразумение.
 2.
 Всяка договаряща страна предоставя на въздушните превозвачи на другата договаряща страна правото да извършват въздухоплавателни услуги по определените по-долу маршрути:
 a)
 за въздушни превозвачи на Европейската общност:
 Точки в Европейската общност — една или повече точки в Мароко — външни точки,
 б)
 за въздушни превозвачи на Мароко:
 Точки в Мароко — една или повече точки в Европейската общност.
 3.
 На въздушните превозвачи на Мароко се разрешава да упражняват търговските права съгласно член 2 на настоящото споразумение между повече от една точка, разположени на територията на Европейската общност, при условие че тези услуги са с произход или биват завършвани на територията на Мароко.
 На въздушните превозвачи на Европейската общност се разрешава да упражняват търговските права съгласно член 2 на настоящото споразумение между Мароко и точки, разположени извън него, при условие че тези услуги са с произход или биват завършвани на територията на Европейската общност, както и по отношение на пътнически услуги — тези точки са разположени в страните-участнички в Европейската политика по добросъседство.
 На въздушните превозвачи на Европейската общност се разрешава, за услугите за/от Мароко, да обслужват повече от една точка за една и съща услуга (co-terminalisation) и да упражняват правото на междинни кацания между тези точки.
 В Европейската политика по добросъседство са включени следните: Алжир, Армения, Палестинската власт, Азербайджан, Беларус, Египет, Грузия, Израел, Йордания, Ливан, Либия, Молдова, Мароко, Сирия, Тунис и Украйна. Точките, които са разположени в страните-участнички в Европейската политика по добросъседство могат да бъдат използвани и като междинни точки.
 4.
 Определените маршрути могат да бъдат използвани във всяка посока. Всяка точка, междинна или външна, на определените маршрути може, по преценка на всяко предприятие, да бъде пропускана за някои или всички услуги, при условие че услугата е с произход или бива завършена на територията на Мароко — за въздушни превозвачи на Мароко, или на територията на държава-членка на Европейската общност — за въздушни превозвачи на Общността.
 5.
 Всяка договаряща страна разрешава на въздушните превозвачи да определят честотата и капацитета на предлагания международен въздушен транспорт, базирайки се на търговските условия на пазара. В съответствие с това право, никоя договаряща страна не ограничава едностранно обема на движението, честотата или редовния характер на услугата или типа или класа самолети, които се използват от въздушните превозвачи на другата договаряща страна, освен поради


text:
митнически, технически и операционни причини или причини, свързани с околната среда и защитата на здравето.
 6.
 Във всички точки на определения маршрут, всеки въздушен превозвач може да извършва международен въздушен транспорт без каквито и да е ограничения за промени в типа на използвания самолет.
 7.
 Лизингът с екипаж (мокър лизинг) на самолет на дружество за въздушен транспорт на трета държава чрез марокански въздушен превозвач, или на самолет на дружество за въздушен транспорт на трета държава, различна от посочените в приложение V, чрез въздушен превозвач на Европейската общност, с цел да се използват предвидените в настоящото споразумение права, се допуска само по изключение или само за временни нужди. Той се представя за предварително одобрение пред органа, който е издал лиценза на този въздушен превозвач, както и на компетентния орган на другата договаряща страна.
 ПРИЛОЖЕНИЕ II
 ДВУСТРАННИ СПОРАЗУМЕНИЯ МЕЖДУ МАРОКО И ДЪРЖАВИТЕ-ЧЛЕНКИ НА ЕВРОПЕЙСКАТА ОБЩНОСТ
 Съгласно член 26 на настоящото споразумение, настоящото споразумение има предимство пред съответните разпоредби на следните двустранни споразумения за въздушен транспорт между Мароко и държавите-членки:
 —
 Споразумение за въздушен транспорт между правителството на Кралство Белгия и правителството на Негово величество краля на Мароко, съставено в Рабат на 20 януари 1958 г.;
 допълнено с размяна на ноти от 20 януари 1958 г.;
 последно изменено с Меморандума за разбирателство, съставен в Рабат на 11 юни 2002 г.;
 —
 Споразумение за въздушен транспорт между Чехословашката социалистическа република и Мароко, съставено в Рабат на 8 май 1961 г., по отношение на което Чешката република е депозирала декларация за приемственост;
 —
 Споразумение за въздухоплавателни услуги между правителството на Кралство Дания и правителството на Кралство Мароко, съставено в Рабат на 14 ноември 1977 г.;
 допълнено с размяна на ноти от 14 ноември 1977 г.;
 —
 Споразумение за въздушен транспорт между Федерална република Германия и Кралство Мароко, съставено в Бон на 12 октомври 1961 г.;
 —
 Споразумение за въздушен транспорт между правителството на Република Гърция и правителството на Кралство Мароко, съставено в Рабат на 10 май 1999 г.;
 което следва да се чете заедно с Меморандума за разбирателство, съставен в Атина на 6 октомври 1998 г.;
 —
 Споразумение за въздушен транспорт между правителството на Испания и правителството на Кралство Мароко, съставено в Мадрид на 7 юли 1970 г.;
 последно допълнено с размяна на писма от 12 август 2003 г. и 25 август 2003 г.;
 —
 Споразумение за въздушен транспорт между правителството на Френската република и правителството на Негово величество краля на Мароко, съставено в Рабат на 25 октомври 1957 г.; изменено с
 —
 размяна на писма от 22 март 1961 г.;
 —
 протокол от 2 и 5 декември 1968 г.;
 —
 Меморандум от мароканско-френски консултации от 17-18 май 1976 г.;
 —
 Меморандум от мароканско-френски консултации от 15 март 1977 г.;
 последно изменено с Меморандум от мароканско-френски консултации от 22-23 март 1984 г. и размяна на писма от 14 март 1984 г.;
 —
 Споразумение за въздушен транспорт между правителството на Република Италия и правителството на Негово величество краля на Мароко, съставено в Рим на 8 юли 1967 г.;
 изменено с Меморандум за разбирателство, съставен в Рим


