text:
толуол, 7,5 % етилов тетрахлорид, 12,5 % трихлоретилен и 6 % ксилол (обемни проценти).
 2.2.2.2. Нанасяне на изпитвателната смес
 Парче памучен плат се напоява до насищане (в съответствие със стандарта ISO 105) със сместа, определена в точка 2.2.2.1 по-горе, и най-много след 10 секунди се налага в продължение на 10 минути върху външната повърхност на образеца с налягане от 50 N/cm2, съответстващо на натиск от 100 N, приложен върху изпитвателна повърхност от 14 × 14 mm.
 През този период от 10 минути кърпата отново се напоява със сместа така, че съставът на прилаганата течност да бъде винаги еднакъв с предписания състав на изпитвателната смес.
 През периода на нанасяне упражняваният върху образеца натиск може да се компенсира така, че да се избегнат пукнатините, които този натиск може да причини.
 2.2.2.3. Почистване
 След нанасянето на изпитвателната смес образците се изсушават на открито и след това се измиват с разтвора, описан в точка 2.3 (устойчивост на въздействието на миещи препарати), при температура 23 ± 5 °C.
 След това образците внимателно се изплакват с дестилирана вода, която съдържа не повече от 0,2 % примеси, при температура 23 ± 5 °C, след което се избърсват с мек плат.
 2.2.3. Резултати
 2.2.3.1. След изпитването на устойчивост на въздействието на атмосферните влияния върху външната повърхност на образците не трябва да има пукнатини, драскотини, олющвания и деформации и средната стойност на изменението при пропускането на светлината:
 Δt = (T2 – T3)/T2, измерена върху трите образеца съгласно описаната в допълнение 2 към настоящото приложение процедура, не трябва да превишава 0,020
 (Δtm < 0,020).
 2.2.3.2. След изпитването на устойчивост на въздействие на химични вещества върху образците не трябва да има следи от химическото въздействие, които могат да предизвикат изменение при разсейването на светлината, чиято средна стойност:
 Δd = (T5 – T4)/T2, измерена върху трите образеца съгласно описаната в допълнение 2 към настоящото приложение процедура, не трябва да превишава 0,020
 (Δdm < 0,020).
 2.2.4. Устойчивост на излъчването на светлинния източник
 Трябва да се проведе следното изпитване:
 На светлината на газоразрядния светлинен източник се излагат плоски образци на всеки пропускащ светлината пластмасов елемент на преден фар. Параметри като ъгли и разстояния на образците трябва да бъдат същите като в предния фар. Тези образци трябва да имат същия цвят и същата обработка на повърхността, ако има такава, като съответните части на предния фар.
 След 1 500 часа непрекъснато осветяване колориметричните характеристики на пропусканата светлина трябва да отговарят на изискванията при използване на нов еталонен газоразряден светлинен източник, както и върху повърхността на образците не трябва да има пукнатини, драскотини, олющвания или деформации.
 2.3. Устойчивост на въздействието на миещи препарати и въглеводороди
 2.3.1. Устойчивост на въздействието на миещи препарати
 Външната повърхност на трите образеца (лещи или образци от пластмаса), след като се нагрее до 50 ± 5 °C, се потапя за 5 минути в смес, чиято температура се поддържа в граници 23 ± 5 °C и която е съставена от 99 части дестилирана вода, съдържаща не повече от 0,02 % примеси, и една част алкиларилсулфонат.
 След края на изпитването образците се изсушават при температура


text:
50 ± 5 °C. Повърхността на образците се почиства с влажен плат.
 2.3.2. Устойчивост на въздействието на въглеводороди
 След това външната повърхност на трите образеца се търка леко в продължение на една минута с памучно парче, напоено със смес, съставена от 70 % n-хептан и 30 % толуол (обемни проценти), след което се изсушават на открито.
 2.3.3. Резултати
 След успешното завършване на гореспоменатите две изпитвания средната стойност на изменението при пропускането на светлината:
 Δt = (T2 – T3)/T2, измерена върху трите образеца съгласно описаната в допълнение 2 към настоящото приложение процедура, не трябва да превишава 0,010
 (Δtm < 0,010).
 2.4. Устойчивост на механично износване
 2.4.1. Метод на механичното износване
 Външната повърхност на трите нови образеца (лещи) се подлага на изпитване на равномерно механично износване в съответствие с метода, описан в допълнение 3 към настоящото приложение.
 2.4.2. Резултати
 След това изпитване измененията:
 в пропускането на светлината
 :
 Δt = (T2 – T3)/T2,
 и в разсейването на светлината
 :
 Δd = (T5 – T4)/T2
 се измерват съгласно процедурата, описана в допълнение 2, в зоната, определена в точка 2.2.4 по-горе. Средната стойност за трите образеца трябва да бъде такава, че:
 Δtm ≤ 0,100;
 Δdm ≤ 0,050.
 2.5. Изпитване на прилепването на покритията, ако има такива
 2.5.1. Подготовка на образеца
 Върху площ с размери 20 mm × 20 mm от покритието на леща с помощта на бръснарско ножче или игла се прорязва мрежа от квадрати с размери приблизително 2 mm × 2 mm. Натискът върху ножчето или иглата трябва да бъде достатъчен, за да прореже поне покритието.
 2.5.2. Описание на изпитването
 Използва се самозалепваща се лента със сила на адхезия 2N/(cm от широчината) ± 20 %, измерена при стандартизираните условия, описани в допълнение 4 към настоящото приложение. Тази самозалепваща се лента с минимална широчина 25 mm се притиска в продължение на най-малко 5 минути към повърхността, подготвена според предписанията в точка 2.5.1.
 След това към края на самозалепващата се лента се прилага усилие, докато силата на адхезия към разглежданата повърхност се уравновеси със сила, перпендикулярна на тази повърхност. От този момент лентата започва да се отлепва с постоянна скорост 1,5 m/s ± 0,2 m/s.
 2.5.3. Резултати
 Не трябва да има значителни повреди върху прорязания като мрежа участък. Допускат се повреди при пресичането на прорезите или в техните краища, при условие че повредената повърхност не надвишава 15 % от прорязания участък.
 2.6. Изпитвания на комплектован фар с леща от пластмаса
 2.6.1. Устойчивост на механичното износване на повърхността на лещата
 2.6.1.1. Изпитвания
 Лещата на образец No 1 на фара се подлага на изпитването, описано в точка 2.4.1 по-горе.
 2.6.1.2. Резултати
 След изпитването резултатите от фотометричните измервания, извършени на предния фар в съответствие с настоящото правило, не трябва да превишават с повече от 30 % максималните стойности, предписани за точките B 50 L и HV, и да не са с повече от 10 % под минималните стойности, предписани за точката 75 R (в случай че фарът е предназначен за ляво движение, точките, за които се отнасят посочените по-горе изисквания, са B 50 R, HV и 75 L).

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
2.6.2. Изпитване на прилепването на покритията, ако има такива
 Лещата на образец No 2 на фара се подлага на изпитването, описано в точка 2.5 по-горе.
 Допълнение 1
 ХРОНОЛОГИЧЕН РЕД НА ИЗПИТВАНИЯТА ЗА ОДОБРЕНИЕ
 A. Изпитвания на пластмаси (лещи или образци от пластмаса, предоставени съгласно точка 2.2.4 от настоящото правило)
 Образци
 Изпитвания
 Лещи или образци от пластмаса
 Лещи
 1
 2
 3
 4
 5
 6
 7
 8
 9
 10
 11
 12
 13
 14
 1.1.
 Област на валидност на фотометричните измервания (точка 2.1.2)
 x
 x
 x
 1.1.1.
 Изменение на температурата (точка 2.1.1)
 x
 x
 x
 1.2.
 Област на валидност на фотометричните измервания (точка 2.1.2)
 x
 x
 x
 1.2.1.
 Измерване на степента на пропускане
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 1.2.2.
 Измерване на степента на разсейване
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 1.3.
 Атмосферни влияния (точка 2.2.1)
 x
 x
 x
 1.3.1.
 Измерване на степента на пропускане
 x
 x
 x
 1.4.
 Химични вещества (точка 2.2.2)
 x
 x
 x
 1.4.1.
 Измерване на степента на разсейване
 x
 x
 x
 1.5.
 Миещи препарати (точка 2.3.1)
 x
 x
 x
 1.6.
 Въглеводороди (точка 2.3.2)
 x
 x
 x
 1.6.1.
 Измерване на степента на пропускане
 x
 x
 x
 1.7.
 Степен на износване (точка 2.4.1)
 x
 x
 x
 1.7.1.
 Измерване на степента на пропускане
 x
 x
 x
 1.7.2.
 Измерване на степента на разсейване
 x
 x
 x
 1.8.
 Степен на прилепване (точка 2.5)
 x
 1.9.
 Устойчивост на излъчването на светлинния източник (точка 2.2.4)
 x
 Б. Изпитвания на комплектовани фарове (предоставени съгласно точка 2.3.2 от настоящото правило)
 Изпитвания
 Комплектован фар
 Образец No
 1
 2
 2.1.
 Степен на износване (точка 2.6.1.1.1)
 x
 2.2.
 Фотометрични измервания (точка 2.6.1.2)
 x
 2.3.
 Степен на прилепване (точка 2.6.2)
 x
 Допълнение 2
 Метод за измерване степента на разсейване и пропускане на светлина
 1. ОБОРУДВАНЕ (вж. фигурата)
 Снопът от колиматора K с полуразходимост β/2 = 17,4 × 10–4 rd се ограничава от диафрагма DT с отвор 6 mm, срещу която се намира стойката с образеца.
 Диафрагмата DT е съединена с приемника R посредством събирателна ахроматична леща L2, коригирана за сферични аберации; диаметърът на лещата L2 трябва да е такъв, че да не ограничава снопа светлина, разсейван от образеца в конус с полуъгъл при върха β/2 = 14°.
 Във фокусната равнина на лещата L2 се разполага пръстеновидната диафрагма DD с ъгли α/2 = 1° и αmax/2 = 12°.
 Непрозрачната централна част на диафрагмата е необходима, за да се елиминира директната светлина от светлинния източник. Трябва да е възможно централната част на диафрагмата да се извади от светлинния сноп така, че да може той да се върне точно в своето първоначално положение.
 Разстоянието L2 DT и фокусното разстояние F2
 (1) на лещата L2 трябва да се изберат така, че образът на DT да покрива изцяло приемника R.
 Ако първоначалният падащ поток се приеме за 1 000 единици, абсолютната точност на всяко показание трябва да бъде по-висока от 1 единица.
 2. ИЗМЕРВАНИЯ
 Отчитат се следните показания:
 Показание
 С образеца
 С централната част на DD
 Представена величина
 T1
 Не
 Не
 Падащ поток при първоначалното измерване
 T2
 Да
 (преди изпитването)
 Не
 Поток, пропуснат през


