text:
спира, когато температурата на охлаждащия агент достигне 343 K (70 °C), или до 15 минути след задействането ѝ, което събитие настъпи първо; както и
 4.1.3.2.2.
 при действието на стратегията е задействан сервизният режим.
 4.2.
 Сервизен режим
 4.2.1.
 Условия, при които двигател, работещ с два вида гориво, работи в режим на техническо обслужване
 Когато двигателят работи в режим на техническо обслужване, той функционира в условията на ограничена работоспособност и временно е освободен от спазване на изискванията по отношение на емисиите на отработили газове и контрола на NOХ, описани в настоящото правило.
 4.2.2.
 Ограничена работоспособност в режим на техническо обслужване
 4.2.2.1.
 Изискване
 Ограничената работоспособност, приложима към извънпътната подвижна техника, оборудвана с двигател, работещ с два вида гориво, когато тя работи в сервизен режим, се задейства от „системата за пълно блокиране“, определена в точка А.1.5.4 от приложение 9.
 За да се вземат предвид съображения за безопасност и да се позволи диагностика със самовъзстановяване, се разрешава използването на функция за изключване на блокирането, с която да се освободи пълната мощност на двигателя, в съответствие с точка А.1.5.5 от приложение 9.
 Ограничената работоспособност не трябва да се изключва от задействането или изключването на системите за предупреждение и блокиране, определени в точка 5 от настоящото правило.
 Задействането или изключването на сервизния режим не трябва да задейства или изключва системите за предупреждение и блокиране, определени в приложение 9
 4.2.2.2.
 Резервирана
 4.2.2.3.
 Задействане на ограничената работоспособност
 Ограничената работоспособност се задейства автоматично, когато е задействан сервизният режим.
 В случай че режимът на техническо обслужване е задействан в съответствие с точка 4.2.3 от настоящото приложение поради неизправност в системата за подаване на газообразно гориво, ограничената работоспособност се задейства в рамките на 30 минути работа след задействането на режима на техническо обслужване.
 В случай на задействане на режима на техническо обслужване поради празен резервоар за газообразно гориво, ограничената работоспособност се задейства веднага след задействането на режима на техническо обслужване.
 4.2.2.4.
 Изключване на ограничената работоспособност
 Системата за ограничаване на работоспособността се изключва, когато превозното средство престане да работи в режим на техническо обслужване .
 4.2.3.
 Липса на газово гориво при режим на работа с два вида гориво
 С оглед на преместването на извънпътната подвижна техника на безопасно място при установяване на празен резервоар за газообразно гориво или на неизправност в системата за подаване на газообразно гориво:
 а)
 двигателите, работещи с два вида гориво, от типове 1A или 2А трябва да задействат сервизния режим;
 б)
 двигателите, работещи с два вида гориво, от типове 1Б, 2Б или 3Б работят в режим на работа с течно гориво.
 4.2.3.1.
 Липса на газово гориво — празен резервоар за газово гориво
 В случай на празен резервоар за газообразно гориво режимът на техническо обслужване или режимът на работа с течно гориво — според съответния случай по точка 4.2.3 по-горе — се задейства веднага, след като от системата на двигателя бъде открито, че резервоарът за газообразно гориво е празен.
 Когато наличното газово гориво в резервоара достигне отново нивото, на базата на което е задействана системата за предупреждение за празен резервоар, посочена в точка 4.3.2 по-долу, сервизният режим може да бъде


text:
изключен или в съответния случай може да се задейства режимът на работа с два вида гориво.
 4.2.3.2.
 Липса на газово гориво — неизправна система за подаване на газово гориво
 Когато няма подаване на газообразно гориво вследствие на неизправност в системата за подаване на газообразно гориво, която води до липсата на газообразно гориво, се задейства режимът на техническо обслужване или режимът на работа с течно гориво според съответния случай по точка 4.2.3.
 Веднага щом подаването на газообразно гориво се възстанови, режимът на техническо обслужване може да се изключи или, според случая, да се задейства режимът на работа с два вида гориво.
 4.3. Индикатори за две горива
 4.3.1.
 Индикатор на режим на работа с два вида гориво
 Извънпътната подвижна техника осигурява на оператора визуална индикация за режима на работа на двигателя (режим на работа с два вида гориво, режим на работа с течно гориво, режим на техническо обслужване).
 Характеристиките и местоположението на този индикатор се определят по преценка на ПОО и може да бъдат част от вече съществуваща система за визуална индикация.
 Индикаторът може да включва система за показване на съобщения. Системата, използвана за изобразяване на съобщенията, посочена в настоящата точка, може да бъде същата като използваната диагностична система за контрол на NOХ или за други цели на обслужването.
 Визуалният елемент на индикатора за режима на работа с два вида гориво не бива да бъде същият като използваният за целите на диагностичната система за контрол на NOХ или за други цели на обслужването на двигателя.
 Сигналите във връзка с безопасността трябва винаги да имат по-висок приоритет на изобразяване от индикацията на режима на работа.
 4.3.1.1.
 Индикаторът за режим на работа със смес от две горива трябва да указва сервизен режим непосредствено при задействането на сервизния режим (т.е. преди фактическото му действие) и индикацията трябва да остане включена за времето на действие на сервизния режим.
 4.3.1.2.
 След като режимът на работа на двигателя се смени от режим на работа с течно гориво на режим с два вида гориво или обратно, индикаторът за режим на работа с два вида гориво указва най-малко една минута режим на работа с два вида гориво или режим с течно гориво. Тази индикация се изисква поне за една минута също така при включване на запалването или, при поискване от производителя, при пускане на студен двигател (развъртане на двигателя). Тази индикация се дава и при поискване от оператора.
 4.3.2.
 Система за предупреждение за празен резервоар за газообразно гориво (система за предупреждение за два вида гориво)
 Извънпътната подвижна техника с двигател, работещ с два вида гориво, е оборудвана със система за предупреждение за два вида гориво, която предупреждава оператора, че резервоарът за газообразно гориво скоро ще бъде празен.
 Предупредителната система за смес от две горива трябва да остава задействана докато резервоарът е отново зареден до ниво над нивото, на което е задействана предупредителната система.
 Действието на системата за предупреждение за смес от две горива може да се прекъсва временно от други предупредителни сигнали, предоставящи важни съобщения, свързани с безопасността.
 Не трябва да бъде възможно да се изключва системата за предупреждение за

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
смес от две горива посредством четящо устройство, ако причината за задействането на предупреждението не е отстранена.
 4.3.2.1.
 Характеристики на системата за предупреждение за смес от две горива
 Системата за предупреждение за два вида гориво трябва да се състои от система за визуално сигнализиране (икона, пиктограма и т.н.), която е оставена на избора на производителя.
 По избор на производителя тя може да включва и звуков компонент. В такъв случай се допуска изключването на този компонент от оператора.
 Визуалният елемент на системата за предупреждение за два вида гориво не трябва да бъде същият като използваният за целите на диагностичната система за контрол на NOХ или за други цели на обслужването на двигателя.
 Освен това системата за предупреждение за два вида гориво може да изобразява кратки съобщения, включително съобщения, които ясно указват оставащото разстояние или време до задействането на ограничената работоспособност.
 Системата, използвана за изобразяване на предупреждението или съобщенията, посочени в настоящата точка, може да бъде същата система, която се използва за показване на предупреждението или съобщенията, свързани с диагностичната система за контрол на NOХ, или предупреждението или съобщенията за други цели на обслужването.
 За извънпътна подвижна техника, предназначена за употреба от спасителни служби, или извънпътна подвижна техника, проектирана и произведена за употреба от въоръжените сили, гражданска отбрана, пожарните служби и силите, отговарящи за поддържането на обществения ред, може да бъде предвидена възможност операторът да затъмнява визуалните сигнализации, генерирани от системата за предупреждение.
 4.4.
 Съобщаван въртящ момент
 4.4.1.
 Въртящ момент, който се съобщава за двигател, работещ с два вида гориво, когато работи в режим с два вида гориво
 Когато двигател, работещ със смес от две горива, работи при този режим:
 а)
 кривата на еталонния въртящ момент, която може да бъде снета, е кривата, установена при изпитването на двигателя на изпитвателен стенд в режим на работа с два вида гориво;
 б)
 записаните действителни въртящи моменти (отчетеният въртящ момент и триещият момент) трябва да бъдат резултат от изгарянето на два вида гориво, а не полученият при работа само с течно гориво.
 4.4.2.
 Въртящ момент, който се съобщава за двигател, работещ с два вида гориво, когато работи в режим с течно гориво
 Когато двигател, работещ с два вида гориво, работи в режим с течно гориво, кривата на еталонния въртящ момент, която може да бъде снета, е кривата, установена при изпитването на двигателя на изпитвателен стенд в режим на работа с течно гориво.
 4.5.
 Допълнителни изисквания
 4.5.1.
 Когато се използват за двигател, работещ с два вида гориво, стратегиите за адаптивност, освен че трябва да отговарят на изискванията по приложение 9, трябва допълнително да изпълняват следните изисквания:
 а)
 двигателят винаги е от типа двигател, работещ с два вида гориво (т.е. тип 1А, тип 2Б и т.н.), който е бил обявен за одобряването на типа; както и
 б)
 В случай на двигател от тип 2 получената разлика между най-високата и най-ниската стойност за GERcycle във фамилията не трябва да надвишава никога обхвата, посочен в член 2.4.15 от приложение 10 към настоящото правило, освен в случай на двигатели, при които GERcycle се регулира от оператор, съгласно с разрешението в точка


text:
3.1 от настоящото приложение.
 4.6.
 Съгласно допълнение 6 към настоящото правило одобряването на типа е обвързано с предоставянето на ПОО и на крайните потребители на инструкции за монтиране и работа на двигателя, работещ с два вида гориво, в това число и за режима на техническо обслужване, посочен в точка 4.2, и индикаторната система за два вида гориво, посочена в точка 4.3.
 5. ИЗИСКВАНИЯ ЗА ПОКАЗАТЕЛИТЕ
 5.1.
 Изискванията към експлоатационните показатели, включително към граничните стойности на емисиите, и изискванията за одобряване на типа, които са приложими за двигатели, работещи с два вида гориво, са идентични с тези на всеки друг двигател от съответната категория двигатели, както е посочено в настоящото правило, с изключение на посоченото в настоящото точка 5.
 5.2.
 Граничната стойност на въглеводородите (HC) при експлоатация в режим на работа с два вида гориво се определя въз основа на енергийния дял на газа (GER) в рамките на конкретния цикъл на изпитване, както е посочено в допълнение А.6 към приложение 4.
 5.3.
 Техническите изисквания към стратегиите за контрол на емисиите, в това число изискваната документация за представянето на тези стратегии, техническите мерки за защита от вмешателство и забраната на неефективни устройства са идентични с тези за всеки друг двигател от съответната категория двигатели, както е посочено в приложение 9.
 5.4.
 Подробните технически изисквания за областта, свързана със съответния цикъл NRSC, в рамките на който се осъществява контрол върху разрешеното количество на емисиите, което може да надвишава граничните стойности, определени в допълнение 2 към настоящото правило, са идентични с тези за всеки друг двигател от съответната категория двигатели, както е посочено в приложение 7.
 6. ИЗИСКВАНИЯ КЪМ ДОКАЗВАНЕТО
 6.1.
 Изискванията във връзка с доказването, които са приложими за двигатели, работещи с два вида гориво, са идентични с тези за всеки друг двигател от съответната категория двигатели, както е посочено в настоящото правило, с изключение на посоченото в точка 6 от настоящото приложение.
 6.2.
 Съответствието с приложимите гранични стойности се доказва в режим на работа с два вида гориво.
 6.3.
 За типове двигатели, работещи с два вида гориво, които имат режим на работа с течно гориво (т.е. типове 1Б, 2Б, 3Б), съответствието с приложимите гранични стойности се доказва допълнително в режим на работа с течно гориво.
 6.4.
 Допълнителни изисквания във връзка с доказването в случай на двигател от тип 2
 6.4.1.
 Производителят представя на органа по одобряването на типа доказателства, че обхватът за GERcycle на всички принадлежащи към фамилията двигатели, които работят с два вида гориво, остава в обхвата, определен в точка 2.4.15 от приложение 10 към настоящото правило, или, в случай на двигатели с регулируем от оператора GERcycle, отговаря на изискванията в точка 6.5. (например посредством алгоритми, функционални анализи, изчисления, симулации, резултати от предишни изпитвания и др.).
 6.5.
 Допълнителни изисквания във връзка с доказването в случай на двигател с регулиран от оператора GERcycle
 6.5.1.
 Съответствието с приложимите гранични стойности се доказва при минималната и максималната стойност на GERcycle, разрешени от производителя.
 6.6.
 Изисквания за доказването на надеждността на двигател, работещ със смес от две горива
 6.6.1.
 Прилагат се разпоредбите на приложение 8.