text:
на 13 юли 2000 г.;
 последно изменено с размяна на ноти от 17 октомври 2001 г. и 3 януари 2002 г.;
 —
 Споразумение за въздушен транспорт между правителството на Република Латвия и правителството на Кралство Мароко, съставено във Варшава на 19 май 1999 г.;
 —
 Споразумение за въздушен транспорт между правителството на Великото херцогство Люксембург и правителството на Негово величество краля на Мароко, съставено в Бон на 5 юли 1961 г.;
 —
 Споразумение за въздушен транспорт между Унгарската народна република и Кралство Мароко, съставено в Рабат на 21 март 1967 г.;
 —
 Споразумение за въздушен транспорт между правителството на Република Малта и правителството на Негово величество краля на Мароко, съставено в Рабат на 26 май 1983 г.;
 —
 Споразумение за въздушен транспорт между правителството на Нейно величество кралицата на Нидерландия и правителството на Негово величество краля на Мароко, съставено в Рабат на 20 май 1959 г.;
 —
 Споразумение за въздушен транспорт между правителството на Федерална република Австрия и правителството на Кралство Мароко, съставено в Рабат на 27 февруари 2002 г.;
 —
 Споразумение за въздушен транспорт между правителството на Народна република Полша и правителството на Кралство Мароко, съставено в Рабат на 29 ноември 1969 г.;
 —
 Споразумение за въздушен транспорт между Португалия и правителството на Кралство Мароко, съставено в Рабат на 3 април 1958 г.;
 допълнено с протокола, съставен в Лисабон на 19 декември 1975 г.;
 последно допълнено с протокола, съставен в Лисабон на 17 ноември 2003 г.;
 —
 Споразумение за въздушен транспорт между правителството на Кралство Швеция и правителството на Кралство Мароко, съставено в Рабат на 14 ноември 1977 г.;
 допълнено с размяна на ноти от 14 ноември 1977 г.;
 —
 Споразумение за въздухоплавателни услуги между правителството на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия и правителството на Кралство Мароко, съставено в Лондон на 22 октомври 1965 г.;
 изменено с размяна на ноти от 10 и 14 октомври 1968 г.;
 изменено с протокола, съставен в Лондон на 14 март 1997 г.;
 последно изменено с протокола, съставен в Рабат на 17 октомври 1997 г.;
 —
 Споразумения за въздухоплавателни услуги и други договорености, парафирани или подписани между Кралство Мароко и държавите-членки на Европейската общност, които към момента на подписването на настоящото споразумение все още не са влезли в сила и не се прилагат временно;
 —
 Споразумение за въздухоплавателни услуги между правителството на Кралство Нидерландия и правителството на Кралство Мароко, което се намира в приложение 1 към Меморандума за разбирателство, съставен в Хага на 20 юни 2001 г.
 ПРИЛОЖЕНИЕ III
 ПРОЦЕДУРИ, ПРИЛОЖИМИ ЗА РАЗРЕШЕНИЯ ЗА ОПЕРИРАНЕ И ТЕХНИЧЕСКИ РАЗРЕШЕНИЯ: КОМПЕТЕНТНИ ОРГАНИ
 1. Европейска общност
 Австрия:
 Служба за гражданско въздухоплаване
 Федерално министерство на транспорта, иновациите и технологиите
 Белгия:
 Главна дирекция „Въздушен транспорт“
 Федерална служба за мобилност и транспорт
 Кипър:
 Дирекция за гражданско въздухоплаване
 Министерство на комуникациите и строителството
 Чешка република:
 Дирекция „Гражданско въздухоплаване“
 Министерство на транспорта
 Служба за гражданско въздухоплаване
 Дания:
 Администрация за гражданско въздухоплаване
 Естония:
 Администрация за гражданско въздухоплаване
 Финландия:
 Служба за гражданско въздухоплаване
 Франция:
 Главна дирекция за гражданско въздухоплаване (DGAC)
 Германия:
 Luftfahrt-Bundesamt
 Федерално министерство на транспорта, строителството и градоустройството
 Гърция:
 Служба за гражданско


text:
въздухоплаване на Гърция
 Министерство на транспорта и комуникациите
 Унгария:
 Генерална дирекция за гражданско въздухоплаване
 Министерство на икономиката и транспорта
 Ирландия:
 Главна дирекция „Гражданско въздухоплаване“
 Дирекция „Транспорт“
 Италия:
 Национална служба за гражданско въздухоплаване (ENAC)
 Латвия:
 Администрация за гражданско въздухоплаване
 Министерство на транспорта
 Литва:
 Администрация за гражданско въздухоплаване
 Люксембург:
 Дирекция „Гражданско въздухоплаване“
 Малта:
 Дирекция „Гражданско въздухоплаване“
 Нидерландия:
 Министерство на транспорта, благоустройството и управлението на водите: Главна дирекция „Транспорт и въздухоплаване“
 Инспекторат по транспорта и управлението на водите
 Полша:
 Служба за гражданско въздухоплаване
 Португалия:
 Национален институт за гражданско въздухоплаване (INAC)
 Министерство на снабдяването, планирането и устройството на територията
 Испания:
 Главна дирекция „Гражданско въздухоплаване“
 Министерство на инфраструктурата и транспорта
 Словашка република:
 Дирекция „Гражданско въздухоплаване“
 Министерство на транспорта, пощите и телекомуникациите
 Словения:
 Дирекция „Гражданско въздухоплаване“
 Министерство на транспорта
 Швеция:
 Служба за гражданско въздухоплаване
 Обединеното кралство:
 Дирекция „Гражданско въздухоплаване“
 Дирекция по транспорта (DfT)
 2. Кралство Мароко
 Дирекция „Гражданско въздухоплаване“
 Министерство на снабдяването и транспорта
 ПРИЛОЖЕНИЕ IV
 ПРЕХОДНИ РАЗПОРЕДБИ
 1.
 Прилагането от мароканската страна на всички разпоредби на общностното законодателство в областта на въздушния транспорт, посочени в приложение VI, е предмет на оценка,за която носи отговорност Европейската общност и която следва да бъде потвърдена от Съвместния комитет. Решението на Съвместния комитет следва да бъде прието най-късно две години след влизането в сила на споразумението.
 2.
 До приемането на решението, посочено в точка 1, съгласуваните услуги и определените маршрути в приложение I, не включват правото на въздушните превозвачи на Европейската общност да извършват превоз на пътници и товари от Мароко до точки извън него и обратно, както и правото на мароканските въздушни превозвачи да извършват превоз на пътници и товари от една до друга точка на Европейската общност и обратно. Независимо от това, всички засягащи петата свобода права, предоставени въз основа на едно от двустранните споразумения между Мароко и държава-членка на Европейската общност, посочени в приложение II, могат да продължават да бъдат упражнявани, доколкото няма дискриминация, основана на националността.
 ПРИЛОЖЕНИЕ V
 СПИСЪК НА ДРУГИТЕ ДЪРЖАВИ, ПОСОЧЕНИ В ЧЛЕН 3 И ЧЛЕН 4 НА СПОРАЗУМЕНИЕТО
 1.
 Република Исландия (съгласно Споразумението за европейското икономическо пространство)
 2.
 Княжество Лихтенщайн (съгласно Споразумението за европейското икономическо пространство)
 3.
 Кралство Норвегия (съгласно Споразумението за европейското икономическо пространство)
 4.
 Конфедерация Швейцария (съгласно Споразумението за въздушен транспорт между Европейската общност и Конфедерация Швейцария)
 ПРИЛОЖЕНИЕ VI
 ПРАВИЛА, ПРИЛОЖИМИ ЗА ГРАЖДАНСКОТО ВЪЗДУХОПЛАВАНЕ
 „Приложимите разпоредби“ на следните актове се прилагат за целите на Споразумението, освен ако не е определено друго в това приложение или в приложение IV за преходните разпоредби. В случай на необходимост, по-долу са изложени адаптациите за всеки отделен акт:
 A. АВИАЦИОННА БЕЗОПАСНОСТ
 Забележка: Конкретните условия по отношение на участието на Мароко като наблюдател в Европейската агенция за авиационна безопасност (EASA) ще бъдат обсъдени на по-късен етап.
 No 3922/91
 Регламент (EИО) 3922/91 на Съвета от 16 декември 1991 г. относно хармонизирането на техническите изисквания и административните процедури в областта на гражданското въздухоплаване
 изменен с:
 —
 Регламент(EО) No 2176/96 на Комисията от 13 ноември 1996 г. за адаптиране на Регламент (EИО) No 3922/91 на Съвета към научния и технически напредък
 —
 Регламент (EО) No 1069/1999 на Комисията от


