text:
държави да се справят с незаконната търговия с МОЛВ и боеприпаси на световно, регионално и национално равнище според необходимостта.
 Член 5
 Международен наказателен съд
 1. Страните потвърждават, че най-тежките престъпления, засягащи международната общност, не трябва да остават ненаказани и че тяхното ефективно наказателно преследване трябва да се осигури чрез предприемане на мерки на национално равнище и чрез засилване на международното сътрудничество, включително чрез Международния наказателен съд (МНС).
 2. Страните споделят общ ангажимент да насърчават всеобщото ратифициране на Римския статут на МНС, или присъединяване към него, както и да работят за ефективното му прилагане на национално равнище сред държавите—страни по Римския статут на МНС.
 Член 6
 Сътрудничество в борбата с тероризма
 1. Страните признават, че борбата срещу тероризма е общ приоритет, и подчертават, че тя се води при зачитане на върховенството на закона, международното право, и по-специално на Устава на ООН и съответните резолюции на Съвета за сигурност на ООН, правата на човека, международното бежанско право, хуманитарното право и основните свободи.
 2. Страните провеждат консултации и ad hoc контакти на високо равнище за борба с тероризма с оглед на насърчаването на ефективни съвместни оперативни усилия и механизми за борба с тероризма, когато това е възможно. Това включва редовен обмен на списъци на терористи, стратегии за противодействие на войнстващия екстремизъм и подходи към възникващите проблеми, свързани с борбата с тероризма.
 3. Страните споделят общ ангажимент за насърчаване на всеобхватен международен подход към борбата с тероризма под ръководството на ООН. Страните се стремят по-специално да си сътрудничат с цел задълбочаване на международното съгласие в тази област с оглед насърчаването на пълното прилагане на Глобалната стратегия на ООН за борбата с тероризма и съответните резолюции на Съвета за сигурност на ООН според необходимостта.
 4. Страните продължават да си сътрудничат тясно в рамките на Глобалния форум за борба с тероризма и неговите работни групи.
 5. Страните се ръководят от международните препоръки на Специалната група за финансови действия с цел борба с финансирането на тероризма.
 6. Страните продължават да работят съвместно по целесъобразност за повишаването на капацитета за борба с тероризма на други държави по отношение на предотвратяването, откриването и реакцията при терористични дейности.
 Член 7
 Сътрудничество за насърчаване на международния мир и стабилност
 За да защитават своите общи интереси за насърчаване на международния мир и сигурност и ефективни многостранни институции и политики, страните:
 а)
 продължават усилията си за по-нататъшно укрепване на трансатлантическата сигурност, като вземат предвид централната роля на съществуващата трансатлантическа архитектура на сигурността между Европа и Северна Америка;
 б)
 засилват съвместните си усилия в подкрепа на управлението на кризи и изграждането на капацитет, както и разширяват допълнително сътрудничеството си в тази област, включително във връзка с операции и мисии на ЕС. Страните се стремят да улесняват участието в тези дейности, включително посредством консултации на ранен етап и споделянето на информация във връзка с планирането, когато се сметне за уместно от страните.
 Член 8
 Сътрудничество в многостранни, регионални и международни форуми и организации
 1. Страните споделят ангажимент за многостранно сътрудничество и усилия за подобряване на ефективността на регионални и международни форуми и организации като Организацията


text:
на обединените нации и нейните специализирани организации и агенции, Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР), Организацията на Северноатлантическия договор (НАТО), Организацията за сигурност и сътрудничество в Европа (ОССЕ) и други многостранни форуми.
 2. Страните поддържат ефективни механизми за консултации в рамките на многостранни форуми. В ООН, в допълнение към съществуващия диалог в областта на правата на човека и демокрацията, страните установяват постоянни консултативни механизми в Съвета по правата на човека, Общото събрание на ООН, службите на ООН във Виена и други, в зависимост от случая и според договореното между страните.
 3. Страните също така се стремят да се консултират относно избори с цел постигането на ефективно представителство в многостранни организации.
 ДЯЛ IV
 ИКОНОМИЧЕСКО И УСТОЙЧИВО РАЗВИТИЕ
 Член 9
 Диалог и водеща роля в световен мащаб по икономическите въпроси
 Като отчитат, че устойчива глобализация и по-голямо благоденствие могат да бъдат постигнати единствено чрез отворена световна икономика, основана на пазарни принципи, ефективни нормативни актове и силни световни институции, страните се стремят:
 а)
 демонстрират лидерство в насърчаването на стабилни икономически политики и разумно финансово управление както на национално равнище, така и чрез своите регионални и международни ангажименти;
 б)
 да поддържат редовен диалог на високо равнище за политиките по макроикономически въпроси, включително представители на централните банки при необходимост, с цел сътрудничество по въпроси от взаимен интерес;
 в)
 да насърчават съответно навременния и ефективен диалог и сътрудничество по глобални икономически въпроси от общ интерес в международните организации и форуми, в които страните участват, като например ОИСР, Г–7, Г–20, Международния валутен фонд (МВФ), Световната банка и Световната търговска организация (СТО).
 Член 10
 Насърчаване на свободната търговия и увеличаване на инвестициите
 1. Страните си сътрудничат с цел насърчаване на устойчив растеж и развитие на търговията и инвестициите между тях с цел взаимна изгода, както е предвидено във всеобхватно икономическо и търговско споразумение.
 2. Страните се стремят да си сътрудничат с цел допълнителното укрепване на СТО като най-ефективната рамка за силна, приобщаваща и основана на правила световна търговска система.
 3. Страните продължават да бъдат ангажирани в митническото сътрудничество.
 Член 11
 Сътрудничество в областта на данъчното облагане
 С оглед на укрепването и развитието на икономическото си сътрудничество страните спазват и прилагат принципите на добро управление в областта на данъчното облагане, а именно прозрачност, обмен на информация и предотвратяване на вредни данъчни практики в рамките на Форума на ОИСР по въпросите на вредните данъчни практики и Кодекса за поведение на Съюза в областта на данъчното облагане на предприятията, както е приложимо. Страните се стремят да работят съвместно за насърчаване и подобряване на прилагането на тези принципи на международно равнище.
 Член 12
 Устойчиво развитие
 1. Страните потвърждават ангажимента си за задоволяване на днешните потребности, без да се застрашават потребностите на бъдещите поколения. Те признават, че за да бъде жизнеспособен в дългосрочен план, икономическият растеж следва да е съобразен с принципите на устойчивото развитие.
 2. Страните продължават да насърчават отговорното и ефективно използване на ресурсите и повишаването на осведомеността относно икономическата и социална цена на щетите, нанесени на околната среда, както и техните последици за благосъстоянието на хората.
 3. Страните продължават