text:
6.7.
 Доказване на действието на индикаторите за два вида гориво, системите за предупреждение и ограничена работоспособност
 6.7.1.
 Като част от заявлението за одобряване на типа съгласно настоящото правило, производителят трябва да докаже действието на индикаторите за два вида гориво и на системите за предупреждение и ограничена работоспособност в съответствие с предвиденото в допълнение А.1 към настоящото приложение.
 6.8.
 Документиране на доказването
 В изпълнение на член 6 от настоящото правило проведеното доказване се документира с доклад. Този доклад:
 а)
 описва изпитванията за доказване, включително приложимия цикъл на изпитване;
 б)
 се прибавя към техническата документация, посочена в приложение 1 към настоящото правило.
 7. ИЗИСКВАНИЯ С ЦЕЛ ОСИГУРЯВАНЕ НА ПРАВИЛНО ДЕЙСТВИЕ НА МЕРКИТЕ ЗА КОНТРОЛ НА NOХ
 7.1.
 За двигатели, работещи с два вида гориво, независимо дали се използват в режим на работа с два вида гориво или с течно гориво, се прилага приложение 9 (технически изисквания за мерките за контрол на NOХ).
 7.2.
 Допълнителни изисквания за контрол на NOХ в случай на двигатели, работещи с два вида гориво, от тип 1Б, тип 2Б и тип 3Б
 7.2.1.
 Въртящият момент, който се счита за приложим към системата за пълно блокиране, определена в точка А.1.5.4 от приложение 9, е въртящият момент с най-ниска стойност от получените в режим на работа с течно гориво и в режим на работа с два вида гориво.
 7.2.2.
 Евентуалното влияние на режима на работа върху откриването на неизправности не се използва за удължаване на времето до задействането на блокирането.
 7.2.3.
 В случай на неизправности, чието откриване не зависи от режима на работа на двигателя, механизмите, определени в приложение 9, свързани със статуса на диагностичния код за повреда (ДКП), не трябва да зависят от режима на работа на двигателя (например ако в режим на работа с два вида гориво ДКП постигне статус „потенциален“, следващият път, когато неизправността бъде открита, той ще получи статус „потвърден и действащ“дори в режим на работа с течно гориво).
 7.2.4.
 В случай на неизправности, чието откриване зависи от режима на работа на двигателя, ДКП не трябва да получи статус „действал“в режим, различен от режима, в който е получил статус „потвърден и действащ“.
 7.2.5.
 Промяната на режима на работа (от два вида гориво към течно гориво или обратно) не трябва да спира или инициализира механизмите, прилагани с цел постигане на съответствие със спецификацията в приложение 9 (броячи и др.). Все пак, в случай когато един от тези механизми (напр. системата за диагностика) зависи от действащия режим на работа на двигателя, броячът, свързан с този механизъм, може по искане на производителя и със съгласието на органа по одобряването на типа:
 а)
 да спре и, ако е приложимо, да задържи текущата си стойност при промяна на режима на работа;
 б)
 да се задейства отново и, ако е приложимо, продължи броенето от точката, на която е задържан, когато се превключи на предишния режим на работа.
 ДОПЪЛНЕНИЕ А.1
 ИНДИКАТОР ЗА ДВА ВИДА ГОРИВО, СИСТЕМА ЗА ПРЕДУПРЕЖДЕНИЕ, ОГРАНИЧЕНА РАБОТОСПОСОБНОСТ НА ДВИГАТЕЛ, РАБОТЕЩ С ДВА ВИДА ГОРИВО — ИЗИСКВАНИЯ ЗА ДОКАЗВАНЕ
 A.1.1. Индикатори за две горива
 A.1.1.1. Индикатор за режим на работа със


text:
смес от две горива
 При одобряването на типа се доказва способността на двигателя да управлява задействането на индикатора за режим на работа с два вида гориво, когато работи в режим на работа с два вида гориво.
 A.1.1.2. Индикатор за режим на работа с течно гориво
 В случай на двигател, работещ с два вида гориво, от тип 1Б, тип 2Б или тип 3Б, при одобряването на типа се доказва способността на двигателя да управлява задействането на индикатора за режим на работа с течно гориво, когато работи в режим на работа с течно гориво.
 A.1.1.3. Индикатор за сервизен режим
 При одобряването на типа се доказва способността на двигателя да управлява задействането на индикатора за режим на техническо обслужване, когато работи в режим на техническо обслужване.
 A.1.1.3.1.
 За това оборудване е достатъчно да се извърши доказването, което се отнася до индикатора за режим на техническо обслужване, като се задейства превключвателя за задействане на режима на техническо обслужване, а на органа по одобряването на типа се представят данни, които показват, че самата система на двигателя задейства режима на техническо обслужване (например посредством алгоритми, симулации, резултати от производствени изпитвания и др...).
 A.1.2. Система за предупреждение
 При одобряването на типа се доказва способността на двигателя да задейства системата за предупреждение, в случай че количеството на газообразното гориво в резервоара за газообразно гориво е под нивото за отправяне на предупреждение. За тази цел реалното количество на газообразното гориво може да се симулира.
 A.1.3. Ограничена работоспособност
 В случай на двигател, работещ с два вида гориво, от тип 1А или тип 2А, при одобряването на типа се доказва способността на двигателя да задейства ограничената работоспособност при откриването на празен резервоар за газообразно гориво и на неизправност в системата за подаване на газ. За тази цел празният резервоар за газообразно гориво и неизправността в системата за подаване на газ може да се симулират.
 A.1.3.1.
 Достатъчно е да се извърши доказването в типичен сценарий на използване, избран със съгласието на органа по одобряването на типа, и на посочения орган да се представят данни, които показват, че ограничената работоспособност настъпва и в другите възможни случаи на използване (например посредством алгоритми, симулации, резултати от производствени изпитвания и др.).
 ДОПЪЛНЕНИЕ А.2
 ИЗИСКВАНИЯ ЗА ПРОЦЕДУРИТЕ НА ИЗПИТВАНЕ ЗА ИЗМЕРВАНЕ НА ЕМИСИИ В СЛУЧАЙ НА ДВИГАТЕЛИ, РАБОТЕЩИ С ДВА ВИДА ГОРИВО
 A.2.1. Общи положения
 В настоящото приложение точка са определени допълнителните изисквания и изключенията, които правят възможно изпитването във връзка с емисиите от двигатели, работещи с два вида гориво, без значение дали тези емисии са само емисии на отработили газове, или също и емисии на картерни газове, добавени към емисиите на отработили газове съгласно точка 6.10 от приложение 4. В случай че не е посочено допълнително изискване или изключение, изискванията на настоящото правило са приложими за двигатели, работещи с два вида гориво, по същия начин, по който се прилагат за всички други одобрени типове двигатели или фамилии двигатели.
 Изпитването във връзка с емисиите от двигатели, работещи с два вида гориво, се усложнява от факта, че използваното гориво от двигателя може да варира между само течно гориво


text:
и комбинация от основно газообразно гориво и малко количество течно гориво като източник на запалване. Съотношението между горивата, използвани от двигател, работещ с два вида гориво, може също да се променя динамично в зависимост от условията на работа на двигателя. В резултат на това, за да бъде възможно изпитването на емисии на тези двигатели, са необходими специални предпазни мерки и ограничения.
 A.2.2. Условия на изпитване
 Прилага се точка 6 от приложение 4.
 A.2.3. Процедури за проверка на чуваемостта
 Прилага се точка 7 от приложение 4.
 A.2.4. Измервателни процедури
 Прилага се точка 8 от приложение 4, с изключение на посоченото в настоящото допълнение.
 На фигура A.4-5 от приложение 4 е представена процедура за измерване при разреждане на целия поток (система CVS) за двигател, работещ с два вида гориво.
 Процедурата за измерване трябва да гарантира, че промяната на състава на горивото по време на изпитването ще повлияе главно на резултатите от измерването на въглеводородите. Това се компенсира посредством на един от методите, описани в точка A.2.7 от настоящото допълнение.
 Измерването на неразредения газообразен или частично разредения поток, илюстрирано на фигура A.4-6 от приложение 4, може да се използва с някои предпазни мерки по отношение на методите за определяне и изчисляване на масовия дебит на отработилите газове.
 A.2.5. Измервателно оборудване
 Прилага се точка 9 от приложение 4.
 A.2.6. Измерване на емисиите като брой на праховите частици
 Прилага се допълнение А.1 към приложение 4.
 A.2.7. Изчисляване на емисиите
 Изчисляването на емисиите се извършва в съответствие с приложение 5, с изключение на посоченото в настоящата точка. Допълнителните изисквания, посочени в точка A.2.7.1, се прилагат за изчисляване на емисиите въз основа на масата, а допълнителните изисквания, посочени в точка A.2.7.2, се прилагат за моларни изчисления.
 За изчисляване на емисиите трябва да е известен съставът на използваните горива. Когато газообразното гориво се придружава от сертификат, потвърждаващ характеристиките на горивото (например газ от бутилки), тогава е допустимо да се използва посоченият от доставчика състав. Когато съставът не е известен (например гориво по тръбопровод), съставът на горивото се анализира най-малко преди и след провеждане на изпитването във връзка с емисиите от двигателя. Разрешени са по-честите анализи и използване на резултатите при изчисляването.
 Когато се използва енергийният дял на газа (GER), той трябва да отговаря на определението в точка 2 от настоящото правило и на специалните разпоредби за общите гранични стойности на въглеводороди (HC) за двигатели, работещи частично или изцяло с газообразно гориво, в допълнение 2 към настоящото правило. Средната стойност на GER по време на цикъла се изчислява по един от следните методи:
 за цикъл с преходни режими с пускане при горещ двигател и NRSC при RMC — като се раздели сборът на GER от всяка точка за измерване на броя на точките за измерване;
 за NRSC с дискретни режими — като се умножи средният GER за всеки режим на изпитване по съответния тегловен коефициент за дадения режим и се изчисли сборът за всички режими. Тегловните коефициенти се вземат от допълнение А.6 към приложение 4 за приложимия цикъл.
 A.2.7.1. Изчисляване на емисиите въз основа на масата
 Прилага се допълнение


text:
А.1 към приложение 5, с изключение на посоченото в настоящата точка.
 A.2.7.1.1. Коригиране за преминаване от сух към влажен въздух
 A.2.7.1.1.1. Неразредени отработили газове
 За изчисляването на корекцията суха маса/влажна маса се използват формулите (A.5-3) и (A.5-4) от допълнение A.1 към приложение 5.
 Специфичните за горивото параметри се определят в съответствие с точка A.2.7.1.5.
 A.2.7.1.1.2. Разредени отработили газове
 За изчисляване на корекцията за преминаване от база сух към база влажен газ се използва уравнение (A.5-3) заедно с уравнение (A.5-25) или (A.5-26) от приложение 5.
 За корекцията за преминаване от база сух към база влажен газ се използва моларното водородно отношение α за комбинацията от две горива. Това моларно водородно отношение се изчислява от измерените стойности на консумацията на гориво и за двете горива в съответствие с точка A.2.7.1.5.
 A.2.7.1.2. Корекция на NOХ за влажност
 За двигатели със самовъзпламеняване се използва корекцията на NOХ за влажност, както е посочено в уравнение (A.5-9) от приложение 5.
 A.2.7.1.3. Измерване при разреждане на част от потока и при неразредени отработили газове
 A.2.7.1.3.1. Определяне на масовия поток отработили газове
 Масовият дебит на отработилите газове се определя чрез дебитомер на неразредените отработили газове, както е описано в точка 9.4.5.3 от приложение 5.
 Като алтернатива, може да се използва методът на изчисление на въздушния поток и отношението въздух—гориво съгласно формули (A.5-17)—(A.5-19) в приложение 5, само ако са определени стойностите на α, γ, δ и ε съгласно точка A.2.7.1.5.3. За определянето на съотношението въздух— гориво не се допуска използването на датчик от циркониев тип.
 В случай на изпитване на двигатели само в цикли на изпитване със стабилни състояния, масовият поток на отработилите газове може да се определи по метода за измерване на въздуха и горивото в съответствие с уравнение (A.5-15) от приложение 5.
 A.2.7.1.3.2. Определяне на газообразните компоненти
 Прилага се точка A.1.1 от допълнение А.1 към приложение 5, с изключение на посоченото в настоящата точка.
 Възможното изменение на състава на горивото ще окаже влияние върху всички коефициенти ugas
 и моларни отношения на компонентите, използвани в изчисленията на емисиите. По избор на производителя, за определянето на коефициентите ugas
 и моларните отношения на компонентите се използва един от следните подходи:
 а)
 за изчисляването на моментните стойности на ugas
 се прилагат точните уравнения от точка A.1.1.5.2 или точка A.1.2.3 от допълнение А.1 към приложение 5, като се използват моментните отношения на течното към газообразното гориво (определени от измерванията или изчисленията на моментното потребление на гориво) и моментните моларни отношения на компонентите, определени в съответствие с точка 7.1.5; или
 б)
 за моларните отношения на компонентите и стойностите на ugas
 може да се използват таблични стойности, когато се използва изчисляване на основата на масата съгласно допълнение А.1 към приложение 5 за конкретния случай на двигател, работещ с два вида гориво, който работи с газообразно и дизелово гориво. Тези таблични стойности се прилагат, както следва:
 i)
 за двигатели, работещи при приложимия цикъл на изпитване, със среден енергиен дял на газа, по-голям или равен на 90 % (GER ≥ 0,9), изискваните стойности са тези за газообразно гориво, взети от таблици A.5-1 или A.5-2 от приложение