text:
новия материал в границите на 24°
 T3
 Да
 (след изпитването)
 Не
 Поток, пропуснат през изпитвания материал в границите на 24°
 T4
 Да
 (преди изпитването)
 Да
 Поток, разсеян от новия материал
 T5
 Да
 (след изпитването)
 Да
 Поток, разсеян от изпитвания материал
 Фигура 1
 Оптична схема за измерване на отклоненията при разсейване и пропускане
 (1) За L2 се препоръчва да се използва фокусно разстояние от порядъка на 80 mm.
 Допълнение 3
 МЕТОД НА ИЗПИТВАНЕ С ПРЪСКАНЕ
 1. Изпитвателно оборудване
 1.1. Пистолет разпръсквач
 Използваният пистолет разпръсквач трябва да е снабден с дюза с диаметър 1,3 mm, която осигурява дебит на течността 0,24 ± 0,02 l/min при работно налягане 6,0 бара – 0, + 0,5 бара.
 При тези условия на употреба трябва да се получи „метла“ с диаметър 170 mm ± 50 mm върху подлаганата на износване повърхност, разположена на разстояние 380 mm ± 10 mm от дюзата.
 1.2. Изпитвателна смес
 Изпитвателната смес е съставена от:
 кварцов пясък с твърдост 7 по Моосовата скала и големина на частиците между 0 и 0,2 mm, с приблизително нормално разпределение и ъглов коефициент от 1,8 до 2;
 вода, чиято твърдост не е по-висока от 205 g/m3, за смес в съотношение 25 g пясък на 1 литър вода.
 2. Изпитвания
 Външната повърхност на лещите на фаровете се подлага веднъж или повече пъти на действието на струята пясък, както е описано по-горе. Струята се пръска почти перпендикулярно на изпитваната повърхност.
 Степента на износване се проверява посредством един или повече стъклени образци, поставени като еталон близо до лещите, които се изпитват. Сместа се пръска, докато отклонението на стойността на разсейването на светлината върху образеца или образците, измерено по метода, описан в допълнение 2, достигне:
 Могат да бъдат използвани няколко еталонни образеца, за да се провери дали цялата повърхност, подлежаща на изпитване, е равномерно износена.
 Допълнение 4
 ИЗПИТВАНЕ НА ПРИЛЕПВАНЕТО С ПОМОЩТА НА САМОЗАЛЕПВАЩА СЕ ЛЕНТА
 1. ЦЕЛ
 Настоящият метод позволява да се определи при стандартни условия линейната сила на адхезия на самозалепваща се лента към стъклена пластина.
 2. ПРИНЦИП
 Измерва се силата, необходима за отлепването под ъгъл 90o на самозалепваща се лента от стъклена пластина.
 3. АТМОСФЕРНИ УСЛОВИЯ ПО СПЕЦИФИКАЦИЯ
 Околният въздух трябва да бъде с температура 23 °С ± 5 °С и относителна влажност (ОВ) 65 ± 15 %.
 4. ИЗПИТВАТЕЛНИ ОБРАЗЦИ
 Преди изпитването ролката с образеца на самозалепваща се лента трябва да престои в продължение на 24 часа при определените условия на околната среда (вж. точка 3 по-горе).
 От всяка ролка се вземат за изпитване 5 изпитвателни образеца с дължина 400 mm. Изпитвателните образци се вземат от ролката след изхвърлянето на първите три навивки.
 5. ПРОЦЕДУРА
 Изпитването се извършва при условията на околната среда, определени в точка 3.
 Вземат се 5 изпитвателни образеца, като лентата се отмотава радиално със скорост приблизително 300 mm/s, след което те се залепват в следващите 15 секунди по следния начин:
 Залепва се парчето лента върху стъклена пластина с леко притискащо движение на пръстите, без прекомерно силен натиск, като между лентата и стъклената пластина не се оставят въздушни мехурчета.
 Така слепената група се оставя


text:
в продължение на 10 минути при специфицираните условия на околната среда.
 Отлепва се около 25 mm лента от пластината в равнина, перпендикулярна на оста на изпитвателния образец.
 Пластината се закрепва неподвижно и свободният край на лентата се огъва назад на 90°. Прилага се усилие по такъв начин, че линията на разделяне между пластината и лентата да е перпендикулярна на това усилие и перпендикулярна на пластината.
 За да се отлепи, лентата се издърпва със скорост 300 mm/s ± 30 mm/s и необходимото усилие се отчита.
 6. РЕЗУЛТАТИ
 Петте получени стойности се подреждат хронологично и средната стойност се приема за резултата от измерването. Тази величина се изразява в нютони на сантиметър широчина от лентата.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 6
 БАЗОВ ЦЕНТЪР
 Диаметър = a
 ПРИЛОЖЕНИЕ 7
 ОЗНАЧЕНИЯ ЗА НАПРЕЖЕНИЕТО
 Това означение трябва да бъде поставено на основния корпус на всеки преден фар, съдържащ само газоразрядни светлинни източници и баласт, както и на всяка външна част на баласта.
 Баластът(баластите) е(са) предназначен(и) за **-волтова ел. система.
 Това означение трябва да бъде поставено на основния корпус на всеки преден фар, съдържащ поне един газоразряден светлинен източник и баласт.
 Баластът(баластите) е(са) предназначен(и) за **-волтова ел. система.
 Предният фар не съдържа нажежаеми лампи и/или светодиоден(и) модул(и), предназначени за 24-волтова ел. система.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 8
 Минимални изисквания за процедурите на контрол за съответствие на производството
 1. ОБЩИ ПОЛОЖЕНИЯ
 1.1. Изискванията за съответствие се считат за удовлетворени от механична и геометрична гледна точка, ако разликите не надвишават неизбежните производствени отклонения в рамките на изискванията на настоящото правило.
 1.2. По отношение на фотометричните характеристики съответствието на масово произвежданите предни фарове не се оспорва, ако при изпитването на фотометричните показатели на всеки произволно избран преден фар измерванията са направени при 13,5 V ± 0,1 V или при друга съответно определена стойност, и:
 или:
 е оборудван със заменяем еталонен газоразряден светлинен източник съгласно точка 6.1.3. Светлинният поток на газоразрядния светлинен източник може да се различава от еталонния светлинен поток, посочен в Правило No 99. В този случай осветеностите трябва да бъдат съответно коригирани;
 или
 е оборудван със серийно произвеждани газоразряден светлинен източник и баласт. Светлинният поток от този газоразряден светлинен източник може да се отклонява от номиналната стойност на светлинния поток поради допустимите отклонения, определени в Правило No 99, за светлинния източник и баласта; съответно измерените стойности на осветеностите могат да се коригират до 20 % в благоприятна посока;
 1.2.1.
 няма стойност на осветеността, ако след измерването и корекцията съгласно точка 1.2 по-горе отклоненията са в неблагоприятна посока повече от 20 % спрямо стойностите, предписани в настоящото правило. За стойностите в точката B 50 L (или R) и върху линията Н/Н2 (или Н/Н3/Н4) и над нея максимално допустимото отклонение в неблагоприятна посока е съответно:
 B 50 L (или R) (1)
 :
 0,20 lx, еквивалентно на 20 %;
 0,30 lx, еквивалентно на 30 %;
 върху линията Н/Н2 (или линията Н/Н3/Н4) и над нея
 :
 0,30 lx, еквивалентно на 20 %;
 0,45 lx, еквивалентно на 30 %;
 1.2.2.
 или ако
 1.2.2.1.
 за късата светлина стойностите, предписани в настоящото правило, са постигнати в точката НV (с допустимо отклонение +


text:
0,2 lx) и, по отношение на това регулиране, в една точка от всяка област, определяна на измервателния екран (разположен на 25 m) от окръжност с радиус 15 cm около точките B 50 L (или R) (1) (с допустимо отклонение + 0,1 lx), 75 R (или L), 50 V, 25 R1, 25 L2, както и в зона I;
 1.2.2.2.
 и, ако за дългата светлина точката НV се намира на изолуксата 0,75 Emax, във всяка измервателна точка, определена в точка 6.3 от настоящото правило, за фотометричните стойности се наблюдава допустимо отклонение + 20 % за максималните стойности и – 20 % за минималните стойности.
 1.2.3.
 Ако резултатите от описаните по-горе изпитвания не отговарят на изискванията, регулировката на предния фар може да се промени, при условие че оста на светлината не се измества странично с повече от 0,5° надясно или наляво и с повече от 0,2° нагоре или надолу.
 1.2.4.
 Ако резултатите от описаните по-горе изпитвания не отговарят на изискванията, изпитванията на предния фара се повтарят, като се използва друг еталонен газоразряден светлинен източник или газоразряден светлинен източник и баласт, в зависимост от приложимото съгласно точка 1.2 по-горе.
 1.3. За проверка на вертикалното отклонение на границата между осветената и тъмната зона под въздействието на топлината се прилага следната процедура:
 Един от предните фарове, избрани като образци, се изпитва съгласно процедурата, описана в точка 2.1 от приложение 4, след като е подложен три пъти последователно на цикъла, описан в точка 2.2.2 от приложение 4.
 Предният фар се счита за приемлив, ако Δr (определена в точки 2.1 и 2.2 от приложение 4 към настоящото правило) не превишава 1,5 mrad.
 Ако тази стойност превишава 1,5 mrad, но не е повече от 2,0 mrad, на изпитването се подлага втори преден фар, при което средната стойност на отчетените абсолютни стойности на двата образеца не трябва да превишава 1,5 mrad.
 1.4. Координатите на цветността трябва да се спазват.
 1.5. Ако обаче след няколко опита за вертикална корекция в границите на допустимите отклонения, описани в точка 6.2.2.3 от настоящото правило, не се постигне изискваното положение, един образец се изпитва съгласно процедурата, описана в точки 2 и 3 от приложение 10.
 2. МИНИМАЛНИ ИЗИСКВАНИЯ ЗА ПРОВЕРКА НА СЪОТВЕТСТВИЕТО ОТ ПРОИЗВОДИТЕЛЯ
 За всеки тип преден фар титулярят на маркировката за одобрение провежда на подходящи интервали най-малко следните изпитвания. Изпитванията се провеждат в съответствие с разпоредбите на настоящото правило.
 Ако някои образци покажат несъответствие по отношение на типа на съответното изпитване, се вземат допълнителни образци и се изпитват. Производителят предприема мерки за осигуряване съответствието на съответното производство.
 2.1. Естество на изпитванията
 Изпитванията за съответствие по настоящото правило обхващат фотометричните характеристики и проверката на вертикалното отклонение на границата между осветената и тъмната зона под въздействието на топлина.
 2.2. Методи на изпитванията
 2.2.1.
 Като правило изпитванията се извършват в съответствие с методите, определени в настоящото правило.
 2.2.2.
 При всички изпитвания за съответствие, извършвани от производителя, могат да се използват еквивалентни методи със съгласието на компетентния орган, отговарящ за изпитванията за одобрение на типа. Отговорност на производителя е да докаже, че прилаганите методи са еквивалентни на


text:
тези, определени в настоящото правило.
 2.2.3.
 Прилагането на точки 2.2.1 и 2.2.2 изисква редовното калибриране на апаратурата за изпитване, както и установяването на съответствието ѝ с измерванията, направени от компетентния орган.
 2.2.4.
 Във всички случаи еталонни са методите, посочени в настоящото правило, особено за целите на административната проверка и вземането на образци.
 2.3. Начин на вземане на образци
 Предните фарове образци се избират произволно от еднородна партида произведени фарове. Еднородна партида означава съвкупност от предни фарове от един и същи тип, определена според производствените методи на производителя.
 Като правило оценката обхваща серийното производство от отделни фабрики. Производителят обаче може да групира заедно документите относно един и същ тип от няколко фабрики, при условие че в тях се работи по еднаква система и управление на качеството.
 2.4. Измерени и записани фотометрични характеристики
 Образците предни фарове трябва да бъдат подложени на фотометрични измервания в точките, предвидени в правилото, като се отчитат стойностите в точките Emax, HV (2), HL, HR (3) за дълга светлина и в точките B 50 L (или R) (4), HV, 50 V, 75 R (или L) и 25 L2 (или R2) за къса светлина (вж. фигурата в приложение 3).
 2.5. Критерии за приемливост
 Производителят е отговорен за извършването на статистическо проучване на резултатите от изпитването и за определяне със съгласието на компетентния орган на критериите, които обуславят приемливостта на неговата продукция, за да се отговори на изискванията, определени за проверка на съответствието на продуктите в точка 9.1 от настоящото правило.
 Критериите за приемливост трябва да са такива, че при доверителна вероятност от 95 процента минималната вероятност да се премине проверка на произволно избрано отделно устройство в съответствие с приложение 9 (първо вземане на образци) да бъде 0,95.
 (1) Буквите в скобите се отнасят за предните фарове, предназначени за ляво движение.
 (2) Когато дългата светлина е взаимно вградена с късата, точката НV за дългата светлина трябва да бъде същата измервателна точка, както за късата светлина.
 (3) HL и HR: точките на линията „hh“, разположени на 1,125 m отляво и съответно отдясно на точката НV.
 (4) Виж бележка под линия на стр. 1.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 9
 МИНИМАЛНИ ИЗИСКВАНИЯ ЗА ВЗЕМАНЕ НА ОБРАЗЦИ ОТ ИНСПЕКТОР
 1. ОБЩИ ПОЛОЖЕНИЯ
 1.1. Изискванията за съответствие се считат за удовлетворени от механична и геометрична гледна точка, в съответствие с евентуалните изисквания на настоящото правило, ако разликите не надвишават неизбежните производствени отклонения.
 1.2. По отношение на фотометричните показатели съответствието на масово произвежданите предни фарове не се оспорва, ако при изпитването на фотометричните показатели на всеки произволно избран преден фар измерванията са направени при 13,5 V ± 0,1 V или при друга съответно определена стойност и:
 или:
 е оборудван със заменяем еталонен газоразряден светлинен източник съгласно точка 6.1.3. Светлинният поток на газоразрядния светлинен източник може да се различава от еталонния светлинен поток, посочен в Правило No 99. В този случай осветеностите трябва да бъдат съответно коригирани;
 или:
 е оборудван със серийно произвеждан газоразряден светлинен източник и баласт. Светлинният поток от този газоразряден светлинен източник може да се отклонява от еталонния светлинен поток поради допустимите отклонения, определени в Правило No