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
да поощряват усилията, насочени към насърчаване на устойчивото развитие чрез диалог, споделяне на най-добри практики, добро управление и добро финансово управление.
 4. Страните споделят обща цел за намаляване на бедността и подпомагане на приобщаващото икономическо развитие в целия свят и се стремят да работят съвместно при всяка възможност за постигането на тази цел.
 5. За тази цел страните установяват редовен политически диалог относно сътрудничество за развитие с цел да се подобрят координацията на политиките по въпроси от общ интерес и качеството и ефективността на тяхното сътрудничество за развитие в съответствие с международно приетите принципи за ефективност на помощта. Страните работят съвместно за засилването на отчетността и прозрачността с акцент върху подобряването на резултатите в областта на развитието и признават значението на приобщаването на широк кръг от участници, включително представители на частния сектор и гражданското общество, към сътрудничеството за развитие.
 6. Страните признават значението на енергетиката за икономическото благоденствие и международния мир и стабилност. Те се споразумяват относно необходимостта от подобряване и разнообразяване на енергийните доставки, насърчаване на иновациите и повишаване на енергийната ефективност с цел засилване на енергийните възможности, енергийната сигурност и устойчивата и достъпна енергия. Страните поддържат диалог на високо равнище по въпросите на енергетиката и продължават да си сътрудничат посредством двустранни и многостранни механизми за подпомагане на отворените и конкурентни пазари, споделяне на най-добрите практики и насърчаване на научно обосновано и прозрачно регулиране, както и да обсъждат областите на сътрудничество по въпроси, свързани с енергетиката.
 7. Страните отдават голямо значение на защитата и опазването на околната среда и признават необходимостта от високи стандарти за защита на околната среда с оглед опазването на околната среда за бъдещите поколения.
 8. Страните отчитат глобалната заплаха, свързана с изменението на климата, и необходимостта от незабавни и допълнителни действия за съкращаване на емисиите с цел стабилизиране на концентрацията на парникови газове в атмосферата на равнище, при което да се предотвратят опасни смущения в системата на климата вследствие на антропогенни въздействия. По-специално те споделят обща амбиция за намирането на иновативни решения за смекчаване на изменението на климата и приспособяване към последиците от него. Страните признават глобалното естество на предизвикателството и продължават да подкрепят международните усилия за постигането на справедлив, ефективен, всеобхватен и основан на правила режим съгласно Рамковата конвенция на Обединените нации по изменение на климата (РКООНИК), който се прилага за всички страни по конвенцията, включително да работят съвместно по постигането на напредък по Парижкото споразумение.
 9. Страните поддържат диалози на високо равнище относно околната среда и изменението на климата с оглед обмен на най-добри практики и насърчаване на ефективно и всеобхватно сътрудничество по отношение на изменението на климата и други въпроси, свързани със защитата на околната среда.
 10. Страните признават значението на диалога и сътрудничеството на двустранно и многостранно равнище в областта на заетостта, социалните въпроси и достойния труд, особено в контекста на глобализацията и демографските промени. Страните се стремят да насърчават сътрудничеството и обмена на информация и опит относно заетостта и социалните въпроси. Страните потвърждават също ангажимента си да зачитат, насърчават и прилагат международно признатите трудови стандарти, за които са поели ангажимент,


text:
като например посочените в Декларацията от 1998 г. на Международната организация на труда (МОТ) за основните принципи и права в областта на труда и последвалите я актове.
 Член 13
 Диалог относно други области от взаимен интерес
 Като имат предвид общата решимост за задълбочаване и разширяване на своя дългосрочен взаимен ангажимент и като отчитат съществуващото сътрудничество, страните се стремят в съответни двустранни и многостранни форуми да насърчават експертния диалог и обмена на най-добри практики в областите на политиките от взаимен интерес. Те включват, без да се ограничават само до тях, следните области: селско стопанство, рибарство, международна океанска и морска политика, развитие на селските райони, международен превоз, заетост и въпроси, свързани със Северния полярен кръг, включително науката и технологията. Когато е уместно, това може да включва и обмен на законодателни, регулаторни и административни практики, както и обмен относно процесите на вземане на решения.
 Член 14
 Благосъстояние на гражданите
 1. Като признават значението на разширяването и задълбочаването на своя диалог и сътрудничество по широк кръг въпроси, които засягат благосъстоянието на техните граждани и по-широката световна общност, страните насърчават и улесняват диалога, консултациите и когато е възможно, сътрудничеството по съществуващи и възникващи въпроси от взаимен интерес, засягащи благосъстоянието на гражданите.
 2. Страните признават значението на защитата на потребителите и насърчават обмена на информация и обмена на най-добрите практики в тази област.
 3. Страните насърчават взаимното сътрудничество и обмен на информация по въпросите на световното здравеопазване, както и по отношение на подготвеността и реагирането на извънредни ситуации, свързани с общественото здраве в световен мащаб.
 Член 15
 Сътрудничество в областта на знанието, научните изследвания, иновациите и комуникационните технологии
 1. Като имат предвид значението на новите знания, за да се отговори на глобалните предизвикателства, страните продължават да насърчават сътрудничеството в областта на науката, технологията, научните изследвания и иновациите.
 2. Като признават значението на информационните и комуникационните технологии като ключови елементи на модерния живот и социално-икономическото развитие, страните се стремят да си сътрудничат и да обменят становища относно национални, регионални и международни политики в тази област според необходимостта.
 3. Като признават, че сигурността и стабилността на интернет, при пълно зачитане на основните права и свободи, е глобално предизвикателство, страните се стремят да си сътрудничат на двустранно и многостранно равнище чрез диалог и обмен на експертен опит.
 4. Страните признават, че използването на космически системи е от все по-голямо значение за постигането на целите на техните социално-икономически, екологични и международни политики. Страните продължават да разширяват сътрудничеството си в разработването и използването на космически съоръжения в подкрепа на гражданите, предприятията и държавните организации.
 5. Страните се стремят да продължат сътрудничеството си в областта на статистиката, като обръщат особено внимание на активното насърчаване на споделянето на най-добри практики и политики.
 Член 16
 Насърчаване на многообразието от форми на културно изразяване, образованието и младежта и контактите между хората
 1. Страните се гордеят с дългогодишните културни, езикови и традиционни връзки, изградили мостове на разбирателство между тях. Трансатлантически връзки съществуват на всички правителствени и обществени равнища, като тези отношения оказват значително въздействие на канадското и европейското общество. Страните се стремят да насърчават тези връзки