text:
5;
 ii)
 за двигатели, работещи при приложимия цикъл на изпитване, със среден енергиен дял на газа между 10 % и 90 % (0,1 < GER < 0,9) се приема, че изискваните стойности са представени от тези за смес от 50 % газообразно гориво и 50 % дизелово гориво, взети от таблици A.7-1 и A.7-2;
 iii)
 за двигатели, работещи при приложимия цикъл на изпитване, със среден енергиен дял на газа, по-малък или равен на 10 % (GER ≤ 0,1), изискваните стойности са тези за дизелово гориво, взети от таблици A.5-1 или A.5-2 от приложение 5;
 iv)
 за изчисляването на емисиите на HC във всички случаи се използва стойността на ugas
 на газообразното гориво, независимо от средния енергиен дял на газа (GER).
 Таблица A.7-1
 Моларни дялове на компонентите за смес от 50 % газово гориво и 50 % дизелово гориво (масови %)
 Отоплител с газообразно гориво
 α
 γ
 δ
 ε
 CH4
 2,8681
 0
 0
 0,0040
 GR
 2,7676
 0
 0
 0,0040
 G23
 2,7986
 0
 0,0703
 0,0043
 G25
 2,7377
 0
 0,1319
 0,0045
 Пропан
 2,2633
 0
 0
 0,0039
 Бутан
 2,1837
 0
 0
 0,0038
 ВНГ
 2,1957
 0
 0
 0,0038
 ВНГ гориво А
 2,1740
 0
 0
 0,0038
 ВНГ гориво Б
 2,2402
 0
 0
 0,0039
 A.2.7.1.3.2.1. Маса на емисия на газообразни замърсители от едно изпитване
 Ако се приложат точните уравнения за изчисляване на моментните стойности на u
 gas в съответствие с точка A.2.7.1.3.2, буква а), тогава, при изчисляване на масата на емисия на газообразни замърсители на едно изпитване за цикли на изпитване с преходни режими (NRTC и LSI-NRTC) и цикли RMC, u
 gas се включва в сумирането в уравнение (A.5-2) от точка A.1.1.2 от допълнение А.1 към приложение 5 посредством уравнение (A.7-1):
 (A.7-1)
 където:
 ugas,i
 е моментната стойност на u
 gas.
 Останалите елементи от уравнението са посочени в точка A.1.1.2 от допълнение А.1 към приложение 5.
 Таблица A.7-2
 Стойности за u
 gas за неразредени отработили газове и за плътността на компонентите за смес от 50 % газово гориво и 50 % дизелово гориво (масови %)
 Отоплител с газообразно гориво
 Природен газ
 ρe
 NOX
 CO
 HC
 CO2
 O2
 CH4
 ρgas [kg/m3]
 2 053
 1 250
 (1)
 1,9636
 1,4277
 0,716
 ugas
 (2)
 СПГ/ВПГ (3)
 1,2786
 0,001606
 0,000978
 0,000528 (4)
 0,001536
 0,001117
 0,000560
 Пропан
 1,2869
 0,001596
 0,000972
 0,000510
 0,001527
 0,001110
 0,000556
 Бутан
 1,2883
 0,001594
 0,000971
 0,000503
 0,001525
 0,001109
 0,000556
 ВНГ (5)
 1,2881
 0,001594
 0,000971
 0,000506
 0,001525
 0,001109
 0,000556
 A.2.7.1.3.3. Определяне на праховите частици
 За определянето на емисиите на прахови замърсители по метода на измерване с разреждане на част от потока изчислението се извършва посредством уравненията в точка A.1.3 от допълнение A.1 към приложение 5.
 Изискванията съгласно точка 8.2.1.2 от приложение 5 се прилагат за контрол на отношението на разреждане. По-специално ако комбинираното време за преобразуване при измерването на потока отработили газове и системата с разреждане на част от потока надвишава 0,3 s, трябва да се използва предварителен контрол въз основа на предварително записана изпитвателна последователност. В такъв случай комбинираното време на нарастване е ≤ 1 s, а комбинираното времезакъснение ≤ 10 s. Освен когато масовият дебит на отработилите газове се измерва


text:
пряко, за определянето му се използват стойностите на α, γ, δ и ε, определени в съответствие с точка A.2.7.1.5.3.
 За всяко измерване се извършва проверка на качеството в съответствие с точка 8.2.1.2 от приложение 4.
 A.2.7.1.3.4. Допълнителни изисквания относно дебитомера за отработилите газове
 Дебитомерът, посочен в точки 9.4.1.5.3 и 9.4.1.5.4 от приложение 4, не трябва да е чувствителен към промени в състава и плътността на отработилите газове. Малки грешки например при тръбата на Пито или измерването с бленда (равностойно на корен квадратен от плътността на отработилите газове) може да се пренебрегнат.
 A.2.7.1.4. Система за измерване на целия поток (CVS)
 Прилага се точка A.1.2 от допълнение А.1 към приложение 5, с изключение на посоченото в настоящата точка.
 Възможното изменение на състава на горивото оказва влияние главно върху табличната стойност на въглеводородите ugas
 . За изчисляването на емисиите на въглеводороди се прилагат конкретните уравнения, като се използват моларните отношения на компонентите, определени от измерванията на разхода за двете горива съгласно точка A.2.7.1.5.
 A.2.7.1.4.1. Определяне на концентрациите, коригирани с оглед на фоновите концентрации
 За определянето на стехиометричния коефициент моларното водородно отношение α на горивото се изчислява като средното моларно водородно отношение на горивната смес за времето на изпитването съгласно точка A.2.7.1.5.3.
 Като алтернатива, във формулата (A.5-28) от приложение 5 може да се използва стойността FS на газовото гориво.
 A.2.7.1.5. Определяне на моларните отношения на компонентите
 A.2.7.1.5.1. Общи положения
 Настоящата точка се използва за определяне на моларните отношения на компонентите, когато горивната смес е известна (точен метод).
 A.2.7.1.5.2. Изчисляване на на компонентите на горивната смес
 За изчисляването на елементите в състава на горивната смес се използват уравнения (A.7-2) — (A.7-7):
 (A.7-2)
 (A.7-3)
 (A.7-4)
 (A.7-5)
 (A.7-6)
 (A.7-7)
 където:
 qmf1
 е масовият дебит на горивото, за гориво 1, kg/s;
 qmf2
 е масовият дебит на горивото, за гориво 2, kg/s;
 w
 H
 е водородното съдържание на горивото, % маса;
 w
 H
 е въглеродното съдържание на горивото, % маса;
 w
 S
 е сярното съдържание на горивото, % маса
 w
 N
 е азотното съдържание на горивото, % маса;
 w
 O
 е кислородното съдържание на горивото, % маса;
 A.2.7.1.5.3. Изчисляване на моларните отношения на H, C, S, N и O към C за горивната смес
 Изчисляването на атомните отношения (по-специално на отношението H/C (α)) е дадено в приложение 5 и става посредством уравнения (A.7-8) — (A.7-11):
 (A.7-8)
 (A.7-9)
 (A.7-10)
 (A.7-11)
 където:
 w
 H
 е водородното съдържание на горивото, масова част [g/g] или [ % маса];
 w
 C
 е въглеродното съдържание на горивото, масова част [g/g] или [ % маса];
 w
 S
 е сярното съдържание на горивото, масова част [g/g] или [ % маса];
 w
 N
 е азотното съдържание на горивото, масова част [g/g] или [ % маса];
 w
 O
 е кислородното съдържание на горивото, масова част [g/g] или [ % маса];
 α
 е моларното водородно отношение (H/C)
 γ
 е моларното сярно отношение (S/C)
 δ
 е моларното азотно отношение (N/C)
 ε
 е моларното кислородно отношение (O/C)
 отнасящо се за дадено гориво CHαOεNδSγ
 A.2.7.2. Изчисляване на емисиите въз основа на моларността
 Прилага се допълнение А.2 към приложение 5, с изключение на посоченото


text:
в настоящата точка.
 A.2.7.2.1. Корекция на NOХ за влажност
 Използва се уравнение (A.5-102) от допълнение A.2 към приложение 5 (корекция за двигатели със самовъзпламеняване).
 A.2.7.2.2. Определяне на масовия дебит на отработилите газове, когато не се използва дебитомер за неразредените отработили газове
 Използва се уравнение (A.5-112) от допълнение A.2 към приложение 5 (изчисляване на моларния дебит въз основа на входящия въздух). Алтернативно може да се използва уравнение (A.5-113) от допълнение А.2 към приложение 5 (изчисляване на моларния дебит въз основа на масовия дебит на горивото), само когато се провежда изпитване NRSC.
 A.2.7.2.3. Моларни отношения на компонентите за определянето на газообразните компоненти
 За определянето на моларните отношения на компонентите се прилага конкретният подход, като се използват моментните отношения на течното към газообразното гориво, определени въз основа на измерванията или изчисленията на моментния разход на гориво. За непрекъснат химически баланс моментните моларни отношения на компонентите се въвеждат в уравненията (A.5-88), (A.5-90) и (A.5-91) от допълнение А.2 към приложение 5.
 Определянето на отношенията се извършва съгласно точка A.2.7.2.3.1 или точка A.2.7.1.5.3.
 Газообразните горива, независимо дали представляват горивна смес или идват от наземен газопровод, може да съдържат значителни количества инертни съставки като CO2 и N2. Производителят трябва или да включи тези съставки в изчисленията на атомното отношение, описани е точка A.2.7.2.3.1 или точка A.2.7.1.5.3, което е приложимо, или алтернативно да изключи инертните съставки от атомните отношения и съответно да ги отнесе към параметрите на химическия баланс на входящия въздух x
 O2int, x
 CO2int и x
 H2Oint в точка A.2.4.3 от допълнение А.2 от приложение 5.
 A.2.7.2.3.1. Определяне на моларните отношения на компонентите
 Моментните моларни отношения на компонентите на броя водородни, кислородни, серни и азотни атоми към въглеродните атоми в горивната смес за двигатели, работещи с два вида гориво, могат да се изчислят с помощта на уравнения (A.7-12) — (A.7-15):
 (A.7-12)
 (A.7-13)
 (A.7-14)
 (A.7-15)
 където:
 =
 масовата част на разглеждания елемент, C, H, O, S, или N, на течни или газообразни горива;
 =
 моментен масов дебит на течното гориво в момент t, [kg/hr];
 =
 моментен масов дебит на газообразното гориво в момент t, [kg/hr];
 В случаите, когато масовият дебит на отработилите газове се изчислява въз основа на дебита на горивната смес, стойността на w
 C в уравнение (A.5-113) от допълнение А.2 към приложение 5 се изчислява с помощта на уравнение (A.7-16):
 (A.7-16)
 където:
 =
 масова част на въглерода в дизеловото или газообразното гориво;
 =
 масов дебит на течното гориво, [kg/hr];
 =
 масов дебит на газообразното гориво, [kg/hr].
 A.2.7.3. Определяне на CO2:
 Прилага се приложение 5 освен ако двигателят се изпитва с цикъл на изпитване с преходни режими или цикъл със стабилни състояния и линейни преходи между тях (RMC) чрез вземане на проби от неразредените газове.
 A.2.7.3.1. Определяне на CO2 при изпитване с цикъл на изпитване с преходни режими или цикъл със стабилни състояния и линейни преходи между тях (RMC) чрез вземане на проби от неразредените газове
 Не се прилага изчисляването на емисиите на CO2 от измерването на CO2 в отработилите газове в съответствие с приложение VII. Наместо това се прилагат следните разпоредби:
 Измереният разход на гориво,