text:
25 май 1999 г. за адаптиране на Регламент (EИО) No 3922/91 на Съвета към научния и технически напредък
 —
 Регламент(EО) No 2871/2000 на Комисията от 28 декември 2000 г. за адаптиране на Регламент (EИО) No 3922/91 на Съвета към научния и технически напредък
 —
 Регламент (EО) No 1592/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2002 г. относно общите правила в областта на гражданското въздухоплаване и създаването на Европейска агенция за авиационна безопасност
 Приложими разпоредби: членове 1—10, 12—13, с изключение на член 4, параграф 1 и член 8, параграф 2, изречение 2, приложения I, II и III
 При прилагането на член 12, изразът „държави-членки“ се чете „държави-членки на ЕО“.
 No 94/56
 Директива 94/56/EО на Съвета от 21 ноември 1994 г. относно определяне на основните принципи при разследването на произшествия и инциденти в гражданското въздухоплаване
 Приложими разпоредби: членове 1—12
 No 1592/2002
 Регламент (EО) No 1592/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2002 г. относно общите правила в областта на гражданското въздухоплаване и създаването на Европейска агенция за авиационна безопасност,
 изменен с:
 —
 Регламент (EО) No 1643/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 22 юли 2003 г. за изменение на регламент (EО) No 1592/2002
 —
 Регламент (EО) No 1701/2003 на Комисията от 24 септември 2003 г. за привеждане в съответствие на член 6 на Регламент (EО) No 1592/2002
 Приложими разпоредби: членове 1—57, приложения I и II
 No 2003/42
 Директива 2003/42/EО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юни 2003 г. за докладване на събития в гражданското въздухоплаване
 Приложими разпоредби: членове 1—11, приложения I и II
 No 1702/2003
 Регламент (EО) No 1702/2003 на Комисията от 24 септември 2003 г. за определяне на правила за прилагане на сертифициране за летателна годност и за опазване на околната среда на въздухоплавателни средства и свързани с тях продукти, части и оборудване, както и за сертифициране на проектантски и производствени организации
 Приложими разпоредби: членове 1—4 и приложението
 No 2042/2003
 Регламент (EО) No 2042/2003 на Комисията от 20 ноември 2003 г. относно поддържане на летателната годност на въздухоплавателните средства и авиационните продукти, части и устройства и за одобряване на организациите и персонала, изпълняващ тези задачи
 Приложими разпоредби: членове 1—6, приложения I—IV
 No 104/2004
 Регламент (EО) No 104/2004 на Комисията от 22 януари 2004 г. за определяне на правила за организацията и състава на Апелативния орган на Европейската агенция за авиационна безопасност
 Приложими разпоредби: членове 1—7 и приложението
 Б. УПРАВЛЕНИЕ НА ВЪЗДУШНОТО ДВИЖЕНИЕ
 No 93/65
 Директива 93/65/EО на Съвета от 19 юли 1993 г. за дефинирането и използването на съвместими технически и оперативни спецификации за доставяне на оборудване и системи за управление на въздушния трафик,
 изменена с:
 —
 Директива 97/15/EО на Комисията от 25 март 1997 г. за приемане на стандартите на Евроконтрол и за изменение на Директива 93/65/EИО на Съвета за дефинирането и използването на съвместими технически и оперативни спецификации за доставяне на оборудване и системи за управление на въздушния трафик, изменена и допълнена от Регламент (EО) No 2082/2000 на Комисията от 6 септември 2000 г. за приемане на стандартите на Евроконтрол


text:
и за изменение на Директива 97/15/EО за приемане на стандартите на Евроконтрол и за изменение на Директива 93/65/EИО на Съвета, изменена с Регламент (EО) No 980/2002 на Комисията от 4 юни 2002 г. за изменение на Регламент (EО) No 2082/2000 за приемане на стандартите на Евроконтрол
 Приложими разпоредби: членове 1—9, приложения I и II
 Позоваването на Директива 93/65/EИО на Съвета се заличава, считано от 20 октомври 2005 г.
 No 2082/2000
 Регламент (EО) No 2082/2000 на Комисията от 6 септември 2000 г. за приемане на стандартите на Евроконтрол и за изменение на Директива 97/15 за приемане на стандартите на Евроконтрол и за изменение на Директива 93/65/EИО на Съвета,
 изменен с:
 —
 Регламент (EО) No 980/2002 на Комисията от 4 юни 2002 г. за изменение на Регламент (EО) No 2082/2000 за приемане на стандартите на Евроконтрол
 Приложими разпоредби: членове 1—3, приложения I—III
 No 549/2004
 Регламент (EО) No 549/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 10 март 2004 г. за определяне на рамката за създаването на Единно европейско небе („рамковия регламент“)
 Приложими разпоредби: членове 1—4, член 6 и членове 9—14.
 No 550/2004
 Регламент (EО) No 550/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 10 март 2004 г. за осигуряването на аеронавигационно обслужване в единното европейско небе (регламент за предоставянето на услуги)
 Приложими разпоредби: членове 1—19
 No 551/2004
 Регламент (EО) No 551/2004 на Европейския парламент и Съвета от 10 март 2004 г. относно организацията и използването на въздушното пространство в единното европейско небе (регламент за въздушното пространство)
 Приложими разпоредби: членове 1—11
 No 552/2004
 Регламент (EО) No 552/2004 на Европейския парламент и Съвета от 10 март 2004 г. относно оперативната съвместимост на европейската мрежа за управление на въздушното движение (регламент за оперативната съвместимост)
 Приложими разпоредби: членове 1—12
 В. ОКОЛНА СРЕДА
 No 89/629
 Директива 89/629/EИО на Съвета от 4 декември 1989 г. относно ограничаването на шумовите емисии от граждански дозвукови реактивни самолети.
 Приложими разпоредби: членове 1—8
 No 92/14
 Директива 92/14/EИО на Съвета от 2 март 1992 г. за ограничаване експлоатацията на самолети, които са предмет на част II, глава 2, том 1 на приложениe 16 към Конвенцията за международно гражданско въздухоплаване, втора редакция (1988 г.),
 изменена с:
 —
 Директива 98/20/EО на Съвета от 30 март 1998 г. за изменение на директива 92/14/EИО
 —
 Директива 1999/28/EО на Комисията от 21 април 1999 г. за изменение на приложението към Директива 92/14/EИО на Съвета
 —
 Регламент (EО) No 991/2001 на Комисията от 21 май 2001 г. за изменение на приложението към Директива 92/14/EИО на Съвета
 Приложими разпоредби: членове 1—11 и приложението
 No 2002/30
 Директива 2002/30/EО на Европейския парламент и на Съвета от 26 март 2002 г. относно установяването на правила и процедури за въвеждането на експлоатационни ограничения, свързани с шума на летищата на Общността
 Приложими разпоредби: членове 1—15, приложения I и II
 No 2002/49
 Директива 2002/49/EО на Европейския парламент и на Съвета от 25 юни 2002 г. относно оценката и управлението на шума в околната среда
 Приложими разпоредби: членове 1—16, приложения I—IV
 Г. ЗАКРИЛА НА ПОТРЕБИТЕЛИТЕ
 No 90/314
 Директива 90/314/EИО на Съвета от 13 юни 1990 г. относно