text:
и да търсят нови начини за поощряване на отношенията чрез контакти между хората. Страните се стремят да използват обмена по линия на неправителствени организации и мозъчни тръстове, които обединяват представители на младежта и други икономически и социални партньори, за разширяването и задълбочаването на тези отношения и за обогатяването на обмена на идеи за решаване на общите предизвикателства.
 2. Като отчитат обширните отношения в академичната област, образованието, спорта, културата, туризма и мобилността на младите хора, развили се между тях в течение на годините, страните приветстват и насърчават съответно трайното сътрудничество за разширяване на тези връзки, когато е уместно.
 3. Страните се стремят да поощряват многообразието от форми на културно изразяване, включително чрез съответното насърчаване на принципите и целите на Конвенцията на ЮНЕСКО от 2005 г. за опазване и насърчаване на многообразието от форми на културно изразяване.
 4. Страните се стремят да насърчават и улесняват обмена, сътрудничеството и диалога между своите културни институции и специалисти в този сектор според необходимостта.
 Член 17
 Устойчивост при бедствия и управление на извънредни ситуации
 За да се сведе до минимум въздействието на природните и причинените от човека бедствия и да се повиши устойчивостта на обществото и инфраструктурата, страните потвърждават своя общ ангажимент за насърчаване на мерките за превенция, подготовка, реагиране и възстановяване, включително чрез сътрудничество на двустранно и многостранно равнище, според необходимостта.
 ДЯЛ V
 ПРАВОСЪДИЕ, СВОБОДА И СИГУРНОСТ
 Член 18
 Съдебно сътрудничество
 1. По отношение на съдебното сътрудничество по наказателноправни въпроси страните се стремят да подобрят съществуващото сътрудничество относно правната взаимопомощ и екстрадицията въз основа на съответните международни споразумения. Страните също така, в рамките на своите правомощия и компетентност, се стремят да укрепват съществуващите механизми и ако е необходимо, разглеждат възможността за създаване на нови механизми, улесняващи международното сътрудничество в тази област. Това включва, когато е целесъобразно, присъединяването към съответните международни инструменти и тяхното прилагане, както и по-тясно сътрудничество с Евроюст.
 2. Страните развиват съответно съдебното сътрудничество по граждански и търговски дела в рамките на своята съответна компетентност, по-специално що се отнася до договарянето, ратифицирането и прилагането на многостранни конвенции за съдебно сътрудничество по гражданскоправни въпроси, включително конвенциите на Хагската конференция по международно частно право в областта на международното правно сътрудничество и уреждане на съдебните спорове и закрилата на децата.
 Член 19
 Сътрудничество в борбата срещу незаконните наркотици
 1. В рамките на своите правомощия и компетентност страните си сътрудничат за осигуряването на балансиран и комплексен подход към въпросите, свързани с наркотиците. Страните съсредоточават усилията си за:
 —
 укрепване на структурите за борба с незаконните наркотици;
 —
 намаляване на доставките, трафика и търсенето на незаконни наркотици;
 —
 справяне със здравните и социални последствия от злоупотребата с незаконни наркотици; и
 —
 максимално увеличаване на ефективността на структурите, насочени към намаляване на отклоняването на химически прекурсори, използвани за незаконното производство на упойващи и психотропни вещества.
 2. Страните си сътрудничат за постигането на тези цели, включително, когато е възможно, като координират своите програми за техническа помощ и чрез насърчаване на държавите, които още не са направили това, да ратифицират и прилагат действащите международни конвенции за контрол на наркотиците, по които


text:
Съюзът или държавите членки и Канада са страна. Страните основават действията си на общоприети принципи в съответствие с насоките на съответните международни конвенции за контрол на наркотиците и зачитат основните цели на приетите от ООН през 2009 г. Политическа декларация и План за действие за международно сътрудничество към интегрирана и балансирана стратегия за борба със световния проблем с наркотиците.
 Член 20
 Сътрудничество в правоприлагането и борбата с организираната престъпност и корупцията
 1. Страните споделят ангажимент за сътрудничество в борбата с организираната, икономическата и финансовата престъпност, корупцията, фалшифицирането, контрабандата и незаконните сделки чрез спазване на поетите от тях насрещни международни задължения в тази област, включително за ефективно сътрудничество за възстановяване на активи и парични средства, произхождащи от корупционни действия.
 2. Страните потвърждават ангажимента си да развиват сътрудничество в правоприлагането, включително чрез трайно сътрудничество с Европол.
 3. Освен това страните се стремят да си сътрудничат в рамките на международни форуми, за да насърчават съответно присъединяването към Конвенцията на ООН срещу транснационалната организирана престъпност и допълващите я протоколи, по които и двете са страна, както и тяхното прилагане.
 4. Страните се стремят също да насърчават съответно прилагането на Конвенцията на ООН срещу корупцията, включително чрез действието на силен механизъм за преглед, като вземат предвид принципите на прозрачност и участие на гражданското общество.
 Член 21
 Изпиране на пари и финансиране на тероризъм
 1. Страните признават нуждата от сътрудничество за предотвратяване на използването на финансовите им системи за изпиране на облаги от всякакви престъпни дейности, включително трафик на наркотици и корупция, както и за борба с финансиране на терористични действия. Това сътрудничество обхваща и конфискацията на активи и финансови средства, придобити от престъпна дейност, съгласно техните съответни правна и законова рамка.
 2. Страните обменят съответна информация, при спазване на изискванията на своите правна и законова рамка, и прилагат подходящи мерки за борба с изпирането на пари и финансирането на тероризма, като се ръководят от препоръките на Специалната група за финансови действия и стандартите, приети от други съответни международни органи, действащи в тази област.
 Член 22
 Киберпрестъпност
 1. Страните приемат, че киберпрестъпността е световен проблем, който изисква решения на световно равнище. За тази цел страните засилват сътрудничеството си за предотвратяване и борба с киберпрестъпността чрез обмен на информация и практически опит в съответствие със съответните си правни и законови рамки. Страните се стремят да работят съвместно, когато е целесъобразно, за оказването на помощ и подкрепа на други държави в разработването на ефективни закони, политики и практики за предотвратяване и борба с киберпрестъпността, навсякъде, където се проявява.
 2. При спазване на изискванията на своите правни и законови рамки страните обменят информация в различни области, включително образованието и обучението на разследващите киберпрестъпността, провеждането на разследвания на киберпрестъпления и цифровата криминалистика.
 Член 23
 Миграция, убежище и управление на границите
 1. Страните потвърждават отново своя ангажимент да си сътрудничат и обменят становища, при спазване на съответните си законови и подзаконови актове, в областта на миграцията (включително законната миграция, незаконната миграция, трафика на хора, миграцията и развитието), убежището, интеграцията, визовите въпроси и управлението на границите.
 2. Страните имат за обща цел


text:
установяването на безвизов режим на пътуване между Съюза и Канада за всички свои граждани. Страните работят съвместно и полагат всички усилия, за да постигнат възможно най-скоро безвизов режим на пътуване между техните територии за всички граждани с валиден паспорт.
 3. Страните се споразумяват да си сътрудничат за предотвратяване и контрол на незаконната имиграция. За тази цел:
 а)
 Канада приема обратно всички свои граждани, незаконно присъстващи на територията на държава членка, по искане на последната и освен ако не е предвидено друго в специално споразумение, без допълнителни формалности;
 б)
 всяка държава членка приема обратно всички свои граждани, незаконно присъстващи на територията на Канада, по искане на последната и освен ако не е предвидено друго в специално споразумение, без допълнителни формалности;
 в)
 за тази цел държавите членки и Канада предоставят на своите граждани съответни документи за пътуване;
 г)
 страните се стремят да започнат преговори за специално споразумение за определяне на задължения относно обратното приемане на граждани, включително обратното приемане на граждани на трети държави и лица без гражданство.
 Член 24
 Консулска защита
 1. Канада разрешава на гражданите на Съюза да се ползват в Канада, ако държавата членка, на която са граждани, няма достъпно постоянно представителство в Канада, от защитата на дипломатическите и консулските органи на всяка друга държава членка.
 2. Държавите членки разрешават на канадските граждани да се ползват на територията на всяка държава членка на ЕС, ако Канада няма достъпно постоянно представителство на територията на съответната държава членка, от закрилата на дипломатическите и консулските органи на всяка друга държава, определена от Канада.
 3. Параграфи 1 и 2 са предназначени за отпадането на всякакви изисквания за нотификация и съгласие, които иначе могат да се прилагат за целите на разрешаване на гражданите на Съюза или канадските граждани да бъдат представлявани от държава, различна от тази, на която са граждани.
 4. Страните правят преглед на годишна основа на действието на параграфи 1 и 2 в административен план.
 Член 25
 Защита на личните данни
 1. Страните признават необходимостта от защита на личните данни и се стремят да работят съвместно за установяването на високи международни стандарти.
 2. Страните признават значението на защитата на основните права и свободи, включително правото на личен живот по отношение на защитата на личните данни. За тази цел страните се задължават, при спазване на съответните си законови и подзаконови актове, да зачитат поетите от тях ангажименти във връзка с тези права, включително при предотвратяването и борбата с тероризма и други тежки транснационални по естеството си престъпления, включително организираната престъпност.
 3. Страните продължават да си сътрудничат по отношение на защитата на личните данни, при спазване на съответните си законови и подзаконови актове, на двустранно и многостранно равнище, чрез диалог и обмен на експертен опит според необходимостта.
 ДЯЛ VI
 МЕХАНИЗМИ ЗА ПОЛИТИЧЕСКИ ДИАЛОГ И КОНСУЛТАЦИИ
 Член 26
 Политически диалог
 Страните се стремят да засилят диалога и консултациите помежду си по ефективен и прагматичен начин за подпомагането на своите развиващи се отношения, за постигането на напредък в отношенията си и за насърчаването на общите си интереси и ценности чрез своите многостранни ангажименти.
 Член 27
 Механизми