text:
99, за светлинния източник и баласта; съответно измерените стойности на осветеностите могат да се коригират до 20 % в благоприятната посока;
 1.2.1.
 никоя измерена стойност не се отклонява в неблагоприятна посока с повече от 20 процента от стойностите, предписани в настоящото правило.
 Максимално допустимото отклонение в неблагоприятна посока е съответно:
 B 50 L (или R) (1)
 :
 0,20 lx, еквивалентно на 20 %;
 0,30 lx, еквивалентно на 30 %;
 върху линията Н/Н2 (или линията Н/Н3/Н4) и над нея
 :
 0,30 lx, еквивалентно на 20 %;
 0,45 lx, еквивалентно на 30 %;
 1.2.2.
 или ако:
 1.2.2.1.
 за късата светлина стойностите, предписани в настоящото правило, са постигнати в точката НV (с допустимо отклонение + 0,2 lx) и, по отношение на това регулиране, в една точка от всяка област, определяна на измервателния екран (разположен на 25 m) от окръжност с радиус 15 cm около точките B 50 L (или R) (1) (с допустимо отклонение + 0,1 lx), 75 R (или L), 50 V, 25 R1, 25 L2, както и в зона I;
 1.2.2.2.
 и ако за дългата светлина точката НV се намира на изолуксата 0,75 Emax, във всяка измервателна точка, определена в точка 6.3 от настоящото правило, за фотометричните стойности се наблюдава допустимо отклонение + 20 % за максималните стойности и – 20 % за минималните стойности. Обозначението не се зачита.
 1.2.3.
 Ако резултатите от описаните по-горе изпитвания не отговарят на изискванията, регулировката на предния фар може да се промени, при условие че оста на светлината не се измества странично с повече от 0,5° надясно или наляво и с повече от 0,2° нагоре или надолу.
 1.2.4.
 Ако резултатите от описаните по-горе изпитвания не отговарят на изискванията, изпитванията на предния фар се повтарят, като се използва друг еталонен газоразряден светлинен източник или газоразряден светлинен източник и баласт, в зависимост от приложимото съгласно точка 1.2 по-горе.
 1.3. По отношение на проверката на вертикалното отклонение на границата между осветената и тъмната зона под въздействието на топлината се прилага следната процедура:
 един от предните фарове, избрани като образци, се изпитва съгласно процедурата, описана в точка 2.1 от приложение 4, след като е подложен три пъти последователно на цикъла, описан в точка 2.2.2 от приложение 4.
 Предният фар се счита за приемлив, ако Δr (определена в точки 2.1 и 2.2 от приложение 4 към настоящото правило) не превишава 1,5 mrad.
 Ако тази стойност превишава 1,5 mrad, но не е повече от 2,0 mrad, на изпитването се подлага втори преден фар, при което средната стойност на отчетените абсолютни стойности на двата образеца не трябва да превишава 1,5 mrad.
 1.4. Координатите на цветността трябва да се спазват.
 1.5. Ако обаче след няколко опита за вертикална корекция в границите на допустимите отклонения, описани в точка 6.2.2.3 от настоящото правило, не се постигне изискваното положение, се изпитва един образец съгласно процедурата, описана в точки 2 и 3 от приложение 10.
 2. ПЪРВО ВЗЕМАНЕ НА ОБРАЗЦИ
 При първото вземане на образци се избират произволно четири предни фара. Първият образец от два предни фара се обозначава с А, а вторият образец от два фара


text:
се обозначава с В.
 2.1. Случаи, в които съответствието не се оспорва
 2.1.1.
 След прилагането на процедурата за вземане на образци, показана на фигура 1 от настоящото приложение, съответствието на масово произвежданите предни фарове не се оспорва, ако стойностите, измерени на дадените предни фарове, показват следните отклонения в неблагоприятна посока:
 2.1.1.1.
 образец А:
 A1:
 един преден фар:
 0 процента;
 един преден фар: не повече от
 20 процента;
 A2:
 двата предни фара: повече от
 0 процента,
 но не повече от
 20 процента;
 преминава се към образец В;
 2.1.1.2.
 образец В:
 B1:
 двата предни фара:
 0 процента,
 2.1.2.
 или ако условията на точка 1.2.2 за образец А са изпълнени.
 2.2. Случаи, в които съответствието се оспорва
 2.2.1.
 След прилагането на процедурата за вземане на образци, показана на фигура 1 от настоящото приложение, съответствието на масово произвежданите предни фарове се оспорва и производителят трябва да приведе продукцията си в съответствие с изискванията (привеждане в съответствие), ако стойностите, измерени на дадените предни фарове, показват следните отклонения:
 2.2.1.1.
 образец А:
 A3:
 един преден фар: не повече от
 20 процента;
 един преден фар: повече от
 20 процента,
 но не повече от
 30 процента.
 2.2.1.2.
 образец В:
 B2:
 в случай на А2:
 един преден фар: повече от
 0 процента,
 но не повече от
 20 процента;
 един преден фар: не повече от
 20 процента;
 B3:
 в случай на А2:
 един преден фар:
 0 процента;
 един преден фар: повече от
 20 процента,
 но не повече от
 30 процента,
 2.2.2.
 или ако условията на точка 1.2.2 за образците А не са изпълнени.
 2.3. Отмяна на одобрение
 Съответствието се оспорва и се прилагат разпоредбите на параграф 10, ако след прилагането на процедурата за вземане на образци, описана във фигура 1 от настоящото приложение, отклоненията на измерените стойности на предните фарове са:
 2.3.1.
 образец А:
 A4:
 един преден фар: не повече от
 20 процента;
 един преден фар: повече от
 30 процента;
 A5:
 двата предни фара: повече от
 20 процента;
 2.3.2.
 образец В:
 B4:
 в случай на А2:
 един преден фар: повече от
 0 процента,
 но не повече от
 20 процента;
 един преден фар: повече от
 20 процента;
 B5:
 в случай на А2:
 двата предни фара: повече от
 20 процента;
 B6:
 в случай на А2:
 един преден фар:
 0 процента;
 един преден фар: повече от
 30 процента;
 2.3.3.
 или ако условията на точка 1.2.2 за образците А и В не са изпълнени.
 3. ПОВТОРНО ВЗЕМАНЕ НА ОБРАЗЦИ
 Необходимо е в рамките на два месеца след уведомяването в случаите на A3, B2, B3 да се извърши повторно вземане на образци, трето вземане на образец С от два предни фара и четвърто вземане на образец D от два предни фара, избрани от наличната продукция, произведена след привеждането в съответствие.
 3.1. Случаи, в които съответствието не се оспорва
 3.1.1.
 След прилагането на процедурата за вземане на образци, показана на фигура 1 от настоящото приложение, съответствието на масово произвежданите предни фарове не се оспорва, ако стойностите, измерени на дадените предни фарове, показват следните отклонения:
 3.1.1.1.
 образец С:
 C1:
 един преден фар:
 0 процента;
 един преден фар: не


text:
повече от
 20 процента;
 C2:
 двата предни фара: повече от
 0 процента,
 но не повече от
 20 процента;
 преминава се към образец D:
 3.1.1.2.
 образец D:
 D1:
 в случай на С2:
 двата предни фара:
 0 процента,
 3.1.2.
 или ако условията на точка 1.2.2 за образец С са изпълнени.
 3.2. Случаи, в които съответствието се оспорва
 3.2.1.
 След прилагането на процедурата за вземане на образци, показана на фигура 1 от настоящото приложение, съответствието на масово произвежданите предни фарове се оспорва и производителят трябва да приведе продукцията си в съответствие с изискванията (привеждане в съответствие), ако стойностите, измерени на дадените предни фарове, показват следните отклонения:
 3.2.1.1.
 образец D:
 D2:
 в случай на С2:
 един преден фар: повече от
 0 процента,
 но не повече от
 20 процента;
 един преден фар: не повече от
 20 процента,
 3.2.1.2.
 или ако условията на точка 1.2.2 за образец С не са изпълнени.
 3.3. Отмяна на одобрение
 Съответствието се оспорва и се прилагат разпоредбите на точка 11, ако след прилагането на процедурата за вземане на образци, описана във фигура 1 от настоящото приложение, отклоненията на измерените стойности на предните фарове са:
 3.3.1.
 образец С:
 C3:
 един преден фар: не повече от
 20 процента;
 един преден фар: повече от
 20 процента;
 С4:
 двата предни фара: повече от
 20 процента;
 3.3.2.
 образец D:
 D3:
 в случай на С2:
 един преден фар: 0 или повече от
 0 процента;
 един преден фар: повече от
 20 процента,
 3.3.3.
 или ако условията на точка 1.2.2 за образците С и D не са изпълнени.
 4. ВЕРТИКАЛНО ОТКЛОНЕНИЕ НА ГРАНИЦАТА МЕЖДУ ОСВЕТЕНАТА И ТЪМНАТА ЗОНА
 По отношение на проверката на вертикалното отклонение на границата между осветената и тъмната зона под въздействието на топлина се прилага следната процедура:
 След извършване на процедурата за вземане на образци във фигура 1 един от предните фарове от образец А се изпитва съгласно процедурата, описана в точка 2.1 от допълнение 4, след като е подложен три пъти последователно на цикъла, описан в точка 2.2.2 от допълнение 4.
 Предният фар се счита за приемлив, ако Δr не превишава 1,5 mrad.
 Ако тази стойност превишава 1,5 mrad, но не е повече от 2,0 mrad, на изпитването се подлага вторият преден фар от образец А, при което средната стойност на отчетените абсолютни стойности на двата образеца не трябва да превишава 1,5 mrad.
 Ако обаче стойността 1,5 mrad не е спазена за образец А, двата предни фара от образец В се подлагат на същото изпитване, като стойността на Δr за всеки от тях не трябва да превишава 1,5 mrad.
 Фигура 1
 (1) Буквите в скобите се отнасят за фарове, предназначени за ляво движение.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 10
 Проверка на границата между осветената и тъмната зона за предни фарове с къса светлина с помощта на измерване
 1. ОБЩИ ПОЛОЖЕНИЯ
 В случай, когато е приложима точка 6.2.2.4 от настоящото правило, качеството на границата между осветената и тъмната зона се изпитва съгласно изискванията, посочени в точка 2 по-долу, като вертикалната и хоризонталната корекция с помощта на измерване се извършват съгласно изискванията, посочени в точка 3 по-долу.
 Преди извършване на измерването


text:
на качеството на границата между осветената и тъмната зона и на процедурата на регулировка с помощта на измерване, се изисква предварителна визуална регулировка в съответствие с точки 6.2.2.1 и 6.2.2.2 от настоящото правило.
 2. ИЗМЕРВАНЕ НА КАЧЕСТВОТО НА ГРАНИЦАТА МЕЖДУ ОСВЕТЕНАТА И ТЪМНАТА ЗОНА
 За определяне на минималната отчетливост измерванията се извършват чрез обхождане по вертикала през хоризонталната част на границата между осветената и тъмната зона на ъглови стъпки, равни на 0,05°, на разстояние на измерване:
 а)
 10 m с детектор с диаметър приблизително 10 mm; или
 б)
 25 m с детектор с диаметър приблизително 30 mm.
 Разстоянието на измерване, при което е проведено изпитването, се записва в точка 9 от формуляра за съобщение (вж. приложение 1 към настоящото правило).
 За определяне на максималната отчетливост измерванията се извършват чрез обхождане по вертикала през хоризонталната част на границата между осветената и тъмната зона на ъглови стъпки, които не надвишават 0,05°, само на разстояние на измерване 25 m и с детектор с диаметър приблизително 30 mm.
 Качеството на границата между осветената и тъмната зона се счита за приемливо, ако изискванията на точки 2.1—2.3 по-долу са спазени при поне един набор измервания.
 2.1. Трябва да бъде видима не повече от една граница между осветената и тъмната зона ( (1)).
 2.2. Отчетливост на границата между осветената и тъмната зона
 Коефициентът на отчетливост G се определя чрез обхождане по вертикала през хоризонталната част на границата на 2,5° от V-V, където:
 G = (log Eβ – log E(β + 0,1°)), където β определя вертикалното положение в градуси.
 Стойността на G не трябва да бъде по-малка от 0,13 (минимална отчетливост) и не по-голяма от 0,40 (максимална отчетливост).
 2.3. Линейност
 Частта от хоризонталната граница между осветената и тъмната зона, която служи за вертикална корекция, трябва да бъде хоризонтална на 1,5° до 3,5° от линията V-V (вж. фигура 1 по-долу).
 а)
 Инфлексните точки на нарастването на границата между осветената и тъмната зона на вертикалните линии на 1,5°, 2,5° и 3,5° се определят по формулата:
 (d2 (log E) / dβ2 = 0).
 б)
 Максималното разстояние по вертикалата между определените инфлексни точки не трябва да превишава 0,2°.
 3. ВЕРТИКАЛНА И ХОРИЗОНТАЛНА КОРЕКЦИЯ
 Ако границата между осветената и тъмната зона съответства на изискванията за качеството от точка 2 от настоящото приложение, корекцията на светлинния сноп може да бъде извършена с помощта на измервания.
 Фигура 1
 Измерване на качеството на границата между осветената и тъмната зона
 3.1. Вертикална корекция
 Като се започва под линията В в посока нагоре, се извършва обхождане по вертикалата през хоризонталната част на границата на 2,5° от V-V. Инфлексната точка (в която d2 (log E)/dv2 = 0) се определя и се намира върху линията В, разположена един процент под H-H.
 3.2. Хоризонтална корекция
 Заявителят трябва да посочи един от следните методи за хоризонтална корекция:
 а)
 метод „линия 0,2 D“ (вж. фигура 2 по-долу)
 След като фарът е регулиран вертикално, се обхожда единична хоризонтална линия на 0,2° D от 5° отляво до 5o отдясно. Максималното нарастване „G“, определено, като се използва формулата G = (log Eβ – log E(β +