text:
усреднен за изпитването, се определя от сбора на моментните стойности през цикъла и се използва като основа за изчисление на усреднените за изпитването емисии на CO2.
 Масата на всяко изразходвано гориво се използва за определянето на моларното водородно отношение и масовите части на горивната смес в изпитването в съответствие с точка A.2.7.1.5.
 Общата коригирана маса на горивото за двете горива m
 fuel,corr [g/test] и масовите емисии на CO2 от горивото m
 CO2, fuel [g/test] се определят с помощта на уравнения (A.7-17) и (A.7-18).
 (A.7-17)
 (A.7-18)
 където:
 m
 fuel
 =
 обща маса на горивото за двете горива, [g/test];
 m
 THC
 =
 маса на общите емисии на въглероводороди в отработилите газове, [g/test];
 m
 CO
 =
 маса на общите емисии на въглероден оксид в отработилите газове, [g/test];
 w
 GAM
 =
 съдържание на сяра на горивата, [% маса];
 w
 DEL
 =
 съдържание на азот на горивата, [% маса];
 w
 EPS
 =
 кислородно съдържание на горивата, [% маса];
 α
 =
 моларно водородно съотношение на горивата (H/C) [-];
 A
 C
 =
 атомна маса на въглерода: 12,011 [g/mol]
 A
 H
 =
 атомна маса на водорода: 1,0079 [g/mol]
 M
 CO
 =
 моларна маса на въглеродния оксид: 28 011 [g/mol]
 M
 CO2
 =
 моларна маса на въглеродния диоксид: 44,01 [g/mol]
 Емисиите на CO2 от уреа m
 CO2,urea [g/test] се изчисляват с помощта на уравнение (A.7-19):
 (A.7-19)
 където:
 c
 urea
 =
 концентрация на уреа, [%];
 m
 urea
 =
 общ разход на уреа, [g/test];
 M
 CO(NH2)2
 =
 моларна маса на уреата: 60 056 [g/mol]
 Общите емисии на CO2
 m
 CO2 [g/test] се изчисляват с помощта на уравнение (A.7-20):
 m
 CO2 = m
 CO2,fuel + m
 CO2,urea
 (A.7-20)
 Общите емисии на CO2, изчислени посредством уравнение (A.7-20), се използват за изчисляването на специфичните емисии на CO2 при изпитване на стенд eCO2 [g/kWh] в точка A.1.4.1.1 от допълнение A.1 или точка A.2.8.1.1 от допълнение A.2, които са допълнения към приложение 5. Ако е приложимо, корекцията за CO2 в отработилите газове от CO2 в газообразното гориво се извършва в съответствие с допълнение А.3 към приложение 6.
 (1) зависи от горивото;
 (2) при λ = 2, сух въздух, 273 K, 101,3 kPa;
 (3) u с точност в границите на 0,2 % за масов състав: C = 58—76 %; H = 19—25 %; N = 0—14 % (CH4, G20, G23 и G25);
 (4) NMHC на базата на CH2,93 (за общите въглеводороди се използва коефициентът u
 gas на CH4);
 (5) u с точност в границите на 0,2 % за масов състав: C3 = 27—76 %; C4 = 10—73 % (ВНГ горива A и Б).
 ДОПЪЛНЕНИЕ А.3
 ОНАГЛЕДЯВАНЕ НА ОПРЕДЕЛЕНИЯТА И ОСНОВНИТЕ ИЗИСКВАНИЯ ПО ОТНОШЕНИЕ НА ТИПОВЕ ДВИГАТЕЛИ, РАБОТЕЩИ С ДВА ВИДА ГОРИВО — ПРИРОДЕН ГАЗ/БИОМЕТАН ИЛИ ВНГ И ТЕЧНО ГОРИВО
 Тип двигател, работещ с два вида гориво
 GERcycle
 Работа на празен ход с течно гориво
 Загряване с течно гориво
 Работа единствено с течно гориво
 Работа без газ
 Бележки
 1A
 GERNRTC, hot ≥ 0,9 или
 GERNRSC, ≥ 0,9
 Не се допуска
 Допуска се само в сервизен режим
 Допуска се само в сервизен режим
 Сервизен режим
 1Б
 GERNRTC, hot ≥


text:
0,9
 или
 GERNRSC ≥ 0,9
 Допуска се само в режим на работа с течно гориво
 Допуска се само в режим на работа с течно гориво
 Допуска се само в режим на работа с течно гориво и в режим на техническо обслужване
 Режим на работа с течно гориво
 2А
 0,1 < GERNRTC, hot < 0,9
 или 0,1 < GERNRSC < 0,9
 Допуска се
 Допуска се само в сервизен режим
 Допуска се само в сервизен режим
 Сервизен режим
 GERNRTC, hot ≥ 0,9
 или
 GERNRSC ≥ 0,9
 Разрешено
 2Б
 0,1 < GERNRTC, hot < 0,9
 или 0,1 < GERNRSC < 0,9
 Допуска се
 Допуска се
 Допуска се
 Режим на работа с течно гориво
 GERNRTC, hot ≥ 0,9
 или
 GERNRSC ≥ 0,9
 Разрешено
 3А
 Нито определено, нито се допуска
 3Б
 GERNRTC, hot ≤ 0,1
 или
 GERNRSC ≤ 0,1
 Допуска се
 Допуска се
 Допуска се
 Режим на работа с течно гориво
 ПРИЛОЖЕНИЕ 8
 МЕТОДИКА ЗА АДАПТИРАНЕ НА РЕЗУЛТАТИТЕ ОТ ЛАБОРАТОРНИТЕ ИЗПИТВАНИЯ ЗА ЕМИСИИ С ЦЕЛ ВКЛЮЧВАНЕ НА КОЕФИЦИЕНТИТЕ НА ВЛОШАВАНЕ
 1. ОПРЕДЕЛЕНИЯ
 За целите на настоящото приложение се прилагат следните определения:
 1.1.
 „Цикъл на стареене“е работата на извънпътната подвижна техника или двигателя (скорост, натоварване, мощност), която се извършва по време на периода за пробег.
 1.2.
 „Критични компоненти, свързани с емисиите“са системата за последваща обработка на отработилите газове, модулът за електронно управление на двигателя и свързаните с него датчици и задействащи механизми, рециркулацията на отработилите газове (EGR), включително всички свързани филтри, охлаждащи течности, регулиращи клапани и тръбопроводи.
 1.3.
 „Критично обслужване, свързано с емисиите“e обслужването, което се извършва на критичните компоненти на двигателя, свързани с емисиите.
 1.4.
 „Обслужване, свързано с емисиите“е обслужването, което влияе съществено на емисиите или което има вероятност да засегне емисиите на извънпътната подвижна техника или на двигателя по време на нормална работа в работен режим.
 1.5.
 „Фамилия двигатели със система за последваща обработка“е групиране на двигатели от производителя, които съответстват на определението за фамилия двигатели, но с допълнително групиране във фамилия на фамилии двигатели, които използват подобна система за последваща обработка на отработилите газове.
 1.6.
 „Обслужване, несвързано с емисиите“е обслужването, което не се отразява съществено на емисиите и което не оказва дълготрайно влияние върху влошаването на емисиите на извънпътната подвижна техника или двигателя по време на нормална работа в работен режим след извършване на обслужването.
 1.7.
 „График за пробег“е цикълът на стареене и периодът за пробег, използвани за определяне на коефициентите на влошаване за фамилията двигатели със система за последваща обработка.
 2. ОБЩИ ПОЛОЖЕНИЯ
 2.1.
 Настоящото приложение описва подробно процедурите за избор на двигатели, които да бъдат изпитвани по график за пробег с цел определяне коефициентите на влошаване за одобрението на типа на двигатели и осигуряването на съответствие на производството. Коефициентите на влошаване трябва да се прилагат за емисиите, измерени съгласно приложение 4 и изчислени в съответствие с приложение 5, като е следвана съответно процедурата по точка 3.2.7 или точка 4.3 от настоящото приложение.
 2.2.
 Не е необходимо органът по одобряване на типа да присъства на изпитванията на пробег или на изпитванията за емисии, извършвани за определяне на влошаването.
 2.3.
 В настоящото приложение


text:
се описват подробно и обслужването, свързано с емисиите, и обслужването, несвързано с емисиите, които следва или могат да се извършват на двигатели по график за пробег. Това обслужване трябва да отговаря на извършваното обслужване на двигатели при експлоатация и се съобщава на крайните ползватели на новите двигатели.
 3. КАТЕГОРИИ ДВИГАТЕЛИ NRE, NRG, SMB, ATS И ПОД-КАТЕГОРИИ ДВИГАТЕЛИ NRS-V-2B И NRS-V-3
 3.1. Избор на двигатели за установяване на коефициентите на влошаване за периода на устойчивост на характеристиките на емисиите
 3.1.1.
 Двигателите се избират от семейството двигатели, определено в точка 2 от приложение 10, за изпитване на емисии с цел установяване на коефициентите на влошаване за периода на устойчивост на характеристиките на емисиите.
 3.2.1.
 Двигателите от различни фамилии двигатели могат допълнително да се комбинират във фамилии въз основа на типа на използваната система за последваща обработка на отработилите газове или, ако не е използвана такава система, въз основа на сходството на техническите характеристики на системата за контрол на емисиите. Двигатели с различен вътрешен диаметър на цилиндъра и ход на буталото, различна конфигурация, различни системи за управление на въздуха и различни горивни уредби могат да се считат за еквивалентни по отношение на характеристиките на влошаване на емисиите, ако производителят предостави данни на органа по одобряването на типа, че е налице разумно техническо основание за такова допускане. За да могат фамилии двигатели със сходни технически спецификации и сходен монтаж на системи за последваща обработка на отработилите газове да бъдат обединени в една и съща фамилия двигатели със система за последваща обработка, производителят трябва да представи на органа по одобряването на типа данни, доказващи, че показателите на тези двигатели относно намаляването на емисиите са сходни.
 3.3.1.
 Изпитваният двигател трябва да бъде представителен за характеристиките на влошаване на емисиите на фамилиите двигатели, към които получените коефициенти на влошаване ще се прилагат за целите на одобряването на типа. Производителят на двигателя избира един двигател, представляващ фамилията двигатели, групата фамилии двигатели или фамилията двигатели със система за последваща обработка, както е определено в съответствие с точка 3.1.2 от настоящото приложение, за изпитване по графика за пробег по точка 3.2.2 от настоящото приложение, която се съобщава на органа по одобряването на типа преди да започнат изпитванията.
 3.4.1.
 Ако органът по одобряването на типа реши, че най-неблагоприятните емисии от фамилията двигатели, групата фамилии двигатели или фамилията двигатели със система за последваща обработка могат да се илюстрират по-добре от друг изпитван двигател, тогава изпитваният двигател, който ще се използва, се избира съвместно от органа по одобряването на типа и производителя на двигателя.
 3.2. Определяне на коефициентите на влошаване за периода на устойчивост на характеристиките на емисиите
 3.2.1. Общи положения
 Коефициентите на влошаване, приложими за дадена фамилия двигатели, група фамилии двигатели или фамилия двигатели със система за последваща обработка, се получават от избраните двигатели въз основа на графика за пробег, който включва периодично изпитване на емисии на газообразни и прахови замърсители за всеки цикъл на изпитване, приложим за категорията двигатели, както е посочено в допълнение 3 към настоящото правило. За цикъл на изпитване NRTC се използват единствено резултатите от цикъла с пускане