text:
за консултации
 1. Страните поддържат диалог чрез постоянни контакти, обмен и консултации, които включват следното:
 а)
 срещи на върха на ръководители на годишна основа или по взаимно съгласие, провеждани последователно в Съюза и в Канада;
 б)
 срещи на равнище външни министри;
 в)
 консултации на министерско равнище по въпроси на политиките от взаимен интерес;
 г)
 консултации на длъжностни лица на високо и на работно равнище по въпроси от взаимен интерес или брифинги и сътрудничество във връзка с основните национални или международни събития;
 д)
 насърчаване на обмен на делегации от Европейския парламент и парламента на Канада.
 2. Съвместен комитет на министрите
 а)
 Създава се Съвместен комитет на министрите (СКМ).
 б)
 СКМ:
 i)
 заменя Трансатлантическия диалог;
 ii)
 се председателства съвместно от министъра на външните работи на Канада и върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност;
 iii)
 заседава ежегодно или по взаимно съгласие в зависимост от обстоятелствата;
 iv)
 приема свой дневен ред, правила и процедури;
 v)
 взема решения с одобрението на двете страни;
 vi)
 получава годишен доклад от Съвместния комитет за сътрудничество (СКС) относно състоянието на отношенията и отправя съответни препоръки относно работата на СКС, включително относно нови области за бъдещо сътрудничество и разрешаване на всякакви спорове, възникнали от прилагането на настоящото споразумение.
 vii)
 е съставен от представители на страните;
 3. Съвместен комитет за сътрудничество
 а)
 Страните създават Съвместен комитет за сътрудничество (СКС).
 б)
 Страните гарантират, че СКС:
 i)
 препоръчва приоритети по отношение на сътрудничеството между страните;
 ii)
 наблюдава развитието на стратегическите отношения между страните;
 iii)
 обменя становища и прави предложения по всички въпроси от общ интерес;
 iv)
 отправя препоръки за ефикасност, по-голяма ефективност и полезни взаимодействия между страните;
 v)
 осигурява правилното действие на настоящото споразумение;
 vi)
 представя годишен доклад на СКМ относно състоянието на отношенията, който страните обнародват, както е посочено в параграф 2, буква б), подточка vi) от настоящия член;
 vii)
 урежда съответно всеки въпрос, отнесен до него от страните съгласно настоящото споразумение;
 viii)
 създава подкомитети, които го подпомагат в изпълнението на неговите задължения. Тези подкомитети обаче не следва да дублират органи, създадени съгласно други споразумения между страните;
 ix)
 разглежда ситуации, при които някоя от страните счита, че нейните интереси са били или биха могли да бъдат неблагоприятно засегнати от процесите на вземане на решения в области на сътрудничество, които не са уредени от специално споразумение.
 в)
 Страните гарантират, че СКС заседава веднъж годишно последователно в Съюза и Канада; че извънредни заседания на СКК се провеждат по искане на една от страните; че СКК се председателства съвместно от висш служител от Канада и висш служител от Съюза; че постига съгласие за свои собствени процедурни правила, включително участието на наблюдатели.
 г)
 СКК е съставен от представители на страните, като се обръща надлежно внимание на насърчаването на ефективността и икономичността при установяване на равнищата на участие.
 д)
 Страните се споразумяват, че СКС може да поиска комитети или сходни органи, създадени съгласно съществуващи двустранни споразумения между страните, да предоставят на СКС редовно актуална информация за дейностите си като част от текущ, цялостен обзор на отношенията между страните.
 Член 28


text:
Изпълнение на задълженията
 1. В духа на взаимно уважение и сътрудничество, отразен в настоящото споразумение, страните приемат всички общи или специални мерки, необходими за изпълнение на задълженията им съгласно настоящото споразумение.
 2. При възникването на въпроси или различия относно прилагането или тълкуването на настоящото споразумение, страните увеличават усилията си, за да се консултират и да си сътрудничат с цел своевременно и приятелско уреждане на проблемите. По искане на една от страните въпросите или различията се отнасят до СКС за допълнително обсъждане и проучване. Страните могат също да решат съвместно да отнесат тези въпроси до специални подкомитети, подотчетни на СКС. Страните гарантират, че СКС или определеният подкомитет заседава в разумен срок, за да потърси решение на различията относно прилагането или тълкуването на настоящото споразумение чрез комуникация на ранен етап, задълбочено проучване на фактите, включително експертни мнения и научни доказателства, когато е целесъобразно, и ефективен диалог.
 3. Като потвърждават отново силния си споделен ангажимент към зачитането на правата на човека и неразпространението на оръжия, страните смятат, че особено тежко и съществено нарушение на задълженията, описани в член 2, параграф 1 и член 3, параграф 2, може да се разглежда като особено неотложен случай. Страните считат, че за да представлява дадена ситуация „особено тежко и съществено нарушение“ на член 2, параграф 1, нейната тежест и естество трябва да бъдат от извънреден характер, като например държавен преврат или тежки престъпления, които заплашват мира, сигурността и благоденствието на международната общност.
 4. В случаите, когато ситуация, възникнала в трета държава, може да бъде счетена за равностойна по тежест и естество на особено неотложен случай, страните се стремят да провеждат спешни консултации по искане на една от страните с цел да бъдат обменени становища относно ситуацията и да бъдат разгледани възможните отговори.
 5. При малко вероятното неочаквано възникване на особено неотложен случай на територията на една от страните всяка страна може да сезира СКМ по въпроса. СКМ може да поиска от СКС да проведе спешни консултации в срок от 15 дни. Страните предоставят съответната информация и данни, необходими за задълбочено проучване и своевременно и ефективно справяне със ситуацията. В случай че СКС не е в състояние да се справи със ситуацията, той може да отнесе въпроса до СКМ за неотложно разглеждане.
 6.
 а)
 В особено неотложен случай, когато СКМ не е в състояние да се справи със ситуацията, всяка от страните може да реши да спре прилагането на разпоредбите на настоящото споразумение. В Съюза решението за спиране предполага единодушие. В Канада решението за спиране се взема от правителството на Канада в съответствие с нейните законови и подзаконови актове. Всяка страна незабавно нотифицира другата страна писмено за решението и прилага решението за минималния срок, необходим за справяне с въпроса по приемлив за страните начин;
 б)
 страните подлагат на постоянен преглед развитието на ситуацията, която е довела до това решение и която може да послужи като основание за други съответни мерки, взети извън рамката на настоящото споразумение. Страната, наложила спирането или други мерки, ги оттегля при първа възможност.
 7. Освен това страните признават, че особено тежко и съществено нарушение