text:
0,1°)), където β е хоризонталното положение в градуси, не трябва да бъде по-малко от 0,08.
 Инфлексната точка, намерена върху линия 0,2 D, трябва да се намира на линия А.
 Фигура 2
 Вертикална и хоризонтална корекция с помощта на измерване — метод на обхождане по хоризонталата
 б)
 метод „линия 3“ (вж. фигура 3 по-долу)
 След като фарът е регулиран вертикално, се обхождат три вертикални линии от 2° D до 2° U при 1°R, 2°R и 3oR. Съответните максимални нараствания „G“, определени, като се използва формулата:
 G = (log Eβ – log E(β + 0,1°)),
 където β е вертикалното положение в градуси, не трябва да бъдат по-малки от 0,08. Инфлексните точки, намерени върху трите линии, трябва да бъдат използвани за получаването на права линия. Пресечната точка на тази линия и линията В, намерена при извършването на вертикалната корекция, трябва да бъде върху линията V.
 Фигура 3
 Вертикална и хоризонтална корекция с помощта на измерване — метод на обхождане на три линии
 (1) Настоящата точка следва да бъде изменена, когато е налице обективен метод за изпитване.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 11
 Изисквания за светодиодните модули и за предните фарове, включващи светодиодни модули
 1. ОБЩИ ИЗИСКВАНИЯ
 1.1. Всеки предоставен образец на светодиоден модул трябва да отговаря на съответните изисквания на настоящото правило, когато е изпитван с предоставената(ите) електронна(и) пусково-регулираща(и) апаратура(и), ако има такава(такива).
 1.2. Светодиодният(е) модул(и) трябва да бъде(ат) проектиран(и) така, че да работи(ят) и да остава(т) в изправност при нормални условия на експлоатация. Освен това те не трябва да имат конструктивни и производствени дефекти.
 1.3. Светодиодният(е) модул(и) трябва да бъде(ат) защитен(и) от неумело боравене.
 1.4. Конструкцията на демонтируемия(те) светодиоден(и) модул(и) трябва да бъде такава, че:
 1.4.1.
 когато светодиодният модул е демонтиран и заменен с друг модул, предоставен от заявителя и на който има нанесен същият идентификационен код за модул на светлинен източник, фотометричните изисквания на предния фар са спазени;
 1.4.2.
 светодиодните модули с различни идентификационни кодове за модул на светлинен източник не трябва да бъдат взаимозаменяеми в един и същ корпус на фар.
 1.5. Пусково-регулиращата(ите) апаратура(и) на светлинния източник може да бъде(ат) част от светодиодния(те) модул(и).
 2. ИЗРАБОТВАНЕ
 2.1. Светодиодът(светодиодите) на светодиодния модул трябва да бъде(ат) снабден(и) с подходящи елементи за закрепване.
 2.2. Елементите за закрепване трябва да бъдат яки и здраво закрепени към светодиода(светодиодите) и светодиодния модул.
 3. УСЛОВИЯ НА ИЗПИТВАНЕТО
 3.1. Приложение
 3.1.1. Всички образци трябва да бъдат изпитвани, както е посочено в точка 4 по-долу.
 3.1.2. Светлинните източници на светодиодния модул трябва да бъдат светодиоди, както са определени в Правило No 48, точка 2.7.1, по-специално по отношение на излъчването във видимата област. Не се допускат други типове светлинни източници.
 3.2. Условия на експлоатация
 3.2.1. Условия на експлоатация на светодиодния модул
 Всички образци трябва да бъдат изпитвани при условията, посочени в точка 6.2.4.4 от настоящото правило. Ако нищо друго не е посочено в настоящото приложение, светодиодните модули се изпитват вътре в предния фар, предоставен от производителя.
 3.2.2. Температура на околната среда
 За измерването на електрическите и фотометричните характеристики предният фар трябва да се използва при сух и неподвижен въздух и температура на околната среда


text:
23° C ± 5° C.
 3.3. Стареене
 По искане на заявителя светодиодният модул се включва за период от 15 часа и се охлажда до температурата на околния въздух, преди да започнат изпитванията, посочени в настоящото правило.
 4. СПЕЦИФИЧНИ ИЗИСКВАНИЯ И ИЗПИТВАНИЯ
 4.1. Ултравиолетово лъчение
 Ултравиолетовото лъчение на светодиоден модул трябва да бъде такова, че:
 където:
 S(l)(единици: безразм.) е функцията за спектрално претегляне;
 km = 683 lm/W е максималната стойност на светлинната ефективност на лъчението.
 (За определенията на другите символи вж. точка 4.1.1 от приложение 9 към Правило No 112.)
 Тази стойност се пресмята, като се използват интервали от един нанометър. Ултравиолетовото лъчение се претегля съгласно стойностите, указани в таблицата на ултравиолетовото лъчение, дадена по-долу.
 l
 S(l)
 250
 0,430
 255
 0,520
 260
 0,650
 265
 0,810
 270
 1,000
 275
 0,960
 280
 0,880
 285
 0,770
 290
 0,640
 295
 0,540
 300
 0,300
 305
 0,060
 310
 0,015
 315
 0,003
 320
 0,001
 325
 0,00050
 330
 0,00041
 335
 0,00034
 340
 0,00028
 345
 0,00024
 350
 0,00020
 355
 0,00016
 360
 0,00013
 365
 0,00011
 370
 0,00009
 375
 0,000077
 380
 0,000064
 385
 0,000530
 390
 0,000044
 395
 0,000036
 400
 0,000030
 Таблица за ултравиолетовото лъчение: Стойности съгласно „Международната асоциация по радиационна защита/Комитета по нейонизиращи лъчения (IRPA/INIRC) — Гранични стойности на експозицията на ултравиолетово лъчение“. Избраните дължини на вълните (в нанометри) се считат за представителни; другите стойности следва да се определят чрез интерполация.


text:
 25.3.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 89/77
 Само оригиналните текстове на ИКЕ на ООН имат правно действие съгласно международното публично право. Статутът и датата на влизане в сила на настоящото правило следва да бъдат проверени в последната версия на документа на ИКЕ на ООН относно статута — TRANS/WP.29/343/, който е на разположение на следния електронен адрес:
 http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html
 Правило No 56 на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации (ИКЕ на ООН) — Единни условия относно одобряването на фарове за мотопеди и приравнените към тях превозни средства
 Включващо всички текстове в сила до:
 серия от изменения 01 — Дата на влизане в сила: 12 септември 2001 г.
 СЪДЪРЖАНИЕ
 ПРАВИЛО
 1
 Обхват
 2
 Определение на понятието „тип“
 3
 Заявление за одобрение
 4
 Маркировки
 5
 Одобрение
 6
 Общи спецификации
 7
 Специални спецификации
 8
 Разпоредби относно цветните лещи и филтри
 9
 Съответствие на производството
 10
 Санкции при несъответствие на производството
 11
 Изменение и разширение на одобрението на тип фар
 12
 Окончателно прекратяване на производството
 13
 Наименования и адреси на техническите служби, отговарящи за провеждането на изпитвания с цел одобрение, както и на административните отдели
 14
 Преходни разпоредби
 ПРИЛОЖЕНИЯ
 Приложение 1 —
 Съобщение относно одобрението, разширението, отказа или отменянето на одобрение или окончателно прекратяване на производството на тип фар съгласно Правило No 56
 Приложение 2 —
 Оформление на маркировката за одобрение
 Приложение 3 —
 Фотометрични измервания
 Приложение 4 —
 Минимални изисквания към процедурите за проверка на съответствието на производството
 Приложение 5 —
 Минимални изисквания за вземане на образци от инспектор
 1. ОБХВАТ
 Настоящото правило се прилага по отношение на фаровете, оборудвани с лампи с нажежаема спирала, които излъчват само къса светлина, и се предлагат за монтиране на мотопеди (1) и приравнените към тях превозни средства.
 2. ОПРЕДЕЛЕНИЕ НА ПОНЯТИЕТО „ТИП“
 Фарове от различни „типове“ означават фарове, които се различават по отношение на такива съществени елементи, като:
 2.1
 търговското наименование или марката;
 2.2
 характеристиките на оптичната система;
 2.3
 добавянето или премахването на елементи, които могат да променят оптичния ефект чрез отражение, пречупване или поглъщане. Промяната на цвета на светлинния сноп, излъчван от фара, чиито други характеристики не са променени, не е промяна на типа на фара. На такива фарове следователно ще бъде даван един и същ номер на одобрение.
 3. ЗАЯВЛЕНИЕ ЗА ОДОБРЕНИЕ
 Заявлението за одобрение се подава от притежателя на търговското наименование или марка или от негов надлежно упълномощен представител. Заявлението е придружено от:
 3.1
 достатъчно подробни чертежи (в три екземпляра), които позволяват идентифициране на типа. На чертежите трябва да е показано местоположението на маркировката за одобрение и фарът в изглед отпред и напречно отстрани, със схематично означени оптичните ребра и призми на лещата;
 3.2
 кратко техническо описание, като по-специално се указва класът на предвидената лампа с нажежаема спирала;
 3.3
 два образеца с безцветни лещи (2).
 3.4
 Компетентният орган трябва да провери за наличието на задоволителни мерки за осигуряване на ефективен контрол за съответствие на производството преди издаването на одобрение на типа.
 4. МАРКИРОВКИ
 4.1
 На предоставените за изпитванията фарове трябва ясно, четливо и незаличимо да е нанесена следната информация:


text:
4.1.1
 търговското наименование или марка на заявителя;
 4.1.2
 идентификацията на категорията на предвидената лампа с нажежаема спирала.
 4.2
 Освен това, върху лещите и основния корпус (отражателят се разглежда като основен корпус) (3) трябва да има достатъчно място за поставяне на маркировката за одобрение; пространството трябва да е отбелязано на чертежите по точка 3.1 по-горе.
 5. ОДОБРЕНИЕ
 5.1
 Одобрение се издава, ако устройствата, предоставени съгласно точка 3 по-горе, отговарят на разпоредбите на настоящото правило.
 5.2
 На всеки одобрен тип се присвоява номер на одобрението. Първите му две цифри (понастоящем 00 за Правилото в първоначалния му вид) указват серията от изменения, включващи най-новите основни технически изменения, направени по Правилото към момента на издаване на одобрението. Една и съща договаряща страна не може да присвоява същия номер на друг тип фар.
 5.3
 Страните по Спогодбата от 1958 г., които прилагат настоящото правило, биват уведомявани за всяко одобрение, разширение на одобрение или отказ за издаване на одобрение на тип фар съгласно настоящото правило посредством формуляр, който съответства на образеца от приложение 1 към настоящото правило.
 5.4
 На всеки фар, който съответства на одобрен съгласно настоящото правило тип, на местата, посочени в точка 4.2 по-горе, и в допълнение на маркировката предписана в точка 4.1, се поставя:
 5.4.1.
 международна маркировка за одобрение (4), състояща се от:
 5.4.1.1
 оградена с окръжност буква „E“, следвана от отличителния номер на държавата, която е издала одобрението (5);
 5.4.1.2
 номер на одобрение.
 5.5
 Маркировките за одобрение, посочени в точка 5.4 по-горе, трябва да бъдат ясно четливи и незаличими.
 5.6
 В приложение 2 към настоящото правило е представен пример за оформлението на маркировката за одобрение.
 6. ОБЩИ СПЕЦИФИКАЦИИ
 6.1
 Всяко устройство трябва да е съобразено с изискванията от точка 7 на настоящото правило.
 6.2
 Фаровете трябва да бъдат проектирани и конструирани така, че при нормални експлоатационни условия и независимо от вибрациите, на които могат да бъдат подложени, да продължават да функционират задоволително и да запазват характеристиките, предписани в настоящото правило.
 6.3
 Елементите, с които лампата с нажежаема спирала се закрепва за отражателя, трябва да са така изработени, че дори и на тъмно тя да не може да се монтира в друго положение освен в правилното.
 7. СПЕЦИАЛНИ СПЕЦИФИКАЦИИ
 7.1
 Правилното положение на лещата по отношение на оптичната система трябва да бъде маркирано по начин, недопускащ неправилно тълкуване, а лещата да бъде блокирана в това положение, така че да не се върти.
 7.2
 За измерването на осветеността, създавана от фара, трябва да се използват екранът за измервания, описан в приложение 3 от настоящото правило, и стандартна лампа с нажежаема спирала с гладка и безцветна колба, съответстваща на категория S3 от Правило No 37.
 Стандартната лампа с нажежаема спирала следва да се регулира да дава приложимия еталонен светлинен поток в съответствие със стойностите, предписани за тези лампи в Правило No 37.
 7.3
 Светлинният сноп трябва да осигурява граница между осветената и неосветената зона, която е достатъчно ясна, за да може с нейна помощ да се постигне подходящо насочване на светлинния сноп. Границата между осветената и неосветената зона трябва да бъде възможно най-права и практически