text:
при горещ двигател.
 3.2.1.1.
 По искане на производителя органът по одобряването на типа може да разреши използването на коефициенти на влошаване, които са установени посредством процедури, които са алтернативни на посочените в точки 3.2.2 — 3.2.5 от настоящото приложение. В този случай производителят трябва да докаже по удовлетворителен за органа по одобряването на типа начин, че използваните алтернативни процедурите са не по-малко строги от тези, които се съдържат в точки 3.2.2 — 3.2.5 от настоящото приложение.
 3.2.2. График за пробег
 По избор на производителя графиците за пробег могат да се изпълняват чрез пробег на извънпътна подвижна техника при експлоатация, оборудвана с избрания двигател, или чрез пробег на избрания двигател на динамометричен стенд. Не се изисква от производителя да използва еталонно гориво за точките на изпитване за измерване на междинните емисии при пробега.
 3.2.2.1. Пробег в експлоатация и на динамометричен стенд
 3.2.2.1.1.
 Производителят определя геометрията на трасето, времетраенето на пробега и цикъла на стареене за двигателите в съответствие с добрата техническа преценка.
 3.2.2.1.2.
 Производителят определя точките на изпитване, в които ще се измерват емисиите на газообразни и прахови замърсители по време на приложимите цикли, както следва:
 3.2.2.1.2.1.
 При използване на график за пробег, по-кратък от периода на устойчивост на характеристиките на емисиите съгласно точка 3.2.2.1.7 от настоящото приложение, минималният брой на точките на изпитване трябва да е три — една в началото, една приблизително по средата и една в края на графика за пробег.
 3.2.2.1.2.2.
 При извършване на пробега до края на периода на устойчивост на характеристиките на емисиите, минималният брой на точките на изпитване трябва да е две — една в началото и една в края на пробега.
 3.2.2.1.2.3.
 Производителят може допълнително да проведе изпитване в равномерно разположени междинни точки.
 3.2.2.1.3.
 Стойностите на емисиите в началната точка и в крайната точка на периода на устойчивост на характеристиките на емисиите, изчислени в съответствие с точка 3.2.5.1 от настоящото приложение или измерени директно съгласно точка 3.2.2.1.2.2 от настоящото приложение, трябва да бъдат в обхвата на граничните стойности, приложими към фамилията двигатели. Резултатите за отделните емисии в междинните точки на изпитване могат обаче да надвишават посочените гранични стойности.
 3.2.2.1.4.
 За категориите и подкатегориите двигатели, за които се прилага цикъл с преходни режими, производителят може да потърси съгласието на органа по одобряване на типа да направи само един изпитвателен цикъл (или цикъл на пускане при горещ двигател NRTC, или LSI-NRTC, според случая, или цикъл NRSC) във всяка една точка на изпитване, и да направи другия изпитвателен цикъл само в началото и в края на графика за пробег.
 3.2.2.1.5.
 В случай на категории или подкатегории двигатели, за които няма приложими цикли с преходни режими за извънпътната техника, посочени в допълнение А.6 към приложение 4, се извършва само цикъла NRSC във всяка точка на изпитване.
 3.2.2.1.6.
 Графиците за пробег могат да бъдат различни за различните семейства двигатели със система за последваща обработка на отработили газове.
 3.2.2.1.7.
 Графиците за пробег могат да бъдат по-кратки от периода на устойчивост на характеристиките на емисиите, но не трябва да са по-кратки от еквивалента на най-малко една четвърт от съответния период


text:
на устойчивост на характеристиките на емисиите, посочен в допълнение 3 към настоящото правило.
 3.2.2.1.8.
 Допуска се ускорено стареене посредством коригиране на графика за пробег според разхода на гориво. Корекцията се основава на отношението между типичния разход на гориво в работен режим и разхода на гориво през цикъла на стареене, но разходът на гориво през цикъла на стареене не трябва да надвишава типичния разход на гориво в работен режим с повече от 30 %.
 3.2.2.1.9.
 По искане на производителя и със съгласието на органа по одобряване на типа се допуска използването на алтернативни методи за ускорено стареене.
 3.2.2.1.10.
 Графикът за пробег трябва да бъде описан изцяло в заявлението за одобрение на типа и докладван на органа по одобряване на типа преди началото на изпитванията.
 3.2.2.2. Ако органът по одобряване на типа реши, че трябва да се извършат допълнителни измервания между точките, избрани от производителя, то той уведомява производителя за това. Преразгледаният график за пробег се изготвя от производителя и се съгласува с органа по одобряване на типа.
 3.2.3. Изпитване на двигател
 3.2.3.1. Стабилизиране на двигателя
 3.2.3.1.1.
 За всяка фамилия двигатели със система за последваща обработка производителят определя броя на часовете на работа на извънпътната подвижна техника или двигателя, след които работата на системата за последваща обработка на двигателя се стабилизира. По искане на органа по одобряване на типа производителят предоставя на разположение данните и анализа за своето решение. Като алтернатива за стабилизирането на системата за последваща обработка на двигателя производителят може да остави двигателя или извънпътната подвижна техника да работи между 60 и 125 часа или еквивалентен период по време на цикъла на стареене.
 3.2.3.1.2.
 Краят на периода на стабилизиране, определен в точка 3.2.3.1.1 от настоящото приложение, се счита за начало на графика за пробег.
 3.2.3.2. Изпитване на пробег
 3.2.3.2.1.
 След стабилизиране двигателят се пуска по графика за пробег, избран от производителя, както е указано в точка 3.2.2 от настоящото приложение. На периодични интервали в рамките на графика за пробег, определени от производителя и когато е приложимо, установени от органа по одобряването на типа в съответствие с точка 3.2.2.2 от настоящото приложение, двигателят се изпитва за емисии на газообразни и прахови замърсители чрез циклите NRTC с пускане при горещ двигател и NRSC или циклите LSI-NRTC и NRSC, приложими към категорията двигатели, както е посочено в допълнение 3 към настоящото правило.
 Производителят може да избере измерване на емисиите на замърсители преди всяка система за последваща обработка на отработили газове, отделно от емисиите на замърсители след всяка система за последваща обработка на отработили газове.
 В съответствие с точка 3.2.2.1.4 от настоящото приложение, ако е било договорено, че само един цикъл на изпитване (NRTC с пускане при горещ двигател, LSI-NRTC или NRSC) ще бъде извършен във всяка точка на изпитване, другият цикъл на изпитване (NRTC с пускане при горещ двигател, LSI-NRTC или NRSC) трябва да се проведе в началото и края на графика за пробег.
 Съгласно точка 3.2.2.1.5 от настоящото приложение в случай на категории или подкатегории двигатели, за които няма приложими цикли с преходни режими за извънпътната техника, посочени в допълнение А.6 към


text:
приложение 4, се извършва само цикъла NRSC във всяка точка на изпитване.
 3.2.3.2.2.
 По време на графика за пробег техническото обслужване на двигателя се извършва в съответствие с точка 3.4 от настоящото приложение.
 3.2.3.2.3.
 По време на графика за пробег може да бъде извършено извънпланово обслужване на двигателя или извънпътната подвижна техника, например ако обичайната диагностична система на производителя е открила проблем, който би указал на оператора на извънпътната подвижна техника, че е възникнала повреда.
 3.2.4. Докладване
 3.2.4.1.
 Резултатите от всички изпитвания за емисии (NRTC с пускане при горещ двигател, LSI-NRTC и NRSC), проведени по време на графика за пробег, се предоставят на разположение на органа по одобряването на типа. Ако някое изпитване за емисии е обявено за невалидно, производителят трябва да посочи основанията, поради които изпитването е обявено за невалидно. В този случай в рамките на следващите 100 часа от пробега се извършва друга серия изпитвания на емисии.
 3.2.4.2.
 Производителят съхранява в своите документи цялата информация, засягаща всички изпитвания на емисии, както и поддръжката, извършени върху двигателя по време на графика за пробег. Тази информация се предоставя на органа по одобряване на типа заедно с резултатите от изпитванията на емисии, проведени по време на графика за пробег.
 3.2.5. Определяне на коефициентите на влошаване
 3.2.5.1.
 При изпълнение на графика за пробег съгласно точка 3.2.2.1.2.1 или 3.2.2.1.2.3 от настоящото приложение за всеки замърсител, измерен по време на NRTC с пускане при горещ двигател, LSI-NRTC и NRSC във всяка точка на изпитване по време на графика за пробег, се прави „най-подходящият“линеен регресионен анализ на базата на всички резултати от изпитванията. резултатите от всяко изпитване за всеки замърсител се изразяват с толкова десетични знака след запетаята, колкото са в граничната стойност за това замърсяващо вещество, приложима за семейството двигатели, плюс един допълнителен знак.
 Когато в съответствие с точка 3.2.2.1.4 или 3.2.2.1.5 от настоящото приложение само един цикъл на изпитване (NRTC с пускане при горещ двигател, LSI-NRTC или NRSC) е бил извършен във всяка точка на изпитване, регресионният анализ се прави само въз основа на резултатите от цикъла на изпитване, извършен във всяка точка на изпитване.
 Производителят може да поиска предварителното одобрение от страна на органа по одобряването на типа за нелинейна регресия.
 3.2.5.2.
 Стойностите на емисиите за всеки замърсител в началото на графика за пробег и в крайната точка на периода на устойчивост на характеристиките на емисиите, приложим за изпитвания двигател се определят:
 а)
 чрез екстраполация на регресионното уравнение в точка 3.2.5.1 от настоящото приложение при изпълнение на график за пробег в съответствие с точка 3.2.2.1.2.1 или точка 3.2.2.1.2.3 от настоящото приложение, или
 б)
 чрез директно измерване, при изпълнение на график за пробег в съответствие с точка 3.2.2.1.2.2 от настоящото приложение.
 Когато стойностите на емисиите се използват за фамилии двигатели от същата фамилия двигатели със система за последваща обработка или за група фамилии двигатели, но с различни периоди на устойчивост на характеристиките на емисиите, стойностите на емисиите в крайната точка на периода на устойчивост на характеристиките на емисиите се преизчисляват за всеки период на устойчивост на характеристиките на емисиите чрез екстраполация или интерполация


text:
на регресионното уравнение, както е определено в точка 3.2.5.1 от настоящото приложение.
 3.2.5.3.
 Коефициентът на влошаване (КВ) за всеки замърсител се определя като отношението на приложимите стойности на емисиите в крайната точка на периода на устойчивост на характеристиките на емисиите към стойностите на емисиите в началото на графика за пробег (мултипликативен коефициент на влошаване).
 Производителят може да поиска предварителното одобрение на органа по одобряването на типа за прилагането на кумулативен DF за всеки замърсител. Кумулативният КВ се определя като разликата между изчислените стойности на емисиите в крайната точка на периода на устойчивост на характеристиките на емисиите към стойностите на емисиите в началото на графика за пробег.
 Пример за определяне на КВ посредством линейна регресия е показан на фигура A.8-1 за емисии на NOХ.
 Не се допуска комбинирането на мултипликативни и кумулативни КВ в рамките на една съвкупност от замърсители.
 Ако резултатът от изчислението е стойност, по-ниска от 1,00 за мултипликативен КВ или по-ниска от 0,00 за кумулативен КВ, то коефициентът на влошаване е съответно 1,0 или 0,00.
 В съответствие с точка 3.2.2.1.4 от настоящото приложение, ако е било договорено, че само един цикъл на изпитване (NRTC с пускане при горещ двигател, LSI-NRTC или NRSC) ще бъде извършен във всяка точка на изпитване, а другият цикъл на изпитване (NRTC с пускане при горещ двигател, LSI-NRTC или NRSC) ще се извърши само в началото и края на графика за пробег, коефициентът на влошаване, изчислен за цикъла на изпитване, извършен във всяка точка на изпитване, е приложим също и за другия цикъл на изпитване.
 Фигура A.8-1
 Пример за определяне на КВ
 Минимален график за пробег
 Екстраполация
 Гранична стойност
 от EDP
 Крайна точка на EDP
 Мултипликативен DF = 0,390 / 0,352 = 1,109 Кумулативен DF = 0,390 - 0,352 = 0,038 g/kWh
 Период на устойчивост на характеристиките на емисиите (EDP) [h]
 [g/kWh]
 g/kWh
 3.2.6. Предварително определени коефициенти на влошаване
 3.2.6.1.
 Като алтернатива на използването на график за пробег за определяне на DF производителите на двигатели могат да изберат да използват предварително определените мултипликативни DF, дадени в таблица A.8-1.
 Таблица A.8-1
 Предварително определени коефициенти на влошаване
 Изпитвателен цикъл
 CO
 HC
 NOX
 ПЧ
 БПЧ
 NRTC и LSI-NRTC
 1,3
 1,3
 1,15
 1,05
 1,0
 NRSC
 1,3
 1,3
 1,15
 1,05
 1,0
 Не трябва да се дават предварително определени кумулативни DF. Не трябва да се преобразуват предварително определените мултипликативни DF в кумулативни DF.
 3.2.6.1.1.
 Без да се засягат разпоредбите на точка 3.2.6.1 от настоящото приложение, за БПЧ може да се използва кумулативен DF със стойност 0,0 или мултипликативен DF със стойност 1,0 във връзка с резултатите от предходно изпитване за DF, при което не е установена стойност за БПЧ, ако са изпълнени следните две условия:
 а)
 предходното изпитване на DF е било проведено по технология на двигателя, която би довела до включване в същата фамилия двигатели със система за последваща обработка, както е посочено в точка 3.1.2 от настоящото приложение, като фамилията двигатели, към която е планирано да се прилагат DF; както и
 б)
 резултатите от изпитването са били използвани при предходно одобряване на типа, предоставено преди официалната дата на