text:
на правата на човека или неразпространението на оръжия, както е определено в параграф 3, може също да послужи като основание за прекратяване на Всеобхватното икономическо и търговско споразумение (ВИТС) между ЕС и Канада в съответствие с член 30.9 от посоченото споразумение.
 8. Настоящото споразумение не засяга и не накърнява тълкуването или прилагането на други споразумения между страните. По-специално разпоредбите за уреждане на спорове на настоящото споразумение не заменят, нито засягат по някакъв начин разпоредбите за уреждане на спорове на други споразумения между страните.
 ДЯЛ VII
 ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
 Член 29
 Сигурност и разкриване на информация
 1. Настоящото споразумение не се тълкува като засягащо законовите и подзаконовите актове на Съюза, държавите членки или Канада относно публичния достъп до официални документи.
 2. Настоящото споразумение не се тълкува като съдържащо изискване към някоя от страните да предоставя информация, ако тази страна смята, че разкриването на тази информация противоречи на основните интереси на нейната сигурност.
 Член 30
 Влизане в сила и прекратяване
 1. Страните се нотифицират взаимно за приключването на вътрешните процедури, необходими за влизането в сила на настоящото споразумение. Настоящото споразумение влиза в сила на първия ден от месеца след датата на последната нотификация.
 2. Независимо от параграф 1, Съюзът и Канада прилагат части от настоящото споразумение временно, както се посочва в настоящия параграф, до влизането му в сила и съгласно съответните си приложими вътрешни процедури и законодателство.
 Временното прилагане започва на първия ден от втория месец след датата, на която Съюзът и Канада са се нотифицирали взаимно за следното:
 а)
 за Съюза, приключването на необходимите за тази цел вътрешни процедури, като се посочват частите от споразумението, които се прилагат временно; и
 б)
 за Канада, приключването на необходимите за тази цел вътрешни процедури, с което потвърждава съгласието си с частите от споразумението, които се прилагат временно.
 3. Всяка от страните може да нотифицира писмено другата страна за намерението си да денонсира настоящото споразумение. Денонсирането поражда действие шест месеца след нотификацията.
 Член 31
 Изменение
 Страните могат да изменят настоящото споразумение с писмено споразумение. Изменението влиза в сила на първия ден на месеца, следващ датата на последната нотификация, с която страните са се нотифицирали взаимно за приключването на всички необходими вътрешни процедури за влизане в сила на изменението.
 Член 32
 Нотификации
 Страните извършват всички нотификации в съответствие с членове 30 и 31 до Генералния секретариат на Съвета на Европейския съюз и до Министерството на външните работи, търговията и развитието на Канада или до съответните техни приемници.
 Член 33
 Териториално приложение
 Настоящото споразумение се прилага, от една страна, на териториите, на които се прилагат договорите, с които е учреден Европейският съюз, и при условията, установени в посочените договори, и, от друга страна, по отношение на Канада.
 Член 34
 Определение на страните
 За целите на настоящото споразумение понятието „страните“ означава Европейският съюз или неговите държави членки, или Европейският съюз и неговите държави членки съгласно съответните им правомощия, от една страна, и Канада, от друга страна.
 Настоящото споразумение е съставено в два еднообразни екземпляра на английски, български, гръцки, датски, естонски, испански, италиански, латвийски, литовски, малтийски, немски, нидерландски, полски, португалски,


text:
румънски, словашки, словенски, унгарски, фински, френски, хърватски, чешки и шведски език, като текстовете на всички езици са еднакво автентични.
 В ПОТВЪРЖДЕНИЕ НА КОЕТО подписаните, надлежно упълномощени за целта представители подписаха настоящото споразумение.
 Съставено в Брюксел на тридесети октомври през две хиляди и шестнадесета година.
 Hecho en Bruselas, el treinta de octubre de dos mil dieciséis.
 V Bruselu dne třicátého října dva tisíce šestnáct.
 Udfærdiget i Bruxelles den tredivte oktober to tusind og seksten.
 Geschehen zu Brüssel am dreißigsten Oktober zweitausendsechzehn.
 Kahe tuhande kuueteistkümnenda aasta oktoobrikuu kolmekümnendal päeval Brüsselis.
 Έγινε στις Βρυξέλλες, στις τριάντα Οκτωβρίου δύο χιλιάδες δεκαέξι.
 Done at Brussels on the thirtieth day of October in the year two thousand and sixteen.
 Fait à Bruxelles, le trente octobre deux mille seize.
 Sastavljeno u Bruxellesu tridesetog listopada godine dvije tisuće šesnaeste.
 Fatto a Bruxelles, addì trenta ottobre duemilasedici.
 Briselē, divi tūkstoši sešpadsmitā gada trīsdesmitajā oktobrī.
 Priimta du tūkstančiai šešioliktų metų spalio trisdešimtą dieną Briuselyje.
 Kelt Brüsszelben, a kétezer-tizenhatodik év október havának harmincadik napján.
 Magħmul fi Brussell, fit-tletin jum ta' Ottubru fis-sena elfejn u sittax.
 Gedaan te Brussel, dertig oktober tweeduizend zestien.
 Sporządzono w Brukseli dnia trzydziestego października roku dwa tysiące szesnastego.
 Feito em Bruxelas, em trinta de outubro de dois mil e dezasseis.
 Întocmit la Bruxelles la treizeci octombrie două mii șaisprezece.
 V Bruseli tridsiateho októbra dvetisícšestnásť.
 V Bruslju, dne tridesetega oktobra leta dva tisoč šestnajst.
 Tehty Brysselissä kolmantenakymmenentenä päivänä lokakuuta vuonna kaksituhattakuusitoista.
 Som skedde i Bryssel den trettionde oktober år tjugohundrasexton.
 Voor het Koninkrijk België
 Pour le Royaume de Belgique
 Für das Königreich Belgien
 Deze handtekening verbindt eveneens de Vlaamse Gemeenschap, de Franse Gemeenschap, de Duitstalige Gemeenschap, het Vlaamse Gewest, het Waalse Gewest en het Brussels Hoofdstedelijk Gewest.
 Cette signature engage également la Communauté française, la Communauté flamande, la Communauté germanophone, la Région wallonne, la Région flamande et la Région de Bruxelles-Capitale.
 Diese Unterschrift bindet zugleich die Deutschsprachige Gemeinschaft, die Flämische Gemeinschaft, die Französische Gemeinschaft, die Wallonische Region, die Flämische Region und die Region Brüssel-Hauptstadt.
 За Република България
 Za Českou republiku
 For Kongeriget Danmark
 Für die Bundesrepublik Deutschland
 Eesti Vabariigi nimel
 Thar cheann Na hÉireann
 For Ireland
 Για την Ελληνική Δημοκρατία
 Por el Reino de España
 Pour la République française
 Za Republiku Hrvatsku
 Per la Repubblica italiana
 Για την Κυπριακή Δημοκρατία
 Latvijas Republikas vārdā –
 Lietuvos Respublikos vardu
 Pour le Grand-Duché de Luxembourg
 Magyarország részéről
 Għar-Repubblika ta' Malta
 Voor het Koninkrijk der Nederlanden
 Für die Republik Österreich
 W imieniu Rzeczypospolitej Polskiej
 Pela República Portuguesa
 Pentru România
 Za Republiko Slovenijo
 Za Slovenskú republiku
 Suomen tasavallan puolesta
 För Republiken Finland
 För Konungariket Sverige
 For the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland
 За Европейския съюз
 Por la Unión Europea
 Za Evropskou unii
 For Den Europæiske Union
 Für die Europäische Union
 Euroopa Liidu nimel
 Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
 For the European Union
 Pour l'Union européenne
 Za Europsku uniju
 Per l'Unione europea
 Eiropas Savienības vārdā –
 Europos Sąjungos vardu
 Az Európai Unió részéről
 Għall-Unjoni Ewropea
 Voor de Europese Unie
 W imieniu Unii Europejskiej
 Pela União Europeia
 Pentru Uniunea Europeană
 Za Európsku úniu