text:
пакетните туристически пътувания, пакетните туристически ваканции и пакетните туристически обиколки
 Приложими разпоредби: членове 1—10
 No 92/59
 Директива 92/59/EИО на Съвета от 29 юни 2002 г. за общата безопасност на продуктите
 Приложими разпоредби: членове 1—19
 No 93/13
 Директива 93/13/EИО на Съвета от 15 април 1993 г. относно неравноправните клаузи в потребителските договори
 Приложими разпоредби: членове 1—10 и приложението
 No 95/46
 Директива 95/46/EО на Европейския парламент и Съвета от 24 октомври 1995 г. за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни
 Приложими разпоредби: членове 1—34
 No 2027/97
 Регламент (EО) No 2027/97 на Съвета от 9 октомври 1997 г. относно отговорността на въздушните превозвачи в случай на произшествия,
 изменен с:
 —
 Регламент (EО) No 889/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 13 май 2002 г. за изменение на Регламент (EО) No 2027/97на Съвета
 Приложими разпоредби: членове 1—8
 No 261/2004
 Регламент (EО) No 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 г. относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) No 295/91
 Приложими разпоредби: членове 1—17
 Д. СИСТЕМИ ЗА КОМПЮТЪРНА РЕЗЕРВАЦИЯ
 No 2299/1989
 Регламент (EИО) No 2299/1989 на Съвета от 24 юли 1989 г. относно кодекс за поведение при компютризирани системи за резервация,
 изменен с:
 —
 Регламент (EИО) No 3089/93 на Съвета от 29 октомври 1993 г. за изменение на Регламент (EИО) No 2299/89
 —
 Регламент (EО) No 323/1999 на Съвета от 8 февруари 1999 г. за изменение на Регламент (EИО) No 2299/89
 Приложими разпоредби: членове 1—22 и приложението
 Е. СОЦИАЛНИ АСПЕКТИ
 No 1989/391
 Директива 89/391/EИО на Съвета от 12 юли 1989 г. за въвеждане на мерки за насърчаване подобряването на безопасността и здравето на работниците на работното място
 Приложими разпоредби: членове 1—16, както и 18—19
 No 2003/88
 Директива 2003/88/EО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 г. относно някои аспекти на организацията на работното време
 Приложими разпоредби: членове 1—19, 21—24, както и 26—29
 No 2000/79
 Директива 2000/79/EИО на Съвета от 27 ноември 2000 г. относно Европейското споразумение за организация на работното време на мобилните работници в гражданската авиация, сключено от Асоциацията на европейските авиокомпании (АЕА), Европейската федерация на транспортните работници (ETF), Европейската асоциация на пилотите (ECA), Асоциацията на европейските регионални авиокомпании (ERA) и Международната асоциация на въздушните превозвачи (IACA)
 Приложими разпоредби: членове 1—5
 Ж. ДРУГО ЗАКОНОДАТЕЛСТВО
 No 91/670
 Директива 91/670/EИО на Съвета от 16 декември 1991 г. относно взаимното приемане на лицензите на персонала за упражняване на функции в гражданската авиация
 Приложими разпоредби: членове 1—8 и приложението


text:
 Важна правна забележка
 |
 22003D0049(01)
 Официален вестник n° L 193 , 31/07/2003 стр. 0022 - 0023 специално чешко издание глава 11 том 08 стр. 268 - 269 специално испанско издание глава 11 том 08 стр. 268 - 269 специално унгарско издание глава 11 том 08 стр. 268 - 269 специално литвийско издание глава 11 том 08 стр. 268 - 269 LV.ES глава 11 том 08 стр. 268 - 269 MT.ES глава 11 том 08 стр. 268 - 269 PL.ES глава 11 том 08 стр. 268 - 269 SK.ES глава 11 том 08 стр. 268 - 269 специално словенско издание глава 11 том 08 стр. 268 - 269
 Решение на Съвместния комитет на ЕИПNo 49/2003от 16 май 2003 годиназа изменение на приложение XIII (Транспорт) към Споразумението за ЕИПСЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с Протокол за адаптиране на Споразумението за Европейското икономическо пространство, по-нататък наричано "Споразумението", и по-специално член 98 от него,като има предвид, че:(1) Приложение XIII към споразумението беше изменено с Решение No 36/2003 на Съвместния комитет на ЕИП от 14 март 2003 г. [1].(2) Директива 2002/85/EО на Европейския парламент и на Съвета от 5 ноември 2002 г. за изменение на Директива 92/6/EИО на Съвета относно монтирането и използването в рамките на Общността на устройства за ограничаване на скоростта за някои категории моторни превозни средства [2] трябва да бъде включена в споразумението,РЕШИ:Член 1В точка 17б (Директива 92/6/EИО на Съвета) от приложение XIII към споразумението се добавя следния текст:"както е изменено с:- 32002 L 0085: Директива 2002/85/EО на Европейския парламент и на Съвета от 5 ноември 2002 г. (ОВ L 327, 4.12.2002 г., стр. 8)."Член 2Текстовете на Директива 2002/85/ЕО на исландски и норвежки език се публикуват в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз и имат еднаква сила.Член 3Настоящото решение влиза в сила на 17 май 2003 г., при условие, че всички нотификации до Съвместният комитет на ЕИП съгласно член 103, параграф 1 от споразумението са направени [***].Член 4Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.Съставено в Брюксел на 16 май 2003 година.За Съвместния комитет на ЕИППредседателP. Westerlund[1] ОВ L 137, 5.6.2003 г., стр. 42.[2] ОВ L 327, 4.12.2002 г., стр. 8.[***] Не са посочени конституционни изисквания.--------------------------------------------------