text:
влизане в сила на серия от изменения 05.
 3.2.6.2.
 Когато се използват предварително определени КВ, производителят представя на органа по одобряване на типа солидно доказателство, че може основателно да се очаква компонентите за контрол на емисиите да имат устойчивост на характеристиките на емисиите, отговаряща на тези предварително определени коефициенти. Това доказателство може да се основава на анализ на проектните показатели или на изпитвания, или на комбинация от двете.
 3.2.7. Прилагане на коефициентите на влошаване
 3.2.7.1.
 След прилагане на коефициентите на влошаване към резултата от изпитването, измерен в съответствие с приложение 4 (претеглени специфични емисии за цикъл на прахови замърсители и всеки отделен газ), двигателите трябва да отговарят на съответните гранични стойности на емисиите за всеки замърсител, приложими за фамилията двигатели. В зависимост от вида на КВ се прилагат следните разпоредби:
 а)
 мултипликативен: (претеглени специфични емисии за цикъл) * КВ ≤ гранична стойност на емисиите;
 б)
 кумулативен: (претеглени специфични емисии за цикъл) + КВ ≤ гранична стойност на емисиите.
 Претеглените специфични емисии за цикъл могат да включват корекция за нечесто регенериране, ако е приложимо.
 3.2.7.2.
 В случай на мултипликативен DF за NOХ + HC се определят отделни DF за HC и NOХ; тези стойности се прилагат поотделно при изчисляване на влошаването на нивата на емисиите от резултата на изпитването за емисии, преди да се обединят стойностите на влошаване на емисиите от NOХ и HC с цел да се определи дали е спазена граничната стойност на емисиите.
 3.2.7.3.
 Производителят може да пренесе стойностите за DF, определени за фамилия двигатели със система за последваща обработка, към двигател, който не спада към същата фамилия двигатели със система за последваща обработка. В тези случаи производителят трябва да докаже пред органа по одобряването на типа, че двигателят, за който фамилията двигатели със система за последваща обработка е първоначално изпитан, и двигателят, към който са пренесени стойностите на DF, имат сходни технически спецификации и изисквания по отношение на монтажа върху извънпътната подвижна техника и че емисиите на този двигател са сходни.
 Когато стойностите на DF са пренесени за двигател с различен период на устойчивост на характеристиките на емисиите, стойностите на DF се преизчисляват за приложимия период на устойчивост на характеристиките на емисиите чрез екстраполация или интерполация на регресионното уравнение, както е определено в точка 3.2.5.1 от настоящото приложение.
 3.2.7.4.
 DF за всеки замърсител за всеки приложим изпитвателен цикъл се записва в доклада от изпитването, посочен в допълнение А.1 към приложение 2.
 3.3. Проверка на съответствието на производството
 3.3.1.
 Съответствието на производството с оглед спазване позволените стойности на емисии се проверява на основата на допълнение 7 към настоящото правило.
 3.3.2.
 Производителят може да измери емисиите на замърсители преди всяка система за последваща обработка на отработилите газове едновременно с провеждането на изпитването за одобряване на типа. За тази цел производителят може да разработи неофициални DF поотделно за двигателя без система за последваща обработка и за системата за последваща обработка, които да използва като помощно средство при проверката на края на производствената линия.
 3.3.3.
 За целите на одобрението само DF, определени в съответствие с точка 3.2.5 или 3.2.6 от настоящото


text:
приложение, се записват в доклада от изпитването, посочен в допълнение А.1 към приложение 2.
 3.4. Поддръжка
 За целите на графика за пробег се извършва поддръжка в съответствие с ръководството на производителя за обслужване и поддръжка.
 3.4.1. Планово обслужване, свързано с емисиите
 3.4.1.1.
 Плановото обслужване, свързано с емисиите, по време на работа на двигателя с цел изпълнение на график за пробег трябва да се прави на интервали, еквивалентни на тези, които са определени от производителя в инструкциите за обслужването, предоставяни на крайния ползвател на извънпътната подвижна техника или двигателя. Графикът за плановото обслужване може да се актуализира, когато е необходимо по време на графика за пробег, при условие че нито една дейност по обслужването не е премахната от графика за обслужването, след като дейността е изпълнена върху изпитвания двигател.
 3.4.1.2.
 Всяка настройка, демонтиране, почистване или смяна на критични компоненти, свързани с емисиите, извършвани периодично в рамките на периода на устойчивост на характеристиките на емисиите, за да се предотврати евентуална неизправност на двигателя, трябва да се извършват само доколкото са технологично необходими, за да се осигури правилното функциониране на системата за контрол на емисиите. В рамките на графика за пробег и след определено време на работа на двигателя следва да се избягва необходимостта от планова смяна на критични компоненти, свързани с емисиите, различна от тази, която може да се класифицира като обичайна смяна. В тази връзка обслужването във връзка с консумативите за обичайното подновяване или почистване на елементите, които го изискват след определено време на работа, се класифицират като обичайна смяна.
 3.4.1.3.
 Изискванията към плановото обслужване трябва да се одобрят от органа по одобряването на типа, преди да се предостави одобряване на типа, и се включват в инструкциите за клиента. Органът по одобряването на типа не трябва да отказва да одобри изисквания за техническо обслужване, които са разумни и необходими от техническа гледна точка, включително, но не само, посочените в точка 3.4.1.4 от настоящото приложение.
 3.4.1.4.
 Производителят на двигателя определя за графика за пробег регулирането, почистването и поддръжката (когато е необходимо), както и планираната замяна на следните елементи:
 а)
 филтри и охлаждащи течности в системата за рециркулация на отработили газове;
 б)
 вентилационен клапан на картера, ако има;
 в)
 разпръсквачи на дюзи за гориво (само почистване);
 г)
 дюзи за гориво;
 д)
 турбокомпресор;
 е)
 електронен модул за управление на двигателя и свързаните с него датчици и задействащи механизми;
 ж)
 система за последваща обработка на праховите частици (включително свързаните с нея компоненти);
 з)
 система за последваща обработка на NOХ (включително свързаните компоненти);
 и)
 система за рециркулация на отработили газове, включително всички свързани с нея регулиращи клапани и тръбопроводи;
 й)
 всяка друга система за последваща обработка на отработили газове.
 3.4.1.5.
 Плановото критично обслужване, свързано с емисиите, трябва да се изпълнява само ако е необходимо да се извършва в работен режим и тази необходимост е съобщена на крайния ползвател на двигателя или извънпътната подвижна техника.
 3.4.2. Промени в плановата поддръжка
 Производителят трябва да представи заявление до органа по одобряването на типа за одобряване на нови дейности по плановото обслужване, които иска да извършва по време на графика


text:
за пробег и впоследствие да ги препоръча на крайните ползватели на извънпътната подвижна техника и двигателите. Искането трябва да е придружено от данни, обосноваващи потребността от новата планова поддръжка и интервала на поддръжката.
 3.4.3. Планова поддръжка, несвързана с емисии
 Плановото обслужване, несвързано с емисиите, което е разумно и необходимо от техническа гледна точка (напр. смяна на масло, смяна на маслен филтър, смяна на филтър за горивото, смяна на въздушен филтър, обслужване на охлаждаща система, настройка на честота на въртене на празен ход, регулатор, въртящ момент на затягане на болтовете на двигателя, хлабина на клапаните, хлабина на дюзите, регулиране на натягането на всеки от задвижващите ремъци и др.), може да се извършва върху двигатели или извънпътна подвижна техника, избрани за графика за пробег в най-малко повтарящите се интервали, препоръчани от производителя на крайния ползвател (напр. не в интервалите, препоръчани за основно обслужване).
 3.5. Ремонт
 3.5.1.
 Ремонтите на компонентите на двигател, избран за изпитване по графика за пробег, се изпълняват само при авария на компонента или неизправност на двигателя. Ремонт на самия двигател, системата за контрол на емисиите или горивната система не се допуска освен в степента, определена в точка 3.5.2 от настоящото приложение.
 3.5.2.
 Ако двигателят, системата му за контрол на емисиите или горивната му система се повредят по време на графика за пробег, графикът за пробег се счита за невалиден и трябва да се започне нов график за пробег с нов двигател.
 Предходният параграф не се прилага, когато авариралите компоненти са заменени с еквивалентни компоненти, които са били подложени на сходен брой часове пробег.
 4. КАТЕГОРИИ И ПОДКАТЕГОРИИ ДВИГАТЕЛИ NRSH И NRS С ИЗКЛЮЧЕНИЕ НА NRS-V-2B И NRS-V-3
 4.1. Приложимата категория на EDP и съответният коефициент на влошаване (DF) се определят съгласно настоящата точка 4.
 4.2. За всички двигатели — след като бъдат подложени на изпитванията според предвидените в настоящото правило съответни процедури, ако изпитваните двигатели, които представляват една фамилия, изпускат емисии, които, след като бъдат коригирани чрез умножаване по DF, предвиден в настоящото приложение, са по-ниски или равни на всяко пределно ниво за дадена подкатегория двигатели, се приема, че тази фамилия отговаря на пределните нива за емисии за този клас двигатели. Ако даден изпитван двигател, който представлява фамилия двигатели, изпуска емисии, които след коригиране чрез умножаване по DF, предвиден в настоящата точка, надвишават всяко от пределните нива за емисии за дадена подкатегория двигатели, се приема, че тази фамилия не отговаря на пределните нива за емисии за тази подкатегория двигатели.
 4.3. DF се определят, както следва:
 4.3.1.
 Най-малко върху един изпитван двигател, представляващ избраната конфигурация, за който се смята, че има най-голяма вероятност да надвиши граничните стойности на емисиите от HC + NOХ, и който е произведен, за да бъде представителен за произведените двигатели, се прилага (цялата) процедурата(процедура) за изпитване за емисии, описана в приложение 5 след съответния брой часове на работа, необходим за стабилизиране на емисиите.
 4.3.2.
 Ако се изпитват няколко двигателя, резултатите се изчисляват като средна стойност на резултатите за всички изпитвани двигатели, която се закръгля до същия брой знаци след десетичната запетая като в прилаганата гранична стойност,


text:
но с една допълнителна значеща цифра.
 4.3.3.
 Това изпитване за емисии трябва да се извърши отново след остаряването на двигателя. Процедурата по стареенето трябва да се изготви така, че да позволи на производителя да предвиди правилно влошаването на емисиите при работа, което се очаква в EDP на двигателя, като в същото време се вземат предвид типът износване и други фактори на влошаване, очаквани при обичайните условия на експлоатация, които биха могли да се отразят на показателите на емисиите. Ако се изпитват няколко двигателя, резултатите се изчисляват като средна стойност на резултатите за всички изпитвани двигатели, която се закръгля до същия брой знаци след десетичната запетая като в прилаганата гранична стойност, но с една допълнителна значеща цифра.
 4.3.4.
 В края на EDP за всеки регламентиран замърсител емисиите (при необходимост — средните стойности на емисиите) се делят на стабилизираните емисии (при необходимост — средните стойности на емисиите) и резултатът се закръгля до две значещи цифри. Числото, което се получава като резултат от тази операция, представлява коефициента на влошаване КВ (DF), освен ако то е под 1,00, тогава се приема, че КВ (DF) е 1,00.
 4.3.5.
 Производителят може да планира допълнителни точки на изпитване за емисии между точката на изпитване на стабилизираните емисии и края на EDP. Ако се планират междинни изпитвания, точките на изпитване трябва да бъдат равномерно разпределени в рамките на EDP (± 2 часа), а една от тези точки на изпитване трябва да се намира в средата на целия EDP (± 2 часа).
 4.3.6.
 За всеки замърсител HC + NOХ и CO се начертава права линия между точките с данни, като се има предвид, че началното изпитване се провежда в час нула, и като се прилага методът на най-малките квадрати. DF се получава като изчислените емисии в края на периода на устойчивост се разделят на изчислените емисии в час нула.
 КВ за всеки замърсител за приложимия изпитвателен цикъл се записва в документа за резултатите от изпитването, посочен в допълнение А.1 към приложение 2.
 4.3.7.
 Изчислените коефициенти на влошаване могат да включат други фамилии, различни от тези, на чиято база те са били изчислени, ако производителят докаже в приемлива степен пред органа по одобряването на типа преди одобряването на типа, че разумно може да се очаква въпросните фамилии двигатели да бъдат със сходни характеристики по отношение на влошаването на характеристиките на емисиите в зависимост от модела и използваната технология.
 По-долу следва неизчерпателен списък на групирания в зависимост от модела и използваната технология:
 а)
 класически двутактови двигатели без система за последваща обработка;
 б)
 класически двутактови двигатели с катализатор от един и същ активен материал и пълнител и с еднакъв брой клетки на cm2;
 в)
 двутактови двигатели с продухване на отработилите газове;
 г)
 двутактови двигатели с продухване на отработилите газове с катализатор от един и същ активен материал и пълнител и с еднакъв брой клетки на cm2;
 д)
 четиритактови двигатели с катализатор, които използват една и съща технология на разположение на клапаните и идентична смазочна система;
 е)
 четиритактови двигатели без катализатор, които използват една и съща технология на разположение на клапаните и идентична