text:
 Важна правна забележка
 |
 21994D1217(04)
 Официален вестник n° L 325 , 17/12/1994 стр. 0067 - 0068 специално финландско издание: глава 2 том 14 стр. 0070 специално шведско издание: глава 2 том 14 стр. 0070 специално чешко издание глава 11 том 01 стр. 187 - 188 специално испанско издание глава 11 том 01 стр. 187 - 188 специално унгарско издание глава 11 том 01 стр. 187 - 188 специално литвийско издание глава 11 том 01 стр. 187 - 188 LV.ES глава 11 том 01 стр. 187 - 188 MT.ES глава 11 том 01 стр. 187 - 188 PL.ES глава 11 том 01 стр. 187 - 188 SK.ES глава 11 том 01 стр. 187 - 188 специално словенско издание глава 11 том 01 стр. 187 - 188
 Решение на Съвместния комитет на ЕИПNo 16/94от 28 октомври 1994 годиназа изменение на приложение II (Технически разпоредби, стандарти, изпитания и сертифициране) към Споразумението за ЕИПСЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,като взе предвид Споразумението за Европейско икономическо пространство, променено с Протокола за промяна на Споразумението за Европейско икономическо пространство, оттук нататък наричано "Споразумението", и по-специално член 98 от него,като има предвид, че приложение II към споразумението беше изменено от Решение No 7/94 на Съвместния комитет на ЕИП от 21 март 1994 г. за изменение на протокол 47 и някои приложения към Споразумението за ЕИП [1],като има предвид, че Директива 94/11/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 март 1994 г. за сближаването на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите-членки в областта на етикетирането на материалите, използвани в основните компоненти на обувките, предназначени за продажба на потребителите [2], трябва да се включи към споразумението,РЕШИ:Член 1След точка 3Г (Решение 93/465/ЕИО на Съвета) от глава XIX на приложение II към споразумението се включва следното:"3.Е. 394 L 0011: Директива 94/11/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 март 1994 г. за сближаването на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите-членки в областта на етикетирането на материалите, използвани в основните компоненти на обувките, предназначени за продажба на потребителите (ОВ L 100, 19.4.1994 г., стр.37).Разпоредбите на директивата по смисъла на настоящото споразумение се четат със следните адаптации:a) В приложение I, точка 1, буква a) към списъка с писмени указания, които се отнасят до "лицева част (сая)", се добавя следното:"FI PäällinenIS Efri hlutiN OverdelS Ovandel;";б) В приложение I, точка 1, буква б) към списъка с писмени указания, които се отнасят до "подплата и стелка", се добавя следното:"FI Vuori ja sisäpohjaIS Fóður og bindsóliN Fôr og bindsåleS Foder och bindsula";в) В приложение I, точка 1, буква в) към списъка с писмени указания, които се отнасят до "външно ходило", се добавя следното:"FI UlkopohjaIS SlitsóliN YttersåleS Slitsula";г) В приложение I, точка 2, буква a), i) към списъка с писмени указания, които се отнасят до "кожа", се добавя следното:"FI NahkaIS LeðurN LærS Läder";д) В приложение I, точка 2, буква a), ii) към списъка с писмени указания, които се отнасят до "кожа с покритие", се добавя следното:"FI Pinnoitettu nahkaIS Húðað leðurN Belagt lærS Överdraget läder";е) В приложение I, точка 2, буква б) към списъка с писмени


text: указания, които се отнасят до естествени текстилни материали и синтетични или нетъкани текстилни материали, се добавя следното:"FI TekstiilitIS TextíflefniN TekstilmaterialerS Textilmaterial";ж) В приложение I, точка 2, буква в) към списъка с писмени указания, които се отнасят до "всички други материали", се добавя следното:"FI Muut materiaalitIS Öll önnur efniN Andre materialerS Övriga material"."Член 2Текстовете на Директива 94/11/ЕО на Европейския парламент и на Съвета на фински, исландски, норвежки и шведски език, приложени към съответните езикови версии на настоящото решение, са автентични.Член 3Настоящото решение влиза в сила на 1 март 1995 г., при условие че всички нотификации, изисквани по силата на член 103, параграф 1 от споразумението, са направени на Съвместния комитет на ЕИП.Член 4Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейските общности.Съставено в Брюксел на 28 октомври 1994 година.За Съвместния комитет на ЕИППредседателH. Hafstein[1] ОВ L 160, 28.6.1994 г., стр.1.[2] ОВ L 100, 19.4.1994 г., стр. 37.--------------------------------------------------


text:
 26.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 311/56
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 301/2014
 от 12 декември 2014 година
 за изменение на Протокол 31 към Споразумението за ЕИП относно сътрудничеството в специфични области извън четирите свободи [2015/2168]
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство („Споразумението за ЕИП“), и по-специално членове 86 и 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Целесъобразно е да се разшири сътрудничеството между договарящите се страни по Споразумението за ЕИП и то да включи Препоръка 2012/73/ЕС на Комисиятаот 6 февруари 2012 г. относно насоки за защита на данните в системата за ранно предупреждение и реагиране (СРПР) (1).
 (2)
 Следователно Протокол 31 към Споразумението за ЕИП следва да се измени, за да се даде възможност за осъществяването на това разширено сътрудничество.
 ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
 Член 1
 Към член 16, параграф 1, второ тире (Решение No 2119/98/ЕО на Европейския парламент и Съвета) от Протокол 31 към Споразумението за ЕИП се добавя следното:
 „В контекста на сътрудничеството, предвидено в настоящото тире, държавите от ЕАСТ вземат под внимание следния акт:
 —
 32012 H 0073: Препоръка 2012/73/ЕС на Комисията от 6 февруари 2012 г. относно насоки за защита на данните в системата за ранно предупреждение и реагиране (СРПР) (ОВ L 36, 9.2.2012 г., стр. 31).“
 Член 2
 Текстовете на Препоръка 2012/73/ЕС на исландски и норвежки език, които се публикуват в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила на 13 декември 2014 г., при условие че са внесени всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението за ЕИП (2).
 Член 4
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 12 декември 2014 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 Kurt JÄGER
 (1) ОВ L 36, 9.2.2012 г., стр. 31.
 (2) Без отбелязани конституционни изисквания.