text:
 11.10.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 266/24
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 60/2007
 от 8 юни 2007 година
 за изменение на приложение XX (Околна среда) към Споразумението за ЕИП
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с Протокола за адаптиране на Споразумението за Европейското икономическо пространство, наричано по-нататък „Споразумението“, и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Приложение XX към Споразумението бе изменено с Решение No 36/2007 на Съвместния комитет на ЕИП от 27 април 2007 г. (1)
 (2)
 Регламент (ЕО) No 1366/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 6 септември 2006 г. за изменение на Регламент (ЕО) No 2037/2000 по отношение на базовата година за отпускане на квоти за хидрохлорофлуоровъглеводороди на държавите-членки, които се присъединиха към Европейския съюз на 1 май 2004 г. (2) следва да бъде включен в Споразумението,
 РЕШИ:
 Член 1
 В точка 21аа (Регламент (ЕО) No 2037/2000 на Европейския парламент и на Съвета) от приложение XX към Споразумението се добавя следното тире:
 „—
 32006 R 1366: Регламент (ЕО) No 1366/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 6 септември 2006 г. (ОВ L 264, 25.9.2006 г., стр. 12).“
 Член 2
 Текстовете на Регламент (ЕО) No 1366/2006 на исландски и норвежки език, които ще бъдат публикувани в притуркaта за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила на 9 юни 2007 г., при условие че всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението, са внесени в Съвместния комитет на ЕИП (3).
 Член 4
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притуркaта за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 8 юни 2007 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 Alan SEATTER
 (1) ОВ L 209, 9.8.2007 г., стр. 65.
 (2) ОВ L 264, 25.9.2006 г., стр. 12.
 (3) Без отбелязани конституционни изисквания.


text:
 Важна правна забележка
 |
 22008A0813(01)
 Споразумение между Европейския съюз и Република Албания относно участието на Република Албания във военната операция на Европейския съюз в Република Чад и Централноафриканската република (операция EUFOR Tchad/RCA)
 Официален вестник n° L 217 , 13/08/2008 стр. 0019 - 0022
 ПРЕВОДСпоразумениемежду Европейския съюз и Република Албания относно участието на Република Албания във военната операция на Европейския съюз в Република Чад и Централноафриканската република (операция EUFOR Tchad/RCA)ЕВРОПЕЙСКИЯТ СЪЮЗ (ЕС),от една страна, иРЕПУБЛИКА АЛБАНИЯ,от друга страна,наричани по-долу "страните",приемането от Съвета на Европейския съюз на Съвместно действие 2007/677/ОВППС от 15 октомври 2007 г. относно военната операция на Европейския съюз в Република Чад и Централноафриканската република (операция EUFOR Tchad/RCA),поканата към Република Албания да участва в операцията, ръководена от Европейския съюз,успешното приключване на процеса на сформиране на военните сили и препоръката на командващия операцията на ЕС и на Военния комитет на ЕС да се постигне съгласие относно участието на сили на Република Албания в ръководената от ЕС операция,Решение CHAD/1/2008 на Комитета по политика и сигурност от 13 февруари 2008 г. относно приемане приноса на трети страни към военната операция на Европейския съюз в Република Чад и в Централноафриканската република [1],Решение CHAD/2/2008 на Комитета по политика и сигурност от 18 март 2008 г. за създаване на Комитет на държавите, участващи във военната операция на Европейския съюз в Република Чад и Централноафриканската република [2],СЕ СПОРАЗУМЯХА ЗА СЛЕДНОТО:Член 1Участие в операцията1. Република Албания се присъединява към Съвместно действие 2007/677/ОВППС от 15 октомври 2007 г. относно военната операция на Европейския съюз в Република Чад и Централноафриканската република (операция EUFOR Tchad/RCA), както и към всяко съвместно действие или решение, с което Съветът на Европейския съюз реши да разшири действието на военната операция на ЕС за управление на кризи, в съответствие с разпоредбите на настоящото споразумение и всички необходими договорености за изпълнение.2. Участието на Република Албания във военната операция на ЕС за управление на кризи не засяга автономността на Европейския съюз за вземане на решения.3. Република Албания гарантира, че нейните сили и персонал, участващи във военната операция на ЕС за управление на кризи, изпълняват своята мисия в съответствие със:- Съвместно действие 2007/677/ОВППС и евентуалните му последващи изменения,- оперативния план,- всички мерки за изпълнение.4. Силите и персоналът от Албания, командировани в операцията, изпълняват своите функции и се ръководят единствено от интереса на военната операция на ЕС за управление на кризи.5. Република Албания информира своевременно командващия операцията на ЕС за всяко изменение на участието ѝ в операцията.Член 2Статут на силите1. Статутът на силите и персонала, които Република Албания предоставя за военната операция на ЕС за управление на кризи, се урежда с разпоредбите за статута на силите, съгласувани между Европейския съюз и съответните държави, ако има такива.2. Статутът на силите и персонала, предоставени на щаба или на командни състави, разположени извън Република Чад и Централноафриканската република, се урежда чрез договорености между щаба, командните състави и Република Албания.3. Без да се засягат разпоредбите за статута на силите, посочени в параграф 1, Република Албания упражнява юрисдикция над своите сили и персонал, участващи във военната операция на ЕС за управление на кризи.4. Република


text: Албания отговаря за всякакви искове, свързани с участието ѝ във военната операция на ЕС за управление на кризи, предявени от или насочени срещу нейни сили и персонал. Република Албания отговаря за предприемането на всякакви действия, по-специално правни или дисциплинарни, срещу своите сили и персонал в съответствие със своите закони и подзаконови актове.5. Република Албания се ангажира да декларира отказа си от искове срещу която и да е държава, участваща във военната операция на ЕС за управление на кризи, и да направи това при подписването на настоящото споразумение.6. Европейският съюз се ангажира да осигури неговите държави-членки да декларират отказа си от искове, свързани с участието на Република Албания във военната операция на ЕС за управление на кризи, и да направят това при подписването на настоящото споразумение.Член 3Класифицирана информация1. Република Албания предприема необходимите мерки, за да гарантира защитата на класифицирана информация на ЕС в съответствие с разпоредбите относно сигурността на Съвета на Европейския съюз, както са установени в приложението към Решение 2001/264/ЕО на Съвета от 19 март 2001 г. [3], и в съответствие с допълнителните насоки на компетентните органи, включително на командващия операцията на ЕС.2. Ако Европейският съюз и Република Албания са сключили споразумение относно процедурите за сигурност при обмена на класифицирана информация, разпоредбите на това споразумение се прилагат в рамките на военната операция на ЕС за управление на кризи.Член 4Командна верига1. Всички сили и персонал, които участват във военната операция на ЕС за управление на кризи, остават изцяло под командването на своите национални власти.2. Националните власти прехвърлят оперативното и тактическо командване и/или контрол над своите сили и персонал на командващия операцията на ЕС. Командващият операцията на ЕС е оправомощен да делегира правомощията си.3. По отношение на текущото управление на операцията Република Албания има същите права и задължения като държавите-членки на ЕС, участващи в нея.4. След консултация с Република Албания командващият операцията на ЕС може във всеки един момент да поиска оттегляне на участието на Република Албания.5. Република Албания назначава висш военен представител (наричан по-долу "ВВП"), който представлява националния ѝ контингент в рамките на военната операция на ЕС за управление на кризи. ВВП провежда консултации с командващия силите на ЕС по всички въпроси, отнасящи се до операцията, и отговаря за ежедневната дисциплина на контингента.Член 5Финансови аспекти1. Република Албания поема всички разходи, свързани с участието ѝ в операцията, освен ако тези разходи са предмет на общо финансиране, както е предвидено в правните инструменти, посочени в член 1, параграф 1 от настоящото споразумение и в Решение 2007/384/ОВППС на Съвета от 14 май 2007 г. за създаване на механизъм за администриране на финансирането на общите разходи за операциите на Европейския съюз с военни или отбранителни последици (Athena) [4].2. В случай на смърт, телесна повреда, загуба или вреда, причинени на физически или юридически лица от държавата/държавите, в която/които се провежда операцията, Република Албания, при установяване на нейната отговорност, заплаща обезщетения съгласно условията, установени в разпоредбите за статута на силите, ако има такива, както е посочено в член 2, параграф 1 от настоящото споразумение.Член 6Договорености за изпълнение на споразумениетоВсички технически и административни договорености с оглед на изпълнението