text:
хоризонтална в рамките на хоризонтална зона с дължина от най-малко ± 900 mm, измерена на разстояние от 10 m.
 Когато са насочени в съответствие с приложение 3, фаровете трябва да отговарят на изискванията, посочени в него.
 7.4
 Диаграмата на светлинния сноп не трябва да има каквито и да било странични изменения, намаляващи добрата видимост.
 7.5
 Осветеността на екрана, споменат в точка 7.2 по-горе ,трябва да бъде измерена с помощта на светлочувствителен елемент с ефективна площ, която трябва да се събира в квадрат със страна 65 mm.
 8. РАЗПОРЕДБИ ОТНОСНО ЦВЕТНИТЕ ЛЕЩИ И ФИЛТРИ
 8.1 Може да се получи одобрение за фарове с безцветна лампа, които излъчват бяла или селективно жълта светлина. Съответните колориметрични характеристики на жълтите стъкла или филтри, изразени като трицветни координати по CIE, трябва да са в следните граници:
 Селективно жълт филтър (екран или леща)
 Граница по отношение на червено
 y ≥
 0,138 + 0,58 x
 Граница по отношение на зелено
 y ≤
 1,29 x – 0,1
 Граница по отношение на бяло
 y ≤
 – x + 0,966
 Ограничение в посока на спектралното число
 y ≤
 – x + 0,992
 които могат също да се изразят, както следва:
 преобладаваща дължина на вълната
 575 - 585 nm
 коефициент на чистота
 0,90 - 0,98
 Коефициентът на пропускане на светлината трябва да е ≥ 0,78.
 Коефициентът на пропускане на светлината трябва да се определя, като се използва светлинен източник с цветна температура 2 854 °K. (отговарящ на осветител A на Международната комисия по осветяване (CIE)).
 8.2 Филтърът трябва да е част от фара и трябва да е закрепен към него по такъв начин, че потребителят да не може да го отстрани по невнимание или умишлено с обикновени инструменти.
 8.3 Забележка относно цвета
 Тъй като всяко одобрение по настоящото правило се издава съгласно точка 8.1 по-горе, за тип фар, излъчващ безцветна или селективно жълта светлина, член 3 от Спогодбата, към която е приложено настоящото правило, не е пречка за договарящите страни да забраняват на регистрираните от тях превозни средства фарове, които излъчват бяла или селективно жълта светлина.
 9 СЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО
 9.1
 Фаровете, одобрени в съответствие с настоящото правило, се произвеждат така, че да съответстват на одобрения тип, като отговарят на изискванията, изложени в точки 7 и 8.
 9.2
 С цел проверка на спазването на изискванията на точка 9.1 се провеждат подходящи проверки на производството.
 9.3
 По-специално притежателят на одобрението трябва:
 9.3.1
 да осигури наличието на процедури за ефективен контрол върху качеството на продуктите;
 9.3.2
 да има достъп до контролното оборудване, необходимо за проверка на съответствието на всеки одобрен тип;
 9.3.3
 да гарантира, че резултатите от изпитванията се записват и че свързаните документи остават на разположение в продължение на срок, който се определя съвместно с административната служба;
 9.3.4
 да анализира резултатите от всеки вид изпитване с цел удостоверяване и осигуряване на стабилни характеристики на продуктите с отчитане на отклоненията, допустими в условията на промишленото производство;
 9.3.5.
 да гарантира, че за всеки тип продукт се провеждат поне изпитванията, установени в приложение 4 към настоящото правило;
 9.3.6.
 да гарантира, че всяко вземане на образци,


text:
представляващи доказателство за несъответствие със съответния тип изпитване, ще доведе до ново вземане на образци и до провеждането на ново изпитване. Предприемат се всички необходими мерки, за да се възстанови съответствието на съответното производство.
 9.4
 Компетентният орган, издал одобрението на типа, може по всяко време да проверява методите за контрол на съответствието, прилагани във всяка производствена единица.
 9.4.1
 При всяка проверка на проверяващия инспектор се представят протоколите от изпитванията и документацията за следене на производството.
 9.4.2
 Инспекторът може да подбира произволно образци за изпитване в лабораторията на производителя. Минималният брой образци може да се определя с оглед резултатите от собствените проверки на производителя.
 9.4.3
 Когато нивото на качеството изглежда незадоволително или когато изглежда, че е необходимо да се провери валидността на изпитванията, проведени съгласно точка 9.4.2, инспекторът подбира образци, които да бъдат изпратени на техническата служба, провела изпитванията за одобрение на типа, като прилага критериите от приложение 5.
 9.4.4
 Компетентният орган може да проведе всяко от изпитванията, предписани в настоящото правило. Тези изпитвания се извършват върху произволно подбрани образци, без да се нарушават ангажиментите за доставка на производителя и в съответствие с критериите от приложение 5.
 9.4.5
 Компетентният орган следва да се стреми към постигане на честота на проверките от веднъж на две години. Все пак честотата на проверките зависи от компетентния орган и неговото доверие в мерките за осигуряване на ефективен контрол за съответствие на производството. В случай че са отчетени незадоволителни резултати, компетентният орган гарантира вземането на всички необходими мерки за възможно най-бързото възстановяване на съответствието на производството.
 9.5
 Фарове с очевидни дефекти се отхвърлят.
 10 САНКЦИИ ПРИ НЕСЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО
 10.1
 Одобрение, дадено по отношение на фар съгласно настоящото правило, може да се отмени, ако не се спазват изискванията, посочени по-горе, или ако фарът, носещ маркировка за одобрение, не отговаря на одобрения тип.
 10.2
 Ако договаряща страна по Спогодбата от 1958 година, която прилага настоящото правило, отмени издадено от нея одобрение, то тя трябва да уведоми за това другите договарящи страни, които прилагат настоящото правило, посредством уведомителен формуляр, отговарящ на образеца в приложение 1 към настоящото правило.
 11. ИЗМЕНЕНИЕ И РАЗШИРЕНИЕ НА ОДОБРЕНИЕТО НА ТИП ФАР
 11.1
 За всяка промяна в типа превозно средство трябва да се уведоми административният отдел, който е одобрил типа фар. В такъв случай отделът може:
 11.1.1
 да прецени, че няма вероятност направените промени да доведат до съществени неблагоприятни ефекти и че във всички случаи типът фар продължава да отговаря на изискванията; или
 11.1.2
 да изиска протокол от допълнително изпитване от техническата служба, отговаряща за провеждане на изпитванията.
 11.2
 Страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, биват уведомявани за всяко потвърждение или отказ на одобрение съгласно процедурата, определена в точка 5.3 по-горе, като се посочват промените.
 11.3
 Компетентният орган, издаващ разширението на одобрението, присвоява сериен номер на това разширение и уведомява за него другите страни по Спогодбата от 1958 г., прилагащи настоящото правило, посредством формуляр за съобщение, съответстващ на образеца от приложение 1 към настоящото правило.
 12. ОКОНЧАТЕЛНО ПРЕКРАТЯВАНЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО
 Ако притежател на одобрение напълно прекрати производството на даден фар, одобрен в съответствие


text:
с настоящото правило, той информира за това органа, който е издал одобрението. При получаването на съответното съобщение органът на свой ред уведомява за това останалите страни по Спогодбата от 1958 г., прилагащи настоящото правило, посредством формуляр за съобщение, съответстващ на образеца в приложение 1 към настоящото правило.
 13. НАИМЕНОВАНИЯ И АДРЕСИ НА ТЕХНИЧЕСКИТЕ СЛУЖБИ, ОТГОВАРЯЩИ ЗА ПРОВЕЖДАНЕТО НА ИЗПИТВАНИЯ ЗА ОДОБРЕНИЕ, КАКТО И НА АДМИНИСТРАТИВНИТЕ ОТДЕЛИ
 Страните по Спогодбата от 1958 г., прилагащи настоящото правило, изпращат в секретариата на Организацията на обединените нации наименованията и адресите на техническите служби, отговорни за провеждане на изпитванията за одобрение, и на административните служби, които издават одобрения и до които трябва да се изпращат формулярите за одобрение, разширяване, отказ или отменяне на одобрения, издадени в други държави.
 14 ПРЕХОДНИ РАЗПОРЕДБИ
 14.1
 Шест месеца след официалната дата на влизане в сила на Правило No 113 договарящите страни, прилагащи настоящото правило, прекратяват издаването на одобрения на ИКЕ съгласно настоящото правило.
 14.2
 Договарящите се страни, прилагащи настоящото правило, не трябва да отказват да издават разширения на одобрение, издадено в съответствие със серия от изменения 01 на настоящото правило.
 14.3
 Одобренията, издадени по настоящото правило преди датата на влизане в сила на ПравилоNo 113, както и всички разширения на одобренията, включително издадените впоследствие съгласно първоначалната версия на настоящото правило, остават валидни за неопределен срок от време.
 14.4
 Договарящите страни, прилагащи настоящото правило, продължат да издават одобрения за фарове на основание на серия изменения 01 на настоящото правило или на първоначалната му версия, при условие че фаровете са предназначени за резервни части за монтаж на превозни средства в експлоатация.
 14.5
 Считано от официалната датата на влизане в сила на Правило No 113, никоя от договарящите страни, прилагащи настоящото правило, не може да забранява монтажа върху нов тип превозно средство на фар, одобрен съгласно Правило No 113.
 14.6
 Договарящите страни, прилагащи настоящото правило, продължават да разрешават монтажа върху тип превозни средства или върху превозни средства на фарове, одобрени съгласно настоящото правило.
 14.7
 Договарящите страни, прилагащи настоящото правило, продължават да позволяват монтирането или използването в превозно средство в експлоатация на фар, одобрен по настоящото правило в първоначалната му версия, при условие че фарът е предназначен за резервна част.
 (1) Определени в Конвенцията за движение по пътищата от 1968 г., глава I, член 1, буква м) (E/CONF.56/16/Rev.l).
 (2) Ако се предвижда фарът да се произвежда с цветни лещи, трябва да се предоставят допълнително два образеца от цветните лещи, за да бъдат извършени изпитвания само на цвета.
 (3) Ако лещата не може да бъде отделена от основния корпус (отражателят се разглежда като основен корпус), достатъчно е да се определи място за поставяне на маркировка върху самата леща.
 (4) Ако фарове от различен тип имат идентична леща или идентичен отражател, върху лещата и отражателя може да са означени различните маркировки за одобрение на съответните типове фарове, при условие че номерът на одобрението, издаден на конкретния предоставен тип, може да бъде недвусмислено идентифициран.
 (5) Отличителните номера на договарящите страни по Спогодбата от 1958 г. са дадени в приложение 3 към Консолидираната резолюция за конструкцията на