text:
 26.10.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 326/1
 ПРОТОКОЛ (No 5)
 ЗА УСТАВА НА ЕВРОПЕЙСКАТА ИНВЕСТИЦИОННА БАНКА
 ВИСОКОДОГОВАРЯЩИТЕ СЕ СТРАНИ,
 КАТО ЖЕЛАЯТ да приемат Устав на Европейската инвестиционна банка, предвиден в член 266 от Договора за функционирането на Европейския съюз,
 СЕ СПОРАЗУМЯХА по следните разпоредби, които са приложени към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз:
 Член 1
 Учредява се Европейска инвестиционна банка, създадена по силата на член 308 от Договора за функционирането на Европейския съюз (оттук нататък наричана „Банката“); тя изпълнява функциите си и осъществява своите дейности в съответствие с разпоредбите на Договорите и на настоящия устав.
 Член 2
 Задачата на банката е определена в член 309 от Договора за функционирането на Европейския съюз.
 Член 3
 В съответствие с член 308 от Договора за функционирането на Европейския съюз, държавите-членки са членове на Банката.
 Член 4
 1. Капиталът на Банката е 232 392 989 000 EUR, записан от държавите-членки, както следва:
 Германия
 37 578 019 000
 Франция
 37 578 019 000
 Италия
 37 578 019 000
 Обединеното кралство
 37 578 019 000
 Испания
 22 546 811 500
 Белгия
 10 416 365 500
 Нидерландия
 10 416 365 500
 Швеция
 6 910 226 000
 Дания
 5 274 105 000
 Австрия
 5 170 732 500
 Полша
 4 810 160 500
 Финландия
 2 970 783 000
 Гърция
 2 825 416 500
 Португалия
 1 820 820 000
 Чешката република
 1 774 990 500
 Унгария
 1 679 222 000
 Ирландия
 1 318 525 000
 Румъния
 1 217 626 000
 Словакия
 604 206 500
 Словения
 560 951 500
 България
 410 217 500
 Литва
 351 981 000
 Люксембург
 263 707 000
 Кипър
 258 583 500
 Латвия
 214 805 000
 Естония
 165 882 000
 Малта
 98 429 500
 Държавите-членки отговарят само до размера на записания и неизплатен от тях дял в капитала.
 2. Приемането на нов член води до увеличаване на основния капитал, което е съответно на капитала, внесен от новия член.
 3. Съветът на гуверньорите има право с единодушие да вземе решение за увеличаването на записания капитал.
 4. Делът на който и да е член в записания капитал не може да бъде прехвърлян, залаган или запориран.
 Член 5
 1. Записаният капитал се изплаща от държавите-членки в размер до средно 5 % от сумите, предвидени в член 4, параграф 1.
 2. В случай на увеличаване на записания капитал Съветът на гуверньорите с единодушие определя процента, който трябва да бъде внесен, както и условията на внасянето. Вноските в брой се извършват изключително в евро.
 3. Съветът на директорите може да изисква внасянето на остатъка от записания капитал, доколкото това внасяне е станало необходимо, за да бъдат посрещнати задълженията на Банката.
 Внасянето се осъществява от всяка държава-членка пропорционално на нейния дял от записания капитал.
 Член 6
 (предишен член 8)
 Банката се ръководи и управлява от Съвет на гуверньорите, Съвет на директорите и Управителен комитет.
 Член 7
 (предишен член 9)
 1. Съветът на гуверньорите се състои от министри, определени от държавите-членки.
 2. Съветът на гуверньорите приема общите насоки на кредитната политика на Банката, в съответствие


text:
с целите на Съюза. Съветът на гуверньорите предприема необходимото за изпълнението на тези насоки.
 3. Освен това Съветът на гуверньорите:
 а)
 взема решение за увеличаването на записания капитал в съответствие с член 4, параграф 3 и член 5, параграф 2;
 б)
 за целите на член 9, параграф 1 определя принципите, приложими към операциите по финансиране в рамките на мисията на Банката;
 в)
 упражнява правомощията, предвидени в членове 9 и 11 за назначаването и освобождаването от длъжност на членовете на Съвета на директорите и на Управителния комитет, както и тези предвидени в член 11, параграф 1, втора алинея;
 г)
 взема решения относно предоставянето на финансиране за инвестиционни операции, които се осъществяват изцяло или частично извън територията на държавите-членки в съответствие с член 16, параграф 1;
 д)
 одобрява годишния доклад на Съвета на директорите;
 е)
 одобрява годишния баланс и отчета за приходи и разходи;
 ж)
 осъществява други правомощия и функции, предоставени с настоящия устав;
 з)
 приема процедурен правилник на Банката.
 4. В рамките на Договора и на настоящия устав Съветът на гуверньорите има право с единодушие да приема всякакви решения, отнасящи се до спирането на операциите на Банката и до нейното евентуално ликвидиране.
 Член 8
 (предишен член 10)
 Освен ако не е предвидено друго в настоящия устав, решенията на Съвета на гуверньорите се вземат с мнозинство от неговите членове. Това мнозинство трябва да представлява поне 50 % от записания капитал на Банката.
 Квалифицираното мнозинство изисква да бъдат събрани осемнадесет гласа и 68 % от записания капитал.
 Въздържането от гласуване на присъстващи или представлявани членове не е пречка за приемането на решения, които изискват единодушие.
 Член 9
 (предишен член 11)
 1. Съветът на директорите взема решения относно предоставянето на финансиране, по-специално под формата на кредити и гаранции, и сключването на заеми, определя лихвените проценти по заемите, както и комисионите и други такси. На основа на взето с квалифицирано мнозинство решение той може да делегира някои от своите правомощия на Управителния комитет. Той определя условията и реда на това делегиране и контролира неговото изпълнение.
 Съветът на директорите следи за разумното управление на Банката и гарантира, че тя се управлява в съответствие с разпоредбите на договорите и на устава, и общите насоки на Съвета на гуверньорите.
 В края на финансовата година Съветът на директорите внася доклад до Съвета на гуверньорите и го публикува след като бъде одобрен.
 2. Съветът на директорите се състои от двадесет и осем директори и осемнадесет алтернативни директори.
 Директорите се назначават от Съвета на гуверньорите за срок от пет години, един определен от всяка държава-членка и един определен от Комисията.
 Алтернативните директори се назначават от Съвета на гуверньорите за срок от пет години, както е посочено по-долу:
 —
 двама алтернативни директори, определени от Федерална република Германия,
 —
 двама алтернативни директори, определени от Френската република,
 —
 двама алтернативни директори, определени от Италианската република,
 —
 двама алтернативни директори, определени от Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия,
 —
 един алтернативен директор, определен по общо съгласие от Кралство Испания и Португалската република,
 —
 един алтернативен директор, определен по общо съгласие от Кралство Белгия, Великото херцогство