text:
смазочна система.
 4.4. Категории на EDP
 4.4.1.
 За тези категории двигатели в таблица 21 или 22 от допълнение 3 към настоящото правило, които имат алтернативни стойности за EDP, производителите трябва да декларират приложимата категория на EDP за всяка фамилия двигатели в момента на одобряването на типа. Това е категорията от таблица A.8-2, която е най-близка до предвидената продължителност на полезен живот на оборудването, върху което се очаква двигателите да се монтират според производителя на двигателя. Производителят съхранява съответните данни, които обосновават избора на категорията на (ПУХЕ) (PDCE) за всяка фамилия двигатели. При поискване тези данни са съобщават на органа по одобряването на типа.
 Таблица A.8-2
 Категории на EDP
 Категория на EDP
 Приложение на двигателя
 Категория 1
 Потребителски продукти
 Категория 2
 Полупрофесионални продукти
 Категория 3
 Професионални продукти
 4.4.2.
 Органът по одобряването на типа трябва да е удовлетворен от доказателствата от страна на производителя, че декларираната категория на EDP е подходяща. Данните в подкрепа на избора на производителя на EDP за дадена фамилия двигатели могат да включват следното (без този списък да е изчерпателен):
 а)
 проучвания за продължителността на живот на оборудването, в което се монтират въпросните двигатели;
 б)
 технически оценки на двигатели, остарели при нормална експлоатация, с цел установяване на момента, когато експлоатационните показатели на двигателите се влошават до положение, при което тяхната полезност и/или надеждност е нарушена дотолкова, че се налага извършване на основен ремонт или смяна;
 в)
 гаранционни карти и гаранционни периоди;
 г)
 маркентингови материали във връзка с живота на двигателите;
 д)
 доклади за неизправностите от клиентите на двигателите; и
 е)
 технически оценки на устойчивостта (в часове) на специфични технологии на двигателите, на материалите за двигатели или на моделите на двигатели.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 9
 ИЗИСКВАНИЯ КЪМ СТРАТЕГИИТЕ ЗА КОНТРОЛ НА ЕМИСИИТЕ, МЕРКИТЕ ЗА КОНТРОЛ НА NOХ И МЕРКИТЕ ЗА КОНТРОЛ НА ПРАХОВИТЕ ЗАМЪРСИТЕЛИ
 1. СЪКРАЩЕНИЯ НА ОПРЕДЕЛЕНИЯТА И ОБЩИ ИЗИСКВАНИЯ
 1.1. За целите на настоящото приложение се прилагат следните определения и съкращения:
 а)
 „Диагностичен код за повреда (ДКП)“ е цифров или буквено-цифрен идентификатор, който идентифицира или обозначава NCM и/или PCM;
 б)
 „Потвърден и действащ ДКП“ е ДКП, който е съхранен по времето, когато NCD и/или PCD системата прави заключение за съществуването на неизправност;
 в)
 „Фамилия двигатели с NCD“ е групиране от производителя на двигатели, които имат общи методи на наблюдение/диагностициране на NCM;
 г)
 „Диагностична система за контрол на NOХ (NCD)“ е бордова система на двигателя, която е в състояние:
 i)
 да открива неизправности в контрола на NOХ;
 ii)
 да идентифицира вероятната причина за неизправностите на контрола на NOХ посредством информацията, съхранявана в компютърната памет, и/или да предава тази информация извън двигателя;
 д)
 „Неизправност на контрола на NOХ (NCM)“ е опит за вмешателство в системата за контрол на NOХ на двигателя или неизправност, засягаща тази система, която би могла да се дължи на вмешателство, чието откриване съгласно настоящото правило изисква задействането на предупреждение или системата за блокиране;
 е)
 „Диагностична система за контрол на праховите замърсители (РCD)“ е бордова система на двигателя, която е в състояние:
 i)
 да открива неизправност на контрола на праховите замърсители;
 ii)
 да идентифицира вероятната причина за неизправностите


text:
на контрола на праховите замърсители посредством информацията, съхранявана в компютърната памет, и/или да предава тази информация извън двигателя;
 ж)
 „Неизправност на контрола на праховите замърсители (РCM)“ е опит за вмешателство в системата за последваща обработка на праховите замърсители или неизправност, засягаща тази система, която би могла да се дължи на вмешателство, чието откриване съгласно настоящото правило изисква задействането на предупреждение;
 з)
 „Фамилия двигатели с РCD“ е групиране от производителя на двигатели, които имат общи методи на наблюдение/диагностициране на РCM;
 и)
 „Четящо устройство“ е външно оборудване за изпитване, използвано за извънбордова връзка с NCD и/или PCD системата.
 1.2. Температура на околната среда
 При позоваване на температура на околната среда във връзка със среди, различни от лабораторната, се прилагат изложените по-долу разпоредби:
 1.2.1.
 За двигател, поставен на изпитвателен стенд, температурата на околната среда трябва да е температурата на въздуха, подаван в зоната на горене на двигателя, преди която и да е част на изпитвания двигател.
 2.2.1.
 За двигател, монтиран на извънпътна подвижна техника, температурата на околната среда трябва да е температурата, непосредствено извън периметъра на извънпътната подвижна техника.
 2. ТЕХНИЧЕСКИ ИЗИСКВАНИЯ КЪМ СТРАТЕГИИТЕ ЗА КОНТРОЛ НА ЕМИСИИТЕ
 2.1. Настоящата точка 2 се прилага за електронно управляваните двигатели от категориите NRE и NRG, които отговарят на определените в допълнение 2 към настоящото правило гранични стойности на емисиите и които използват електронното управление за определяне на количеството и момента на впръскване на горивото или които използват електронното управление за активиране, дезактивиране или модулиране на системата за контрол на емисиите, използвана за намаляване на NOХ.
 2.2. Изисквания за основна технология за контрол на емисиите
 2.2.1.
 Основната стратегия за контрол на емисиите се проектира така, че да даде възможност на двигателя при нормална експлоатация да отговаря на разпоредбите от настоящото правило. Нормалната експлоатация не е ограничена до условията за контрол, посочени в точка 2.4.
 2.2.2.
 Основните стратегии за контрол на емисиите са графични характеристики или алгоритми за контрол на (списъкът не е изчерпателен):
 а)
 определяне на момента на впръскване на горивото или запалването (регулиране на двигателя);
 б)
 рециркулация на отработилите газове (EGR);
 в)
 дозиране на каталитичен реагент за селективна каталитична редукция.
 2.2.3.
 Забраняват се всички основни технологии за контрол на емисиите, при които се прави разлика между работата на двигателя при стандартизирано изпитване за одобрение и при други работни условия, вследствие на което се осигурява по-ниско ниво на контрол върху емисиите, когато работата не е при условията, изрично включени в процедурата за одобрение.
 2.2.3.1.
 Независимо от разпоредбите на точка 2.2.3 от настоящото приложение, в случай на двигатели от (под)категории, които не се подлагат на цикли на изпитване с преходни режими за извънпътна техника за целите на одобряването, основната стратегия за контрол на емисиите трябва да може да установява кога възникват условия на работа в преходни режими и да прилага съответната стратегия за контрол на емисиите. В този случай работата в преходни режими се включва в прегледа на основната стратегия за контрол на емисиите, изисквана съгласно член 1.4 от приложение 1, и в поверителната информация относно стратегията за контрол на емисиите, изложена в допълнение А.2 към приложение


text:
1.
 2.2.4.
 Производителят трябва да докаже пред техническата служба в момента на изпитването за одобряване на типа, че функционирането на основната стратегия за контрол на емисиите отговаря на разпоредбите на настоящия раздел. Демонстрацията се състои от оценка на документацията, посочена в точка 2.6 от настоящото приложение.
 2.3. Изисквания към спомагателната стратегия за контрол на емисиите
 2.3.1. Спомагателната стратегия за контрол на емисиите може да се задейства от двигател или извънпътна подвижна техника, при условие че спомагателната стратегия за контрол на емисиите:
 2.3.1.1.
 Не намалява постоянно ефективността на системата за контрол на емисиите;
 2.3.1.2.
 Работи единствено извън условията за контрол по точки 2.4.1, 2.4.2 или 2.4.3 от настоящото приложение за целите, определени в точка 2.3.5 от настоящото приложение, и дотогава, докато е необходимо за посочените цели, с изключение на разрешеното в точки 2.3.1.3, 2.3.2 и 2.3.4 от настоящото приложение.
 2.3.1.3.
 се задейства само по изключение в рамките на условията за контрол съответно по точки 2.4.1, 2.4.2 или 2.4.3 от настоящото приложение, когато е доказано, че това е необходимо за целите по точка 2.3.5 от настоящото приложение, и това е одобрено от органа по одобряването на типа, като нейното действие не продължава по-дълго от необходимото за тези цели;
 2.3.1.4.
 Осигурява ниво на действие на системата за контрол на емисиите, което е възможно най-близко до това на основната стратегия за контрол на емисиите.
 2.3.2. Когато спомагателната стратегия за контрол на емисиите се задейства по време на изпитването за одобряване на типа, задействането не трябва да се ограничава да настъпва извън условията за контрол по точка 2.4 от настоящото приложение и целта не трябва да се ограничава до критериите в точка 2.3.5 от настоящото приложение.
 2.3.3. Когато спомагателната стратегия за контрол на емисиите не е задействана по време на изпитването за ЕС одобряване на типа, трябва да се докаже, че спомагателната стратегия за контрол на емисиите е активна само доколкото е необходимо за целите по точка 2.3.5 от настоящото приложение.
 2.3.4. работа при ниска температура
 Спомагателната стратегия за контрол на емисиите може да се задейства при двигател, оборудван с рециркулация на отработилите газове (EGR), независимо от условията за контрол в точка 2.4 от настоящото приложение, ако температурата на околната среда е под 275 K (2 °C) и един от следните два критерия е изпълнен:
 а)
 температурата във всмукателния колектор е по-ниска или равна на температурата, определена по следната формула: IMTc = PIM / 15,75 + 304,4, където: IMTС е изчислената температура във всмукателния колектор (в K), а PIM е абсолютното налягане във всмукателния колектор в kPa;
 б)
 температурата на охлаждащата течност на двигателя е по-ниска или равна на температурата, определена по следната формула: ECTc = PIM / 14,004 + 325,8, където: ECTС е изчислената температура на охлаждащата течност на двигателя (в K), а PIM е абсолютното налягане във всмукателния колектор в kPa.
 2.3.5. С изключение на разрешеното в точка 2.3.2 от настоящото приложение, спомагателната стратегия за контрол на емисиите може да се задейства единствено за следните цели:
 а)
 от бордови сигнали с цел защита на двигателя от повреда (включително защитата на устройството за подаване