text: на настоящото споразумение се сключват между генералния секретар на Съвета на Европейския съюз/върховен представител за общата външна политика и политика на сигурност и компетентните органи на Република Албания.Член 7НеспазванеВ случай че една от страните не спази своите задължения, установени в членове 1—6, другата страна има право да прекрати настоящото споразумение с едномесечно предизвестие.Член 8Уреждане на споровеСпоровете относно тълкуването или прилагането на настоящото споразумение се уреждат с дипломатически средства между страните.Член 9Влизане в сила1. Настоящото споразумение влиза в сила на първия ден от първия месец след като страните са се нотифицирали взаимно за приключването на вътрешните процедури, необходими за тази цел.2. Настоящото споразумение се прилага временно от датата на подписването му.3. Настоящото споразумение остава в сила за срока на участие на Република Албания в операцията.Съставено в Париж на 13 юли 2008 г. на английски език в четири екземпляра.За Европейския съюзЗа Република Албания[1] ОВ L 56, 29.2.2008 г., стp. 64. Решение, изменено с Решение CHAD/3/2008 (ОВ L 144, 4.6.2008 г., стр. 82).[2] ОВ L 107, 17.4.2008 г., стp. 60. Решение, изменено с Решение CHAD/3/2008.[3] ОВ L 101, 11.4.2001 г., стр. 1. Решение, последно изменено с Решение 2007/438/ЕО (ОВ L 164, 26.6.2007 г., стр. 24).[4] ОВ L 152, 13.6.2007 г., стр. 14.--------------------------------------------------


text:
 Важна правна забележка
 |
 21999D0722(07)
 Официален вестник n° L 189 , 22/07/1999 стр. 0061 - 0061 специално чешко издание глава 11 том 04 стр. 24 - 24 специално испанско издание глава 11 том 04 стр. 24 - 24 специално унгарско издание глава 11 том 04 стр. 24 - 24 специално литвийско издание глава 11 том 04 стр. 24 - 24 LV.ES глава 11 том 04 стр. 24 - 24 MT.ES глава 11 том 04 стр. 24 - 24 PL.ES глава 11 том 04 стр. 24 - 24 SK.ES глава 11 том 04 стр. 24 - 24 специално словенско издание глава 11 том 04 стр. 24 - 24
 Решение на Съвместния комитет на ЕИП No 88/98от 25 септември 1998 годиназа изменение на приложение II (Технически регламенти, стандарти, изпитване и сертификация) към Споразумението за ЕИПСЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с Протокол за адаптиране на Споразумението за Европейското икономическо пространство, оттук нататък наричано "Споразумението", и по-специално член 98 от него,като има предвид, че приложение II към Споразумението беше изменено с Решение No 72/98 на Съвместния комитет на ЕИП от 31 юли 1998 г. [1];като има предвид, че Директива 97/57/ЕО на Съвета от 22 септември 1997 г. за съставяне на приложение VI към Директива 91/414/ЕИО относно пускането на пазара на продукти за растителна защита [2] трябва да се включи в Споразумението,РЕШИ:Член 1Следното тире се добавя в точка 12а (Директива 91/414/ЕИО на Съвета) на глава XV на приложение II към Споразумението:- "— 397 L 0057: Директива 97/57/ЕО на Комисията от 22 септември 1997 г. (ОВ L 265, 27.9.1997 г., стр. 87)."Член 2Текстовете на Директива 97/57/ЕО на исландски и норвежки език, приложени към версиите на настоящото решение на съответните езици, са автентични.Член 3Настоящото решение влиза в сила на 26 септември 1998 г., при условие че всички нотификации съгласно член 103, параграф 1 от Споразумението са направени на Съвместния комитет на ЕИП.Член 4Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейските общности.Съставено в Брюксел на 25 септември 1998 година.За Съвместния комитет на ЕИППредседателN. v. Liechtenstein[1] ОВ L 172, 8.7.1999 г., стр. 51.[2] ОВ L 265, 27.9.1997 г., стр. 87.--------------------------------------------------


text:
 Важна правна забележка
 |
 22003A1223(02)
 Официален вестник n° L 338 , 23/12/2003 стр. 0032 - 0040 специално чешко издание глава 11 том 48 стр. 162 - 170 специално испанско издание глава 11 том 48 стр. 162 - 170 специално унгарско издание глава 11 том 48 стр. 162 - 170 специално литвийско издание глава 11 том 48 стр. 162 - 170 LV.ES глава 11 том 48 стр. 162 - 170 MT.ES глава 11 том 48 стр. 162 - 170 PL.ES глава 11 том 48 стр. 162 - 170 SK.ES глава 11 том 48 стр. 162 - 170 специално словенско издание глава 11 том 48 стр. 162 - 170
 Протоколза изменение на Конвенцията от 29 юли 1960 година за гражданска отговорност в областта на ядрената енергия, изменена с Допълнителния протокол от 28 януари 1964 година и с Протокола от 16 ноември 1982 годинаПРАВИТЕЛСТВАТА на Федерална република Германия, Кралство Белгия, Кралство Дания, Кралство Испания, Република Финландия, Френската република, Гръцката република, Италианската република, Кралство Норвегия, Кралство Нидерландия, Португалската република, Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия, Република Словения, Кралство Швеция, Швейцарската конфедерация и Република Турция,КАТО ИМА ПРЕДВИД, че е желателно да се измени Конвенцията за гражданска отговорност в областта на ядрената енергия, сключена в Париж на 29 юли 1960 г. в рамките на Организацията за европейско икономическо сътрудничество, понастоящем Организация за икономическо сътрудничество и развитие, изменена с Допълнителния протокол, подписан в Париж на 28 януари 1964 г. и с Протокола, подписан в Париж на 16 ноември 1982 г.,СЕ СПОРАЗУМЯХА ЗА СЛЕДНОТО:I. Конвенцията за гражданска отговорност в областта на ядрената енергия от 28 юли 1960 г., изменена с Допълнителния протокол от 28 януари 1964 г. и с Протокола от 16 ноември 1982 г. се изменя, както следва:А. член 1, буква а), i) и буква a), ii) се заменят със следния текст:"i) "ядрена авария" означава всяко събитие или поредица от събития с един и същи произход, които причиняват ядрени вреди;ii) "ядрена инсталация" означава всеки ядрен реактор с изключение на тези, които са част от транспортно средство, всеки завод за производство или преработка на ядрен материал, завод за отделяне на изотопи на ядреното гориво, завод за преработка на отработило ядрено гориво, всяка инсталация за съхранение на ядрен материал, с изключение на тези за складиране на такива материали с цел превоз, всяка инсталация, предназначена за крайно съхранение на ядрен материал, включително реактори, заводи и инсталации, които са в процес на извеждане от експлоатация, както и всяка друга инсталация, в която се съдържа ядрено гориво или радиоактивни продукти или отпадъци, посочени от управителния комитет по атомна енергетика на Организацията (наричан по-долу "Управителният комитет"); всяка договаряща се страна има право да вземе решение една или няколко ядрени инсталации да бъдат считани като една единна ядрена инсталация, които са с единна експлоатация, намират се на една и съща площадка, както и всяка друга инсталация, разположена на тази площадка и в която се съдържа ядрено гориво или радиоактивни продукти или отпадъци;"Б. към член 1, буква а) се добавят четири нови точки vii), viii) ix) и x), както следва:"vii) "ядрена вреда" означава:1. смърт