text:
превозните средства (R.E.3), документ TRANS/WP.29/78/Rev.2/Amend.1.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 1
 СЪОБЩЕНИЕ
 (Максимален формат: A4 (210 × 297 mm))
 ПРИЛОЖЕНИЕ 2
 ОФОРМЛЕНИЕ НА МАРКИРОВКАТА ЗА ОДОБРЕНИЕ
 a ≥ 5 mm
 Фарът, който носи горната маркировка за одобрение, е бил одобрен в Нидерландия (Е 4) под номер за одобрение 00243. Двете първи цифри на номера на одобрението показват, че то е предоставено в съответствие с изискванията на настоящото правило в първоначалната му версия.
 Забележка
 Номерът на одобрението трябва да бъде поставен в близост до окръжността и разположен над или под буквата „E“, или отляво или отдясно на буквата. Цифрите на номера на одобрението трябва да са от една и съща страна на „E“ и да са насочени в същата посока. Използването на римски цифри в номерата на одобрение следва да бъде избягвано, за да не се допусне объркване с други символи.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 3
 ФОТОМЕТРИЧНИ ИЗМЕРВАНИЯ
 1
 За целите на измерването екранът за измерване трябва да бъде разположен на разстояние 10 m срещу фара, перпендикулярно на правата, свързваща спиралата на фара и точка HV; правата Н-Н трябва да бъде хоризонтална. За лампи с напречно разположена спирала, последната трябва да бъде възможно най-хоризонтална по време на измерванията.
 2
 Странично фарът трябва да бъде насочен така, че светлинният сноп да бъде колкото е възможно по-симетричен по отношение на вертикалната права V-V.
 3
 Вертикално фарът се насочва така, че осветеността в точка HV да е 2 lx. При тези условия границата между осветената и неосветената зона трябва да е разположена между правата H-H и правата H-100 mm.
 4
 Когато фарът е насочен според точки 2 и 3 по-горе, осветеността трябва да има следните стойности:
 4.1
 върху линията Н-Н и над нея: най-много 2 lx;
 4.2
 на правата, разположена 300 mm под H-H и на разстояние 900 mm от двете страни на вертикалната права V-V: не по-малко от 8 lx;
 4.3
 на правата, разположена 600 mm под правата H-H и на разстояние 900 mm от двете страни на вертикалната права V-V: не по-малко от 4 lx;
 Екран за измерване
 (размерите са в mm за разстояние от 10 m)
 ПРИЛОЖЕНИЕ 4
 МИНИМАЛНИ ИЗИСКВАНИЯ КЪМ ПРОЦЕДУРИТЕ ЗА ПРОВЕРКА НА СЪОТВЕТСТВИЕТО НА ПРОИЗВОДСТВОТО
 1 ОБЩИ ПОЛОЖЕНИЯ
 1.1
 Изискванията за съответствие се считат за удовлетворени от механична и геометрична гледна точка, ако разликите не надвишават неизбежните производствени отклонения в рамките на изискванията на настоящото правило.
 1.2
 По отношение на фотометричните показатели, съответствието на масово произвежданите фарове не се оспорва, ако при изпитването на фотометричните показатели на всеки произволно избран фар никоя от измерените стойности не се отклонява в неблагоприятна посока с повече от 20 % от стойностите, предписани в настоящото правило.
 1.3
 Ако резултатите от описаните по-горе изпитвания не отговарят на изискванията, изпитванията на фаровете се повтарят, като се използва друга стандартна лампа с нажежаема спирала.
 1.4
 Фарове с очевидни дефекти се отхвърлят.
 1.5
 Изискванията по отношение на координатите на цветността са спазени, когато фарът е оборудван с лампа с нажежаема спирала с цветна температура съобразно стандарт А.
 Фотометричните показатели на фар, който излъчва селективно жълта светлина, когато е оборудван с безцветна лампа с


text:
нажежаема спирала, са стойностите, които се съдържат в настоящото правило, умножени по 0,84.
 2 МИНИМАЛНИ ИЗИСКВАНИЯ ЗА ПРОВЕРКА НА СЪОТВЕТСТВИЕТО ОТ ПРОИЗВОДИТЕЛЯ
 За всеки тип фар притежателят на маркировката за одобрение извършва най-малко следните изпитвания през подходящи интервали. Изпитванията се провеждат в съответствие с разпоредбите на настоящото правило.
 Ако някой образец покаже несъответствие по отношение на типа на съответното изпитване, се вземат и се изпитват допълнителни образци. Производителят предприема мерки за осигуряване на съответствието на въпросното производство.
 2.1 Естество на изпитванията
 Изпитванията за съответствие по настоящото правило обхващат фотометричните характеристики.
 2.2 Методи на изпитванията
 2.2.1
 Като правило изпитванията се извършват в съответствие с методите, определени в настоящото правило.
 2.2.2
 При всички изпитвания за съответствие, извършвани от производителя, могат да се използват еквивалентни методи със съгласието на компетентния орган, отговарящ за изпитванията за одобрение. Производителят е натоварен с отговорността да докаже, че прилаганите методи са еквивалентни на определените в настоящото правило.
 2.2.3
 Прилагането на точки 2.2.1 и 2.2.2 изисква редовното калибриране на апаратурата за изпитване, както и установяването на съответствието ѝ с измерванията, направени от компетентен орган.
 2.2.4
 Във всички случаи еталонни са методите, посочени в настоящото правило, особено за целите на административната проверка и вземането на образци.
 2.3 Начин на вземане на образци
 Образците фарове се избират произволно от еднородна партида произведени фарове. Еднородна партида означава съвкупност от фарове от един и същи тип, определена според производствените методи на производителя.
 Като правило оценката обхваща серийното производство от отделни производствени обекти. Производителят обаче може да групира заедно документите относно един и същ тип от няколко производствени обекта, при условие че в тях се работи по една и съща система за качество и управление на качеството.
 2.4 Измерени и записани фотометрични характеристики
 Подбраните образци на фарове се подлагат на фотометрични измервания в точките, предвидени в Правилото, като отчитането се ограничава до точките HV, LH, RH, L 600 и R 600.
 2.5 Критерии за приемливост
 Производителят е отговорен за извършването на статистическо проучване на резултатите от изпитването и за определяне със съгласието на компетентния орган на критериите, които обуславят приемливостта на неговата продукция, за да се отговори на изискванията, определени за проверка на съответствието на продуктите в точка 9.1 от настоящото правило.
 Критериите за приемливост трябва да са такива, че при гаранционна вероятност от 95 процента минималната вероятност да се премине проверка на произволно избрано отделно устройство в съответствие с приложение 5 (първо вземане на образци) да бъде 0,95.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 5
 МИНИМАЛНИ ИЗИСКВАНИЯ ЗА ВЗЕМАНЕ НА ОБРАЗЦИ ОТ ИНСПЕКТОР
 1 ОБЩИ ПОЛОЖЕНИЯ
 1.1
 Изискванията за съответствие се считат за удовлетворени от механична и геометрична гледна точка, ако разликите не превишават неизбежните производствени отклонения в рамките на изискванията на настоящото правило.
 1.2
 По отношение на фотометричните показатели, съответствието на масово произвежданите фарове не се оспорва, ако при изпитването на фотометричните показатели на всеки произволно избран фар никоя от измерените стойности не се отклонява в неблагоприятна посока с повече от 20 % от стойностите, предписани в настоящото правило.
 1.3
 Изискванията по отношение на координатите на цветността са спазени, когато фарът е оборудван с лампа с


text:
нажежаема спирала с цветна температура съобразно стандарт А.
 Фотометричните показатели на фар, който излъчва селективно жълта светлина, когато е оборудван с безцветна лампа с нажежаема спирала, се умножават по 0,84.
 2 ПЪРВО ВЗЕМАНЕ НА ОБРАЗЦИ
 При първото вземане на образци се избират произволно четири фара. Първата извадка, съставена от две светлини, се обозначава с А, а втората извадка, съставена от две светлини, се обозначава с B.
 2.1 Случаи, в които съответствието не се оспорва
 2.1.1 При прилагането на процедурата за вземане на образци, показана на фигура 1 от настоящото приложение, съответствието на масово произвежданите фарове не се оспорва, ако стойностите, измерени за дадените фарове, показват следните отклонения в неблагоприятна посока:
 2.1.1.1 Извадка А
 A1:
 един фар
 0 %
 един фар: не повече от
 20 %
 A2:
 двата фара: повече от
 0 %
 но не повече от
 20 %
 преминава се към извадка B
 2.1.1.2 Извадка B
 B1:
 двата фара
 0 %
 2.2 Случаи, в които съответствието се оспорва
 2.2.1 След прилагането на процедурата за вземане на образци, показана на фигура 1 от настоящото приложение, съответствието на серийно произвежданите фарове се оспорва и към производителя се отправя искане да приведе продукцията си в съответствие с изискванията, ако отклоненията на измерените стойности на фаровете са:
 2.2.1.1 Извадка А
 А3:
 един фар: не повече от
 20 %
 един фар: повече от
 20 %
 но не повече от
 30 %
 2.2.1.2 Извадка B
 B2:
 в случай на А2
 един фар: повече от
 0 %
 но не повече от
 20 %
 един фар: не повече от
 20 %
 B3:
 в случай на А2
 един фар
 0 %
 един фар: повече от
 20 %
 но не повече от
 30 %
 2.3 Отменяне на одобрение
 Съответствието може да се оспори и да се приложат разпоредбите на точка 10, ако след прилагането на процедурата за вземане на образци, показана на фигура 1 от настоящото приложение, отклоненията на измерените стойности на фаровете са:
 2.3.1 Извадка А
 A4:
 един фар: не повече от
 20 %
 един фар: повече от
 30 %
 А5:
 двата фара: повече от
 20 %
 2.3.2 Извадка В
 B4:
 в случай на А2
 един фар: повече от
 0 %
 но не повече от
 20 %
 един фар: повече от
 20 %
 B5:
 в случай на А2
 двата фара: повече от
 20 процента
 B6:
 в случай на А2
 един фар
 0 %
 един фар: повече от
 30 %
 3 ПОВТОРНО ВЗЕМАНЕ НА ОБРАЗЦИ
 В случаите A3, B2 и B3 е необходимо в рамките на два месеца след уведомяването да се извърши повторно вземане на образци — трето вземане на извадка C от два фара и четвърто вземане на извадка D от два фара, избрани от наличната продукция, произведена след привеждането в съответствие.
 3.1 Случаи, в които съответствието не се оспорва
 3.1.1 След прилагането на процедурата за вземане на образци, показана на фигура 1 от настоящото приложение, съответствието на серийно произвежданите фарове не се оспорва, ако отклоненията на измерените на фаровете стойности са:
 3.1.1.1 Извадка C
 C1:
 един фар
 0 %
 един фар: не повече от
 20 %
 C2:


text:
двата фара: повече от
 0 %
 но не повече от
 20 %
 преминава се към извадка D
 3.1.1.2 Извадка D
 D1:
 в случай на C2
 двата фара
 0 %
 3.2 Случаи, в които съответствието се оспорва
 3.2.1 След прилагането на процедурата за вземане на образци, показана на фигура 1 от настоящото приложение, съответствието на серийно произвежданите фарове се оспорва и към производителя се отправя искане да приведе продукцията си в съответствие с изискванията, ако отклоненията на измерените стойности на фаровете са:
 3.2.1.1 Извадка D
 D2:
 в случай на C2
 един фар: повече от
 0 %
 но не повече от
 20 %
 един фар: не повече от
 20 %
 3.3 Отменяне на одобрение
 Съответствието може да се оспори и да се приложат разпоредбите на точка 10, ако след прилагането на процедурата за вземане на образци, показана на фигура 1 от настоящото приложение, отклоненията на измерените стойности на фаровете са:
 3.3.1 Извадка C
 C3:
 един фар: не повече от
 20 %
 един фар: повече от
 20 %
 C4:
 двата фара: повече от
 20 %
 3.3.2 Извадка D
 D3:
 в случай на C2
 един фар: 0 или повече от
 0 %
 един фар: повече от
 20 %