text:
на въздух) и/или на извънпътната подвижна техника, в която е монтиран двигателят;
 б)
 за безопасност по време на експлоатация;
 в)
 за предотвратяване на прекомерни емисии при пускане на студен двигател или при загряване, а също при спиране на двигателя;
 г)
 ако се използва за компромис с контрола върху един регулиран замърсител при специфични околни или работни условия, с цел поддържане на контрола върху всички останали регулирани замърсители, в рамките на пределните стойности на емисиите, които са подходящи за въпросния двигател. Целта е да се компенсират естествено възникващи явления по начин, който осигурява приемлив контрол върху всички съставки на емисиите.
 2.3.6. Производителят трябва да докаже пред техническата служба в момента на изпитването за одобряване на типа, че функционирането на спомагателната стратегия за контрол на емисиите отговаря на разпоредбите на настоящата точка. Демонстрацията се състои от оценка на документацията, посочена в точка 2.6 от настоящото приложение.
 2.3.7. Забранява се всякакво използване на спомагателна стратегия за контрол на емисиите, която не е в съответствие с разпоредбите на точки 2.3.1. — 2.3.5 от настоящото приложение.
 2.4. Условия за контрол
 Условията за контрол трябва да указват диапазон на надморска височина, температура на околната среда и охлаждаща течност на двигателя, който определя дали спомагателните стратегии за контрол на емисиите могат по принцип или само по изключение да се задействат съгласно точка 2.3 от настоящото приложение.
 Условията за контрол трябва да указват атмосферното налягане, което се измерва в абсолютно статично атмосферно налягане (влажен или сух въздух) („атмосферно налягане“).
 2.4.1.
 Резервирана
 2.4.2.
 Резервирана
 2.4.3.
 Условия за контрол за двигателите от категории NRЕи NRG:
 а)
 атмосферно налягане, по-голямо или равно на 82,5 kPa;
 б)
 температура на околната среда в следния обхват:
 i)
 равна или по-висока от 266 K (– 7 °C);
 ii)
 по-ниска или равна на температурата, определена чрез следната формула при посоченото атмосферно налягане: Tc = – 0,4514 × (101,3 – Pb) + 311, където: Tс е изчислената температура на околния въздух (в K), а Pb е атмосферното налягане в kPa;
 в)
 температура на охлаждащата течност на двигателя над 343 K (70 °C).
 2.5. Когато температурният датчик на входящия въздух се използва за измерване на температурата на околния въздух, номиналната разлика между двете точки за измерване трябва да се изчисли за всеки тип или фамилия двигатели. Когато се използва, измерената температура на входящия въздух трябва да се коригира със стойност, равна на номиналната разлика, за изчислението на температурата на околната среда за инсталация, използваща конкретен тип или фамилия двигатели.
 Изчислението на разликата трябва да се извърши, като се използва добрата техническа преценка въз основа на технически елементи (изчисления, симулации, експериментални резултати, данни и др.), включително:
 а)
 обичайните типове извънпътна подвижна техника, в която ще се монтира типът двигател или фамилията двигатели; както и
 б)
 инструкции за монтажа, които производителят е предоставил на ПОО.
 Копие от изчислението трябва да се предостави на органа по одобряването на типа при поискване от негова страна.
 2.6. Изисквания към документацията
 2.6.1.
 Производител трябва да спазва изискванията към документацията, посочени в точка 1.4 от приложение 1 и допълнение А.2 към настоящото приложение.
 2.6.2.
 Производителят


text:
гарантира, че всички документи, използвани за тази цел, са маркирани с идентификационен номер и дата. Когато записаните данни биват изменяни, на съответните страници се отбелязва ясно датата на ревизията и естеството на изменението. Счита се, че един консолидиран актуализиран вариант, придружен от детайлно описание на измененията, отговаря на изискването на настоящата точка.
 3. ТЕХНИЧЕСКИ ИЗИСКВАНИЯ КЪМ МЕРКИТЕ ЗА КОНТРОЛ НА NOХ
 3.1.
 Точка 3 от настоящото приложение се прилага за електронно управляваните двигатели от категориите NRE и NRG, които отговарят на определените в допълнение 2 към настоящото правило гранични стойности на емисиите и които използват електронното управление за определяне на количеството и момента на впръскване на горивото или които използват електронното управление за активиране, дезактивиране или модулиране на системата за контрол на емисиите, използвана за намаляване на NOХ.
 3.2.
 Производителят предоставя изчерпателна информация за функционалните работни характеристики на мерките за контрол на NOХ, като използва документите, посочени в приложение 1.
 3.3.
 Технологията за контрол на емисиите на NOX е в състояние да функционира при всички условия на околната среда, редовно наблюдавани на територията на страните, прилагащи настоящото правило, особено при ниски температури на околната среда.
 3.4.
 Производителят демонстрира, че емисиите на амоняк по време на приложимия изпитвателен цикъл за емисии при процедурата за одобрение на типа, когато се използва реагент, не надвишават средна стойност от 10 ppm за всички категории двигатели.
 3.5.
 Ако в извънпътна подвижна техника са монтирани резервоари за реагент или са свързани с нея, трябва да бъдат включени средства за взимане на проба от реагента вътре в резервоара. Точката на вземане на пробите трябва да е леснодостъпна, без да е необходимо използването на специализиран инструмент или устройство.
 3.6.
 Освен изискванията по точки 3.2—3.5 от настоящото приложение, към двигателите от категории NRE и NRG ще се прилагат и техническите изисквания, изложение в допълнение А.1 към настоящото приложение.
 4. ТЕХНИЧЕСКИ ИЗИСКВАНИЯ КЪМ МЕРКИТЕ ЗА КОНТРОЛ НА ПРАХОВИТЕ ЗАМЪРСИТЕЛИ
 4.1.
 Настоящата точка се прилага за подкатегориите двигатели, оборудвани със система за последваща обработка на праховите замърсители, спрямо които се прилагат гранични стойности за броя на праховите частици (БПЧ), в съответствие с граничните стойности, заложени в допълнение 2 към настоящото правило. В случаите, когато системата за контрол на NOX и системата за контрол на праховите замърсители споделят еднакви физически компоненти (например еднакъв субстрат (селективна каталитична редукция във филтъра), еднакъв датчик за температурата на отработилите газове), изискванията по настоящата точка няма да се прилагат към никой компонент или неизправност, ако, след разглеждане на обоснована оценка на производителя, органът по одобрението на типа заключи, че неизправност на контрола на праховите замърсители съгласно разпоредбите на настоящата точка би довело до съответна неизправност в контрола на NOX съгласно разпоредбите на точка 3 от настоящото приложение.
 4.2.
 Подробните технически изисквания към мерките за контрол на праховите замърсители са посочени в допълнение А.2 към настоящото приложение.
 ДОПЪЛНЕНИЕ А.1
 ДОПЪЛНИТЕЛНИ ТЕХНИЧЕСКИ ИЗИСКВАНИЯ КЪМ МЕРКИТЕ ЗА КОНТРОЛ НА NOХ ЗА ДВИГАТЕЛИТЕ ОТ КАТЕГОРИИ NRE И NRG, ВКЛЮЧИТЕЛНО МЕТОДА ЗА ДОКАЗВАНЕ НА ТЕЗИ СТРАТЕГИИ
 A.1.1. Въведение
 В настоящото допълнение се определят допълнителните изисквания за осигуряване на правилното действие на мерките


text:
за контрол на NOХ. То включва изисквания за двигатели, които зависят от използването на реагент за намаляване на емисиите. За да се предостави одобряване на типа, трябва да се изпълнят съответните разпоредби за инструкциите за операторите, документите за монтажа, системата за предупреждение на оператора, системата за блокиране и защитата на реагента срещу замръзване, установени в настоящото допълнение.
 A.1.2. Общи изисквания
 Двигателят трябва да е оборудван с диагностичната система за контрол на NOХ (NCD), която може да идентифицира неизправностите на контрола на NOХ (NCM). Всеки двигател в обхвата на настоящата точка трябва да е проектиран, конструиран и монтиран така, че да е в състояние да отговори на тези изисквания през целия нормален срок на експлоатация на двигателя при нормални условия на използване. За постигане на тази цел се допуска двигателите с пробег, превишаващ съответния период на устойчивост на характеристиките на емисиите, посочен в допълнение 3 към настоящото правило, да показват известни признаци на влошаване на експлоатационните показатели и чувствителността на диагностичната система за контрол на NOХ (NCD), вследствие на което пределните стойности, посочени в настоящото приложение, могат да бъдат надвишени, преди да се задействат системите за предупреждение и/или блокиране.
 A.1.2.1. Изисквана информация
 A.1.2.1.1.
 Ако системата за контрол на емисиите изисква реагент, типът реагент, информацията относно концентрацията, когато реагентът е в разтвор, работната му температура, данните на международни стандарти за състава и качеството и други характеристики на този реагент трябва да са посочени от производителя в съответствие с допълнение А.3 към приложение 1.
 A.1.2.1.2.
 В процеса на одобряване на типа на органа по одобряване на типа трябва да се предостави подробна писмена информация, напълно описваща функционалните работни характеристики на системата за предупреждение на оператора, определена в точка A.1.4 от настоящото приложение, и на системата за изискване на действие от оператора, определена в точка A.1.5 от настоящото приложение.
 A.1.2.1.3.
 Производителят трябва да представи на ПОО документи с инструкции за монтажа на двигателя в извънпътната подвижна техника или в превозно средство от категория Т по такъв начин, че двигателят, системата му за контрол на емисиите и частите от извънпътната подвижна техника или превозното средство от категория Т да работят съгласно изискванията на настоящото допълнение. Тази документация трябва да съдържа подробните технически изисквания на двигателя (софтуер, хардуер и комуникация), необходими за правилния монтаж на двигателя в извънпътната подвижна техника или превозното средство от категория Т.
 A.1.2.2. Условия на експлоатация
 A.1.2.2.1.
 Наблюдението на нивото на реагента в резервоара се извършва при всички условия, при които измерването е технически осъществимо (напр. всички условия, при които течният реагент не е замръзнал).
 A.1.2.2.2.
 Защитата на реагента от замръзване се прилага при температури на околната среда от 266 K (– 7 °C) и по-ниски.
 A.1.2.2.3.
 Всички елементи на диагностичната система за контрол на NOХ, различни от изброените в точки A.1.2.2.1 и A.1.2.2.2 от настоящото приложение, трябва да могат да работят най-малкото при приложимите условия за управление, изложени в точка 2.4 от настоящото приложение, за всяка категория двигатели. Диагностичната система трябва да може да работи и извън този интервал, когато това е технически възможно.
 A.1.2.3. Защита на реагента срещу замръзване
 A.1.2.3.1.


text:
Разрешено е да се използват резервоар и дозираща система за реагент със и без подгряване. Системата с подгряване трябва да отговаря на изискванията на точка A.1.2.3.2.2 от настоящото приложение. Системата без подгряване трябва да отговаря на изискванията на точка A.1.2.3.2.3 от настоящото приложение.
 A.1.2.3.1.1.
 Използването на резервоар и система за дозиране на реагент без подгряване трябва да бъде указано в писмените инструкции, предназначени за крайния ползвател на извънпътната подвижна техника или превозното средство от категория Т.
 A.1.2.3.2. Резервоар и дозираща система за реагент
 A.1.2.3.2.1. Ако реагентът е замръзнал, в рамките на максимум 70 минути след пускане на двигателя при околна температура 266 K (- 7 oС) трябва да е налице реагент за използване.
 A.1.2.3.2.2. Критерии за проектиране на система с подгряване
 Системата с подгряване трябва да се проектира така, че да отговаря на изискванията към експлоатационните показатели, определени в настоящата точка A.1.2.3.2, при изпитване по определената процедура.
 A.1.2.3.2.2.1.
 Резервоарът и дозиращата система за реагент се загряват при температура 255 K (- 18 oС) в продължение на 72 часа или докато по-голямата част от реагента премине в твърдо състояние, в зависимост от това кое от тези събития настъпи първо.
 A.1.2.3.2.2.2.
 След периода на загряване, предвиден в точка A.1.2.3.2.2.1 от настоящото приложение, извънпътната подвижна техника или превозното средство от категория Т се пуска и работи при околна температура, която не надвишава 266 K (- 7 oС), както следва:
 а)
 10 до 20 минути работа на празен ход; след което
 б)
 най-много 50 минути при не повече от 40 % от номиналния въртящ момент.
 A.1.2.3.2.2.3.
 След приключване на процедурата за изпитване, предвидена в точка A.1.2.3.2.2.2 от настоящото приложение, дозиращата система за реагент трябва да бъде напълно готова за работа.
 A.1.2.3.2.2.4.
 Оценка на критериите за проектиране може да се извърши в студена изпитвателна камера, като се използва цялата извънпътна подвижна техника или превозното средство от категория Т, или части, представителни за тези, които се монтират на подобна техника, или може да се основава на полеви изпитвания.
 A.1.2.3.2.3. Задействането на системата за предупреждение на оператора и системата за блокировка при система без подгряване.
 A.1.2.3.2.3.1.
 Системата за предупреждение на оператора, описана в точка 4 от настоящото приложение, трябва да се задейства, ако при температура на околната среда ≤ 266 K (– 7 °C) не се извършва дозиране на реагент.
 A.1.2.3.2.3.2.
 Системата за пълно блокиране, описана в точка А.1.5.4 от настоящото приложение, трябва да се задейства, ако при температура на околната среда ≤ 266 K (– 7 °C) не се извършва дозиране на реагент в рамките на максимум 70 минути след пускане на двигателя.
 A.1.2.4. Диагностични изисквания
 A.1.2.4.1 Диагностичната система за контрол на NOХ (NCD) трябва да може да идентифицира неизправности на контрола на NOХ (NCM) посредством диагностични кодове за повреда (ДКП), съхранени в компютърната памет, и да предава тази информация извън двигателя при поискване.
 A.1.2.4.2 Изисквания за записване на диагностичните кодове за повреда (ДКП)
 A.1.2.4.2.1
 NCD системата трябва да записва ДКП за всяка отделна неизправност на контрола на NOХ (NCM).
 A.1.2.4.2.2
 Системата NCD трябва да заключи дали е налице откриваема неизправност в рамките на 60 минути