text: или телесна повреда;2. загуба или повреда на имущество;и за всяка от следните категории, доколкото са предвидени от правото на компетентния съд:3. икономическа загуба, която произтича от загуба или вреда, посочени в точки 1 или 2 по-горе, доколкото не са включени в тези точки, ако е понесена от лице, което има право да предяви иск с оглед на тази загуба или вреда;4. стойността на мерките по възстановяването на увредена околна среда, освен в случаите, когато това увреждане е незначително, ако такива мерки действително са предприети или трябва да бъдат предприети и доколкото това не е включено в точка 2 по-горе;5. загуба на печалба, която произтича от пряк икономически интерес от използването или възползването от околната среда и която се дължи на значително увреждане на тази околна среда, и доколкото не е включена в точка 2 по-горе;6. стойността на предпазните мерки и всяка друга допълнителна загуба или всяка друга вреда, причинена от такива мерки,в случая на точки 1—5 по-горе, до степента, до която загубата или вредата произтичат или е резултат от йонизиращи лъчения, излъчвани от всеки източник на радиация, който се намира в ядрена инсталация, или излъчвани от ядреното гориво, или от радиоактивните продукти или отпадъци, които се намират в ядрената инсталация, или от ядрен материал с произход от, изпратен от или към ядрена инсталация, доколкото загубата или вредата са резултат от радиоактивните свойства на тези материали, или от комбинация от радиоактивни свойства с токсични, експлозивни или други опасни свойства на тези материали;viii) "възстановителни мерки" означава всяка разумна мярка, която е утвърдена от компетентните власти на държавата, в която са предприети мерките, и които целят да възстановят или възобновят увредените или разрушени компоненти на околната среда или да въведат, когато е уместно, равновесие между тези компоненти на околната среда. Законодателството на държавата, която е претърпяла ядрена вреда определя кой има право да предприеме такива мерки;ix) "превантивни мерки" означава всяка разумна мярка, предприета от което и да е лице, след като е настъпила ядрена авария или събитие, създаващо тежка и непосредствена заплаха от ядрена вреда, за предотвратяването или ограничаването до минимум на ядрените вреди, изброени в буква а), vii), 1—5, предмет на одобрение от компетентните власти, ако това се изисква от законодателството на държавата, в която се предприемат превантивните мерки;x) "разумни мерки" означава всяка мярка, счетена от правото на компетентния съд като адекватна и пропорционална по отношение на всички обстоятелства, например:1. естеството и обхвата на претърпяната ядрена вреда или, в случая с превантивните мерки, естеството и обхвата на риска от такава вреда;2. вероятността, към момента на тяхното предприемане, че тези мерки ще бъдат ефективни;3. приложимите научно-технически познания;"В. член 2 се заменя със следния текст:"а) Настоящата конвенция се прилага за ядрени вреди, понесени на територията на или в която и да е морска зона, установена съгласно международното право от или като се изключи територията на недоговаряща се страна, която не е посочена в ii)—iv) от настоящия параграф, на борда на кораб или плавателно средство, с регистрация от:i) договаряща се страна;ii) недоговаряща се страна, която към момента на ядрената авария е договаряща се страна по


text: Виенската конвенция относно гражданската отговорност за ядрена вреда, от 21 май 1963 г. и всяко изменение на тази конвенция, което е в сила за тази страна, както и по Съвместния протокол относно прилагането на Виенската конвенция и на Парижката конвенция от 21 септември 1988 г., при условие все пак, че договарящата се страна по Парижката конвенция, на територията на която е разположена ядрена инсталация на оператора, който носи отговорност, е и договаряща се страна по този Съвместен протокол;iii) недоговаряща се страна, която към момента на ядрената авария няма ядрена инсталация на своя територия или в която и да е морска зона, установена от нея по силата на международното право; илиiv) всяка друга договаряща се страна, в която към момента на ядрената авария е в сила законодателство, отнасящо се до ядрената отговорност и което предоставя еквивалентна полза на базата на реципрочността и се основава на същите принципи като тези на настоящата конвенция, включително, inter alia, обективната отговорност на отговорния оператор, изключителната отговорност на оператора или разпоредба със същото действие, изключителната юрисдикция, равнопоставеното третиране на всички жертви от ядрена авария, признаването и изпълнението на присъдите, свободното прехвърляне на обезщетенията, лихвите и разходите.б) Нищо в настоящия член не препятства определена договаряща се страна, на чиято територия е разположена ядрената инсталация на отговорния оператор, да предвиди в своето законодателство по-широк обхват на прилагане по отношение на настоящата конвенция.";Г. член 3 се заменя със следния текст:"а) Операторът на ядрена инсталация е отговорен съгласно настоящата конвенция за всяка ядрена вреда, с изключение на:i) вреди, причинени на самата ядрена инсталация и на другите ядрени инсталации, дори и такива, които са в процес на изграждане, които се намират на площадката, на която се намира тази инсталация; иii) вреди върху имущество, намиращо се на същата тази площадка, и което е или трябва да бъде използвано във връзка с едната или другата от тези инсталации;при положение, че тази вреда е причинена от ядрена авария, възникнала в тази инсталация или са намесени ядрени материали, произхождащи от тази инсталация, освен ако не е предвидено друго в член 4.б) В случаите, когато ядрени вреди са причинени съвместно от ядрена авария и от авария, различна от ядрената, вредата, причинена от втората авария, доколкото тя не може да бъде обосновано отделена от ядрената вреда, причинена от ядрената авария, се счита за вреда, причинена от ядрена авария. Когато ядрената вреда е причинена съвместно от ядрена авария, но и от излъчване на йонизиращо лъчение, непосочено в настоящата конвенция, то никоя разпоредба от настоящата конвенция не ограничава и не засяга по друг начин отговорността на всяко лице по отношение на това излъчване на йонизиращо лъчение.";Д. член 4, букви в) и г) са съответно преномерирани в букви г) и д) и е добавен нов буква в), който гласи следното:"в) Прехвърлянето на отговорност върху оператора на друга ядрена инсталация, съгласно буква а), i) и ii) и буква б), i) и ii) от настоящия член може да се осъществи единствено ако този оператор има пряк икономически интерес по отношение на транспортирания ядрен материал.";Е. член 5, букви б) и г) се заменят