text:
 Важна правна забележка
 |
 22001D0062
 Официален вестник n° L 238 , 06/09/2001 стр. 0005 - 0006 специално чешко издание глава 11 том 06 стр. 215 - 216 специално испанско издание глава 11 том 06 стр. 215 - 216 специално унгарско издание глава 11 том 06 стр. 215 - 216 специално литвийско издание глава 11 том 06 стр. 215 - 216 LV.ES глава 11 том 06 стр. 215 - 216 MT.ES глава 11 том 06 стр. 215 - 216 PL.ES глава 11 том 06 стр. 215 - 216 SK.ES глава 11 том 06 стр. 215 - 216 специално словенско издание глава 11 том 06 стр. 215 - 216
 Решение на Съвместния комитет на ЕИПNo 62/2001от 19 юни 2001 годиназа изменение на приложение II (Технически правила, стандарти, изпитвания и сертифициране) към Споразумението за ЕИПСЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с Протокол за адаптиране на Споразумението за Европейското икономическо пространство, отук нататък наричано "споразумението", и по-специално член 98 от него,като има предвид, че:(1) приложение II към споразумението беше изменено с Решение No 9/2001 на Съвместния комитет на ЕИП от 23 февруари 2001 г. [1].(2) Директива 2000/72/EО на Комисията от 22 ноември 2000 г. за привеждане в съответствие към техническия напредък на Директива 93/31/ЕИО на Съвета относно стойките за паркиране на двуколесните моторни превозни средства [2] следва да се включи към споразумението.(3) Директива 2000/73/EО на Комисията от 22 ноември 2000 г. за привеждане в съответствие с техническия напредък на Директива 93/92/ЕИО на Съвета относно инсталирането на осветителни и сигнализиращи устройства по двуколесни и триколесни моторни превозни средства [3] следва да се включи към споразумението.(4) Директива 2000/74/EО на Комисията от 22 ноември 2000 г. относно приспособяване към техническия напредък на Директива 93/29/ЕИО на Съвета относно идентификацията на устройствата за управление, сигнализаторите и индикаторите при двуколесни или триколесни моторни превозни средства [4] следва да се включи към споразумението,РЕШИ:Член 1Следното тире се добавя към точка 45и (Директива 93/29/ЕИО на Съвета) в глава I на приложение II към споразумението:- "— 32000 L 0074: Директива 2000/74/EО на Комисията от 22 ноември 2000 г. (ОВ L 300, 29.11.2000 г., стр. 24)."Член 2Следното тире се добавя към точка 45к (Директива 93/31/ЕИО на Съвета) в глава I от приложение II към споразумението:- "— 32000 L 0072: Директива 2000/72/EО на Комисията от 22 ноември 2000 г. (ОВ L 300, 29.11.2000 г., стр. 18)."Член 3Следното тире се добавя към точка 45о (Директива 93/92/ЕИО на Съвета) в глава I от приложение II към споразумението:- "— 32000 L 0073: Директива 2000/73/EО на Комисията от 22 ноември 2000 г. (ОВ L 300, 29.11.2000 г., стр. 20)."Член 4Текстовете на Директиви 2000/72/EО, 2000/73/EО и 2000/74/EО на исландски и норвежки език, които предстои да бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейските общности, са автентични.Член 5Настоящото решение влиза в сила, считано от 20 юни 2001 г., при условие че всички нотификации до Съвместният комитет за ЕИП [*****] съгласно член 103, параграф 1 от Споразумението са направени.Член 6Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към


text:
 15.10.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 274/1
 РЕШЕНИЕ No 1/2008 НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ ЕО—ЕАСТ ЗА ОБЩ ТРАНЗИТ
 от 16 юни 2008 година
 за изменение на Конвенцията от 20 май 1987 г. за общ транзитeн режим
 (2008/786/ЕО)
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ,
 като взе предвид Конвенцията от 20 май 1987 г. за общ транзитен режим (1), и по-специално член 15, параграф 3, букви а) и в) от нея,
 като има предвид, че:
 (1)
 В съответствие с Решение No 4/2005 на Съвместния комитет ЕО—ЕАСТ за общ транзит от 15 август 2005 г. за изменение на Конвенцията от 20 май 1987 г. за Общ транзитен режим (2) („Конвенцията“), от 1 юли 2005 г. икономическите оператори следва да използват компютризираната система за общ транзит за подаване на транзитни декларации, с преходен период, по време на който се разрешава подаване на писмени транзитни декларации пред компетентните органи до 31 декември 2006 г.
 (2)
 При нормалната процедура транзитните декларации следва да се подават чрез използване на технология за обработка на данните, а не писмено, а данните за транзита се обменят между компетентните органи с помощта на информационни технологии и компютърни мрежи.
 (3)
 Необходимо е разпоредбите относно общия транзитен режим да се приведат в съответствие с методите за използване на техника за електронна обработка на данни.
 (4)
 На пътниците, които нямат пряк достъп до компютризираната митническа система за транзит, следва да се предостави възможност, в рамките на нормалната процедура, да подават писмена транзитна декларация пред компетентните органи. Впоследствие данните за транзита следва да бъдат обменени между компетентните органи с помощта на информационни технологии и компютърни мрежи.
 (5)
 Следва да се създаде аварийна процедура, която се основава на използването на писмена транзитна декларация, за да се даде възможност на операторите да извършват транзитни операции, когато митническата компютризирана система за транзит или компютърната система на отговорното лице, включително одобрения изпращач, не функционира, или в случай че комуникационните мрежи не са на разположение.
 (6)
 Тъй като подаването на компютризирани транзитни декларации е нормална процедура и писмените транзитни декларации се използват по правило в аварийната процедура, съдържанието и редът на приложенията към конвенцията, свързани с тези процедури, следва да бъдат изменени. В допълнение, с оглед опростяване, приложенията към конвенцията, свързани с образците на единния административен документ и тяхното използване, следва да бъдат заличени и заменени с позоваване на Конвенцията за опростяване на формалностите при търговия със стоки (3) от 20 май 1987 г. („Конвенция за ЕАД“). Това позволява да се избегнат изменения в конвенцията, дължащи се на последователните изменения, които може да бъдат внесени в бъдеще в Конвенцията за ЕАД.
 (7)
 Следователно конвенцията следва да бъде съответно изменена,
 РЕШИ:
 Член 1
 Конвенцията за общ транзитен режим се изменя, както следва:
 1.
 Член 11, параграф 4 се заменя със следното:
 „4. Отправното митническо учреждение може да не пристъпи към пломбиране, когато, като се имат предвид други възможни мерки за идентифициране, описанието на стоките в данните от транзитната декларация или в допълнителните документи позволява лесното им идентифициране.“
 2.
 В член 12, параграф 1 думите „от екземпляр No 4“ се заменят със следното:
 „от


text:
екземпляр No 4 или придружаващия транзитен документ“.
 3.
 Допълнение I се заменя с текста, даден в приложение I към настоящото решение.
 4.
 Приложения I—V към допълнение I се заменят с текста, даден в приложение II към настоящото решение.
 5.
 Допълнение II се заменя с текста, даден в приложение III към настоящото решение.
 6.
 Допълнение III се заменя с текста, даден в приложение IV към настоящото решение.
 7.
 Приложения A1—A13, Б1—Б7, В1 и В2 и Г1—Г6 към допълнение III се заменят с текста, даден в приложение V към настоящото решение.
 Член 2
 1. Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
 То се прилага от 1 юли 2008 година.
 2. Разпоредбите на настоящото решение не се прилагат за стоки, поставени под общ транзитен режим преди датата на влизането му в сила.
 3. Членове 41, 41а, 116, член 118, параграф 2 и член 119 от допълнение I към Конвенцията за общ транзитен режим, изменена с настоящото решение, се прилагат считано от 1 юли 2009 г.
 Съставено в Брюксел на 16 юни 2008 година.
 За Съвместния комитет
 Председател
 Robert VERRUE
 (1) ОВ L 226, 13.8.1987 г., стр. 2.
 (2) ОВ L 225, 31.8.2005 г., стр. 29.
 (3) ОВ L 134, 22.5.1987 г., стр. 2.
 ПРИЛОЖЕНИЕ I
 „
 ДОПЪЛНЕНИЕ I
 ПРОЦЕДУРИ ПРИ ОБЩ ТРАНЗИТ
 ДЯЛ I
 ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
 Член 1
 1. Настоящото допълнение определя някои правила, уреждащи общия транзитен режим в съответствие с член 1, параграф 3 от Конвенцията.
 2. Освен ако не е предвидено друго, разпоредбите на настоящото допълнение се прилагат към операциите под общ транзитен режим, независимо от това дали се използва процедура Т1 или Т2.
 3. Стоките, за които е характерен повишен риск от измама, са изброени в приложение I. Когато разпоредба на настоящата конвенция препраща към това приложение, мерките, отнасящи се до изброените в него стоки, се прилагат единствено когато количеството на тези стоки превишава съответното минимално количество. Приложение I се преразглежда най-малко веднъж годишно.
 ГЛАВА I
 Приложно поле и определения
 Член 2
 Приложно поле на режима
 1. Общ транзитен режим не се прилага за пощенски пратки (включително пощенски колети), пренасяни в съответствие с актовете на Всемирния пощенски съюз, когато стоките се превозват от носителите на права и задължения, произтичащи от тези актове, или за тяхна сметка.
 2. Всяка договаряща страна може да реши да не прилага общ транзитен режим за превоз на стоки по тръбопроводи. Това решение се съобщава на Комисията, която информира останалите държави за него.
 Член 3
 Определения
 За целите на настоящата конвенция се прилагат следните определения:
 а)
 „компетентни органи“:
 митническият орган или всеки друг орган, отговарящ за прилагането на настоящата конвенция;
 б)
 „транзитна декларация“:
 действието, с което дадено лице изразява в посочената форма и начин желанието си да постави дадена стока под общ транзитен режим;
 в)
 „придружаващ транзитен документ“:
 документ, който е разпечатан от компютризираната система, за да придружава стоките и се основава на данните от транзитната декларация;
 г)
 „процедура Т2“:
 процедурата Т2, посочена в член 2 от конвенцията, която се обозначава в транзитната декларация със символа „Т2“ или „T2F“;
 д)
 „отговорно лице“:
 лицето,


text:
което изготвя декларацията за общ транзит, или лицето, от името на което се извършва декларацията за общ транзит;
 е)
 „отправно митническо учреждение“:
 митническото учреждение, в което е приета декларацията за поставяне на стоките под общ транзитен режим;
 ж)
 „транзитно митническо учреждение“:
 —
 входното митническо учреждение на договаряща страна, или
 —
 изходното митническо учреждение на договаряща страна, когато пратката напуска митническата територия на тази договаряща страна по време на транзитната операция през граница между тази договаряща страна и трета страна;
 з)
 „получаващо митническо учреждение“:
 митническото учреждение, в което стоките, поставени под общ транзитен режим, трябва да се представят, за да се завърши режимът;
 и)
 „гаранционно митническо учреждение“:
 митническото учреждение, определено от компетентните органи на всяка страна, в което поръчителите представят обезпечението си;
 й)
 „поръчител“:
 всяко трето физическо или юридическо лице, което се задължава в писмена форма да заплати солидарно с отговорното лице обезпечения размер на всяко митническо задължение, което би могло да възникне;
 к)
 „код по ХС“:
 цифровият код за позиции и подпозиции в номенклатурата от Хармонизираната система за описание и кодиране на стоките, установена с Конвенцията от 14 юни 1983 г.;
 л)
 „митническо задължение“:
 вносни или износни мита и други такси за стоките, поставени под общ транзитен режим;
 м)
 „длъжник“:
 всяко физическо или юридическо лице, което отговаря за заплащане на митническо задължение;
 н)
 „Комисия“:
 Комисията на Европейските общности;
 о)
 „вдигане на стоки“:
 действието, чрез което компетентните органи предоставят стоките за целите, предвидени от общ транзитен режим, под който те са поставени;
 п)
 „лице, установено в договаряща страна“:
 —
 в случаите на физически лица, всяко лице, което обичайно пребивава там,
 —
 в случаите на юридически лица или сдружения на лица, всяко лице, чието седалище, централно управление или място на стопанска дейност се намира в нея;
 р)
 „електронни методи за обработка на данни“:
 —
 размяната на стандартни съобщения EDI с компетентните органи, или
 —
 въвеждане на информация, необходима за извършване на съответните формалности в системите за обработка на данни на компетентните органи;
 с)
 „EDI (електронен обмен на данни)“:
 предаването по електронен път на структурирани данни според одобрени стандарти за съобщения, между две компютърни системи;
 т)
 „стандартно съобщение“:
 предварително определена структура, която е призната за електронно предаване на данни;
 у)
 „лични данни“:
 всяка информация за физическо или юридическо лице, чиято самоличност е установена или може да бъде установена;
 ф)
 „аварийна процедура“:
 процедурата, която се основава на използването на хартиени документи, установена, за да се даде възможност за подаване и проверка на транзитната декларация и проследяване на транзитната операция, когато не може да се задейства нормалната процедура по електронен път;
 х)
 „Конвенция за ЕАД“:
 Конвенцията от 20 май 1987 г. за опростяване на формалностите при търговията със стоки.
 ГЛАВА II
 Нормална процедура
 Член 4
 1. Формалностите, свързани с прилагането на процедура Т1 или Т2, се извършват с помощта на електронни методи за обработка на данни, при условията и по начина, определени от компетентните органи, като се спазват принципите, установени в митническото законодателство.
 2. Договарящите страни определят по взаимно съгласие мерките за установяване на:
 а)
 правилата, определящи и приложими за съобщенията, които да се разменят


text:
между митническите учреждения, необходими за прилагането на митническото законодателство;
 б)
 еднакъв набор и формат на данните в съобщенията, които трябва да се разменят, съгласно митническото законодателство.
 Член 5
 Приложно поле
 1. Без да се засягат случаите на специфични обстоятелства, обменът на информация между компетентните органи, описан в настоящата глава, се осъществява, като се използват електронни методи за обработка на данни и компютърни мрежи.
 2. По отношение на обмена на информация, предвиден в параграф 1, всички договарящи страни използват „Общата комуникационна мрежа/Общият системен интерфейс“ (CCN/CSI) на Европейската общност. Финансовото участие на страните от ЕАСТ и свързаните с него въпроси се съгласуват между Общността и всяка от страните от ЕАСТ.
 3. Освен ако не е предвидено друго, разпоредбите на настоящата глава не се прилагат по отношение на опростените процедури, посочени в член 44, параграф 1, букви е) и ж).
 Член 6
 Сигурност
 1. Условията, определени за извършване на формалностите посредством техники за обработка на данни, включват inter alia мерки за проверка на източника на данните, както и за защита на данните от случайно или незаконно унищожаване, случайна загуба, преправяне или неразрешен достъп.
 2. Освен необходимите мерки за сигурност, описани в параграф 1, компетентните органи установяват и поддържат съответните условия за сигурност във връзка с ефикасното, надеждно и сигурно функциониране на цялата система за транзит.
 3. За да се осигури посоченото ниво на сигурност, всяко въвеждане, изменение и заличаване на данни се записва, като се посочват целта на тази обработка, точният момент на осъществяването на тази обработка и лицето, което я е извършило. Освен това оригиналните данни или всички данни, които са били подложени на тази обработка, се съхраняват за срок не по-малко от три календарни години от края на годината, за която се отнасят тези данни, или за по-дълъг период, ако това е предвидено в други разпоредби.
 4. Компетентните органи правят периодични проверки на сигурността.
 5. Всички участващи компетентни органи се информират взаимно за всяко съмнение за нарушаване на сигурността.
 Член 7
 Защита на личните данни
 1. Договарящите страни използват обменените лични данни съгласно настоящата конвенция единствено за целите, предвидени в настоящата конвенция, и за други митнически направления след общ транзитен режим. Това ограничение не възпрепятства обаче използването на тези данни за оценка на риска по време на общия транзитен режим, нито разследване или съдебно производство, възникващи след общия транзитен режим. В този случай компетентният орган, предоставил посочените сведения, се уведомява незабавно за подобно използване.
 2. Договарящите страните се задължават да предприемат необходимите мерки, за да гарантират защитата на личните данни, като се спазват най-малкото изискванията на Конвенцията на Съвета на Европа от 28 януари 1981 г. за защита на лицата при автоматизираната обработка на лични данни, доколкото това се отнася за обработката на лични данни, които се обменят в рамките на тази конвенция.
 3. Всяка договаряща страна предприема необходимите мерки, за да гарантира спазването на настоящия член посредством ефикасни проверки.
 ГЛАВА III
 Задължения на отговорното лице, превозвача и получателя
 Член 8
 1. Отговорното лице е длъжно:
 а)
 да представи стоките в непроменено състояние, както и необходимите документи в получаващото митническо учреждение


text:
в рамките на определения срок, след като е изпълнило мерките за идентифициране, предприети от компетентните органи;
 б)
 да спазва останалите разпоредби относно общия транзитен режим;
 в)
 да предоставя всички необходими документи и данни, без значение на какъв носител, както и всяко необходимо съдействие на компетентните органи, отговарящи за проверката, по искане на последните и в рамките на евентуално определения срок.
 2. Независимо от задълженията на отговорното лице, посочени в параграф 1, превозвачът или получателят на стоките, който ги приема със знанието, че са превозвани под общ транзитен режим, също е длъжен да представи стоките в непроменено състояние, както и необходимите документи, в получаващото митническо учреждение в определения за това срок и след като е изпълнил мерките за идентифициране, приети от компетентните органи.
 ГЛАВА IV
 Обезпечения
 Член 9
 Задължение за предоставяне на обезпечение
 1. Отговорното лице предоставя обезпечение, за да гарантира заплащането на митническото задължение, което би могло да възникне по отношение на стоките.
 2. Обезпечението е:
 а)
 еднократно обезпечение, което покрива само една операция по общ транзит; или
 б)
 общо обезпечение, което покрива няколко операции, когато се използва опростяване по смисъла на член 44.
 Член 10
 Форми на обезпечението
 1. Обезпечението може да бъде учредено чрез:
 а)
 депозит в брой, направен в отправното митническо учреждение; или
 б)
 поръчител пред гаранционното митническо учреждение.
 2. Въпреки това компетентните органи могат да откажат да приемат предложения начин за учредяване на обезпечение, когато той е несъвместим с нормалното функциониране на общия транзитен режим.
 Член 10а
 Депозит в брой
 Депозитът в брой трябва да бъде направен във валутата на страната на изпращане или като се представи друго платежно средство, прието от компетентните органи на тази страна.
 Обезпечението под формата на депозит в брой или друго равностойно платежно средство се учредява в съответствие с действащите разпоредби на страната на изпращане.
 Член 10б
 Поръчител
 1. Поръчителят е установен в договарящата страна, в която се учредява обезпечението, и се одобрява от нейните компетентни органи. Поръчителят посочва адрес за кореспонденция или определя представител във всяка от договарящите страни, за която се отнася съответната операция по общ транзит. Когато Общността е една от тези договарящи страни, поръчителят посочва адрес за кореспонденция или определя представител във всяка от държавите-членки.
 2. Задължението на поръчителя обхваща също размера на вносните или износните мита, дължими вследствие на последващи проверки, в рамките на обезпечения размер.
 3. Компетентните органи имат право да откажат да одобрят поръчител, когато смятат, че той не обезпечава по сигурен начин заплащането в предвидените срокове на всяко митническо задължение, което би могло да в възникне, в рамките на обезпечения размер.
 4. Когато обезпечението е учредено чрез поръчител пред гаранционното митническо учреждение:
 а)
 на отговорното лице се определя „референтен номер на обезпечението“ за използване на обезпечението и за установяване на всички задължения на поръчителя;
 б)
 на отговорното лице се определя и съобщава код за достъп към „референтния номер на обезпечението“.
 Член 11
 Освобождаване от обезпечение
 1. Освен в случаите, в които е определено за необходимо, не се учредява обезпечение за:
 а)
 пътувания по въздух;
 б)
 превоз на стоки по Рейн или рейнския воден


text:
път;
 в)
 пренос по тръбопроводи;
 г)
 операции по общ транзит, осъществени в съответствие с член 44, параграф 1, буква е), подточка i).
 2. При превоз на стоки по водни пътища, разположени на нейна територия, различни от посочените в параграф 1, буква б), всяка страна може да разреши освобождаване от предоставяне на обезпечение. Тя съобщава мерките, които е предприела за тази цел, на Комисията, която информира останалите страни за тях.
 ГЛАВА V
 Други разпоредби
 Член 12
 Правен статут на документите и данните
 1. Независимо от носителя, издаваните редовно документи и взетите или приети от компетентните органи на дадена страна мерки имат същите правни последици в другите страни като тези, които се придават на посочените документи и мерки от страна на компетентните органи на всяка от тези страни.
 2. Констатациите на компетентните органи на дадена страна, направени по време на проверките в рамките на общия транзитен режим, имат същата сила в другите страни като констатациите, направени от компетентните органи на всяка от тези страни.
 Член 13
 Списък на митническите учреждения, компетентни за транзитните операции
 Всяка страна въвежда в компютризираната система списъка, както и идентификационния номер, задълженията и работното време на митническите учреждения, компетентни за операциите по общ транзит. Всяка промяна също се вписва в компютризираната система.
 Комисията съобщава тази информация на всички страни чрез компютризираната система.
 Член 14
 Централно учреждение
 При необходимост всяка страна съобщава на Комисията за създаването на централни митнически учреждения и правомощията, предоставени на тези митнически учреждения във връзка с управлението и проследяването на общия транзитен режим, както и във връзка с получаването и подаването на документите, като се посочва видът на съответните документи.
 Комисията съобщава тази информация на другите страни.
 Член 15
 Нарушения и санкции
 Страните вземат необходимите мерки за борба срещу всички нарушения или нередности и за налагане на ефективни, пропорционални и възпиращи санкции.
 ДЯЛ II
 ФУНКЦИОНИРАНЕ НА РЕЖИМА
 ГЛАВА I
 Еднократно обезпечение
 Член 16
 Форма на еднократното обезпечение
 1. Еднократното обезпечение покрива целия размер на митническото задължение, което би могло да възникне и което се изчислява въз основа на най-високите ставки, включително тези на вносните мита, приложими в страната на изпращане за този вид стоки, в случай че те са внесени от трета страна и са оформени за свободно обращение. За целите на това изчисление общностните стоки, превозени в съответствие с Конвенцията за общ транзитен режим, се третират като необщностни стоки.
 Въпреки това ставките, които се вземат предвид за изчисляване на еднократното обезпечение, не могат да са по-ниски от минималната ставка, когато е посочена такава в петата колона от приложение I.
 2. Еднократното обезпечение под формата на депозит в брой е валидно във всички договарящи страни. То се възстановява след приключване на режима.
 3. Еднократното обезпечение, учредено от поръчител, може да е под формата на сертификати за еднократно обезпечение за сума от 7 000 евро, издадени от поръчителя в полза на лицата, които възнамеряват да действат като отговорни лица, и е валидно във всички договарящи страни.
 Отговорността на поръчителя е до 7 000 евро за всеки сертификат.
 4. Когато еднократното обезпечение е учредено чрез поръчител, отговорното


text:
лице не може да изменя кода за достъп към „референтния номер на обезпечението“, с изключение на случаите, в които се прилага приложение IV, точка 3.
 Член 17
 Учредяване на еднократно обезпечение от поръчител
 1. Еднократното обезпечение от поръчител съответства на образеца в приложение В1 към допълнение III. Документът за поръчителство се задържа в гаранционното митническо учреждение.
 2. Когато националните законови, подзаконови и административни разпоредби или обичайната практика го изискват, всяка страна има правото да разреши задължението, посочено в параграф 1, да бъде поето във форма, различна от предвидената, но при условие че има същата юридическа сила като тази на посочения в образеца документ.
 Член 18
 Учредяване на еднократно обезпечение чрез сертификати
 1. В случая, посочен в член 16, параграф 3, еднократното обезпечение, учредено от поръчител, съответства на образеца в приложение В2 към допълнение III.
 Член 17, параграф 2 се прилага mutatis mutandis.
 2. В съответствие с начините, определени от компетентните органи, поръчителят представя на гаранционното митническо учреждение всички изискуеми данни относно издадените от него сертификати за обезпечение. Крайният срок за използването на сертификата не може да бъде по-дълъг от една година от датата на издаване.
 3. Поръчителят съобщава на отговорното лице определения му „референтен номер на обезпечението“ за всеки сертификат за еднократно обезпечение. Свързаният с него код за достъп не може да бъде променян от отговорното лице.
 4. За целите на прилагането на член 22, параграф 1, буква б) поръчителят предоставя на отговорното лице сертификатите за еднократно обезпечение на хартиен носител, в съответствие с образеца в приложение В3, като се посочва идентификационният номер.
 5. Поръчителят може да издава сертификати за еднократно обезпечение, които не са валидни за операции по общ транзит, включващи стоки от списъка в приложение I. В този случай поръчителят посочва във всеки един сертификат за еднократно обезпечение на хартиен носител, по диагонал, следния израз:
 —
 Ограничена валидност — 99200
 6. Отговорното лице предоставя на отправното митническо учреждение съответния брой сертификати за еднократно обезпечение, всеки един от които на стойност от 7 000 евро, необходими за покриване на пълния размер на митническото задължение, което може да възникне. За целите на прилагането на член 22, параграф 1, буква б) сертификатите за еднократно обезпечение на хартиен носител се предават и задържат в отправното митническо учреждение, което съобщава идентификационния номер на всеки един сертификат на посоченото в него гаранционно митническо учреждение.
 Член 19
 Оттегляне и прекратяване на поръчителството
 1. Гаранционното митническо учреждение оттегля решението си за приемане обезпечението от поръчител, когато условията, определени към датата на неговото приемане, вече не са изпълнени.
 По същия начин поръчителят може да прекрати по всяко време обезпечението.
 2. Оттеглянето или прекратяването влиза в сила на шестнадесетия ден след датата, на която това е било съобщено на поръчителя или на гаранционното митническо учреждение, според случая.
 От датата на влизане в сила на оттеглянето или прекратяването на обезпечението предоставените преди това сертификати за еднократно обезпечение не могат да бъдат използвани за поставяне на стоки под общ транзитен режим.
 3. Информацията относно оттеглянето или прекратяването, както и датата на влизането му в сила се въвеждат незабавно в компютризираната