text: със следните текстове:"б) Въпреки това, когато ядрената вреда е причинена от ядрена авария, възникнала в ядрена инсталация и невключваща друго освен ядрените материали, които са на съхранение с цел транспорт, операторът на ядрената инсталация не носи отговорност, ако друг оператор или друго лице са отговорни по силата на член 4.г) Ако ядрената вреда предполага отговорността на повече от един оператор съгласно настоящата конвенция, то тяхната отговорност е солидарна; ако обаче такава отговорност е в резултат на ядрена вреда, причинена от ядрена авария, която включва ядрени материали в процес на превоз, било то в едно единствено превозно средство или, в случай на складиране, в процес на превоз в една и съща ядрена инсталация, максималната обща сума на отговорност на упоменатите оператори е равна на най-високата определена сума за оператора съгласно член 7. В нито един случай отговорността на оператора, в резултат на ядрена авария, не може да надхвърля определената в член 7 сума, приложима за него.";Ж. член 6, букви в) и д) се заменят със следните текстове:"в), i) Никоя от разпоредбите на настоящата конвенция не засяга отговорността:1. на всяко лице за причинена ядрена вреда при ядрена авария, за която по смисъла на член 3, буква а) или на член 9 операторът не носи отговорност по силата на настоящата конвенция и когато тя е резултат от действие или бездействие на това лице, допуснати от него с намерение да причини вредата;2. на надлежно упълномощено лице за оператор на реактор, който е част от транспортно средство, за причинена ядрена вреда при ядрена авария, за която операторът не носи отговорност съгласно член 4, буква а), iii) или член 4, буква б), iii);ii) На оператора не може да бъде присъдена отговорност за ядрена вреда, причинена от ядрена авария, извън рамките на настоящата конвенция.""д) Ако операторът докаже, че ядрената вреда е причинена изцяло или отчасти в резултат на груба небрежност от страна на лицето, което я е претърпяло, или че това лице е действало или бездействало с намерение да причини вредата, то компетентния съд има право, когато националното законодателство го предвижда, да освободи изцяло или отчасти оператора от задължението да заплати обезщетение за вредата, претърпяна от това лице.";З. член 7 се заменя със следния текст:"а) Всяка договаряща се страна предвижда в своето законодателство отговорността на оператора за причинена ядрена вреда от всяка ядрена авария да бъде в размер, не по-малък от 700 милиона EUR.б) Независимо от буква а) от настоящия член и от член 21, буква а), всяка договаряща се страна може:i) като се има предвид естеството на въпросната ядрена инсталация и предвидимите последствия от ядрена авария, в която е включена, да определи по-нисък размер за отговорността, свързана с тази инсталация, като така определената сума не може да бъде по-малка от 70 милиона EUR;ii) като се има предвид естеството на въпросния ядрен материал и предвидимите последствия от ядрена авария, в която е включен, да определи по-нисък размер за отговорността за превоз на ядрения материал, като така определената сума не може да бъде по-малък от 80 милиона EUR.в) Изплащането на обезщетение за ядрени вреди, причинени на превозното средство,


text: на което се намират в момента на ядрената авария въпросните ядрени материали, не може да има за последствие намаляване на отговорността на оператора за другите ядрени вреди до размер под 80 милиона EUR или друг по-висок размер, определен в законодателството на договарящата се страна.г) Определените по силата на букви а) или б) от настоящия член или на буква в) от член 21 суми, покриващи отговорността на оператора на ядрени инсталации, разположени на територията на определена договаряща се страна, както и разпоредбите на законодателството на дадена договаряща се страна, предвидени съгласно буква в) от настоящия член, се прилагат спрямо отговорността на упоменатите оператори, независимо къде е настъпила ядрената авария.д) Всяка договаряща се страна може да подчини пренасянето на ядрени материали през нейна територия на условието максималният размер на отговорността на чуждият оператор да бъде увеличен, ако тя счете, че упоменатият размер не покрива достатъчно адекватно рисковете от ядрена авария при пренасянето. Така увеличеният максимален размер обаче не може да надхвърля максималният размер на отговорността на оператора на ядрени инсталации, разположени на територията на тази договаряща се страна.е) Разпоредбите на буква д) от настоящия член не са приложими за:i) превозване по море в случаите, когато по силата на международното право е използвано право на убежище в пристанището на упоменатата договаряща се страна, поради непосредствен риск или право на незастрашаващо преминаване през нейна територия;ii) превозване по въздух, когато по силата на споразумение или на международното право, е използвано право на прелитане над територията или кацане на територията на упоменатата договаряща се страна.ж) Когато настоящата конвенция се прилага спрямо недоговаряща се страна съгласно член 2, буква а), iv), всяка договаряща се страна може да определи размер на отговорност, който да е по-малък по отношение на ядрени вреди от минималните размери, определени съгласно настоящия член или член 21, буква в), доколкото тази държава не предоставя реципрочни на еквивалентната сума ползи.з) Лихвите и съдебните разходи, определени от съда, сезиран по дело за обезщетение съгласно настоящата конвенция, не се считат за обезщетение за целите на тази конвенция и не са дължими от оператора над размера на обезщетенията, дължими в съответствие с настоящия член.и) Размерите, предвидени с настоящия член, могат да бъдат конвертирани в национална валута, като сумите се закръглят.й) Всяка договаряща се страна приема необходимите разпоредби с цел лицата, претърпели ядрена вреда, да могат да предявят иск за обезщетение, без да инициират отделни процедури, в зависимост от същността на основанията за искане на такова обезщетение.";И. член 8 се заменя със следния текст:"а) Право за обезщетение по смисъла на настоящата конвенция се погасява по давност или се прекратява, ако:i) във връзка с настъпила смърт или понесена телесна повреда искът не е предявен в срок 30 години от датата на ядрената авария;ii) във връзка с всяка друга понесена ядрена вреда искът не е предявен в срок десет години от датата на ядрената авария.б) Националното законодателство може обаче да определи и по-голям срок от посочените в буква а), i) или буква а), ii), ако договарящата се страна, на територията на която е разположена ядрената инсталация, за която операторът е отговорен,