text:
Люксембург и Кралство Нидерландия,
 —
 един алтернативен директор, определен по общо съгласие от Кралство Дания, Република Гърция, Ирландия и Румъния,
 —
 един алтернативен директор, определен по общо съгласие от Република Австрия, Република Финландия и Кралство Швеция,
 —
 трима алтернативни директори, определени по общо съгласие от Република България, Чешката република, Република Естония, Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Република Унгария, Република Малта, Република Полша, Република Словения и Словашката република,
 —
 един алтернативен директор, определен от Комисията.
 Съветът на директорите кооптира шест експерти без право на глас: трима членове и трима алтернативни директори.
 Мандатът на директорите и на алтернативните директори може да бъде подновяван.
 Процедурният правилник определя реда и условията за участие в заседанията на Съвета на директорите и приложимите към алтернативните директори и кооптираните експерти разпоредби.
 Председателят на Управителния комитет или в негово отсъствие един от заместник-председателите, ръководи заседанията на Съвета на директорите, но няма право да гласува.
 Членовете на Съвета на директорите се избират измежду лицата, чиято независимост и компетентност е извън всякакво съмнение; те са отговорни само пред банката.
 3. Директор може да бъде освободен от длъжност от Съвета на гуверньорите, с квалифицирано мнозинство, само ако той повече не отговаря на условията, необходими за изпълнението на неговите задължения.
 Ако годишният доклад не бъде одобрен, Съветът на директорите подава оставка.
 4. Всяко вакантно място, което възниква поради смърт, доброволно подаване на оставка, освобождаване от длъжност или подаване на колективна оставка се попълва в съответствие с параграф 2. Съответният член се заменя за остатъка от неговия мандат, освен когато се осъществява замяна на целия Съвет на директорите.
 5. Съвета на гуверньорите определя възнаграждението на членовете на Съвета на директорите. Съвета на гуверньорите определя дейностите, които са несъвместими със задълженията на директор или на алтернативен директор.
 Член 10
 (предишен член 12)
 1. Всеки директор има право на един глас в Съвета на директорите. Той може да делегира правото си на глас във всички случаи, при условията, които ще бъдат определени в процедурния правилник на Банката.
 2. Освен, ако друго не е предвидено в настоящия устав, решенията на Съвета на директорите се взимат най-малко от една трета от членовете, които имат право на глас, представляващи най-малко петдесет процента от записания капитал. Квалифицираното мнозинство изисква осемнадесет гласа в полза на предложението и шестдесет и осем процента от записания капитал. Процедурният правилник на Банката урежда кворума, който се изисква, за да бъдат действителни решенията на Съвета на директорите.
 Член 11
 (предишен член 13)
 1. Управителният комитет се състои от председател и осем заместник-председатели, назначени за срок от шест години от Съвет на гуверньорите, по предложение на Съвета на директорите. Техните мандати могат да бъдат подновявани.
 Съветът на гуверньорите с решение, прието с единодушие, може да промени броя на членовете на Управителния комитет.
 2. По предложение на Съвета на директорите, прието с квалифицирано мнозинство, Съветът на гуверньорите може, на свой ред с квалифицирано мнозинство, принудително да пенсионира член на Управителния комитет.
 3. Управителният комитет е отговорен за текущото функциониране на банката под ръководството на председателя и контрола на Съвета на директорите.
 Той подготвя решенията на Съвета


text:
на директорите, в частност решенията относно сключването на заеми и предоставянето на финансиране, по-специално под формата на кредити и гаранции; той е длъжен да осигурява изпълнението на тези решения.
 4. Управителният комитет взема решения с мнозинство, когато дава мнения относно предложенията за сключване на заеми и за предоставяне на финансиране, по-специално под формата на кредити и на гаранции.
 5. Съветът на гуверньорите определя възнаграждението на членовете на Управителния комитет и определя кои дейности са несъвместими с техните задължения.
 6. Председателят, или ако той е възпрепятстван, някой от заместник-председателите представлява Банката пред съда и в други случаи.
 7. Членовете на персонала на Банката се намират под ръководството на председателя. Те биват наемани и освобождавани от длъжност от него. При избора на персонала се вземат предвид не само личните качества и квалификация, но и справедливото представяне на гражданите от държавите-членки. Процедурният правилник определя кой орган е компетентен да приема разпоредбите, приложими към персонала.
 8. Управителният комитет и персонала на Банката са отговорни само пред Банката и са напълно независими при изпълнението на своите задължения.
 Член 12
 (предишен член 14)
 1. Комитет, състоящ се от шест членове, назначавани въз основа на тяхната компетентност от Съвета на гуверньорите проверява дали дейностите на Банката съответстват на най-добрите банкови практики и отговаря за проверката на счетоводните отчети на Банката.
 2. Посоченият в параграф 1 комитет ежегодно преглежда редовността на операциите и на счетоводните книги на Банката. За тази цел той проверява дали операциите на Банката са били извършени при спазване на предвидените в настоящия устав и в процедурния правилник формалности и процедури.
 3. Посоченият в параграф 1 комитет потвърждава, че финансовите отчети, както и всяка друга финансова информация, която се съдържа в установените от Съвета на директорите годишни счетоводни отчети, дават точна представа за финансовото състояние на Банката, както по отношение на актива, така и на пасива, за резултатите от нейните операции и за паричните потоци през съответната финансова година.
 4. Процедурният правилник уточнява квалификацията, която членовете на комитета по параграф 1 трябва да притежават, и определя условията и реда за дейността на комитета.
 Член 13
 (предишен член 15)
 Банката поддържа контакти с всяка държава-членка посредством орган, определен от тази държава. При осъществяването на финансовите операции банката се обръща към националната централна банка на съответната държава-членка и към други финансови институции, определени от тази държава.
 Член 14
 (предишен член 16)
 1. Банката сътрудничи с всички международни организации, действащи в области, подобни на нейните.
 2. Банката се стреми да установи всички подходящи контакти, които са в интерес на сътрудничеството с банки и финансови институции в държавите, където се разпростира нейната дейност.
 Член 15
 (предишен член 17)
 По искане на държава-членка, на Комисията или по своя собствена инициатива Съветът на гуверньорите, в съответствие със същите разпоредби, които се прилагат по отношение на тяхното приемане, тълкува или допълва насоките, приети от него в съответствие с член 7 от настоящия устав.
 Член 16
 (предишен член 18)
 1. В рамките на задачата, определена в член 309 от Договора за функционирането на Европейския съюз, Банката предоставя на своите членове или на частни,


text:
или публични предприятия финансиране, по-специално под формата на кредити и гаранции за осъществяване на инвестиции в рамките на териториите на държавите-членки, доколкото тези средства не могат да бъдат получени от други източници при приемливи условия.
 С решение на Съвета на гуверньорите, взето с квалифицирано мнозинство по предложение на Съвета на директорите, банката може да предоставя финансиране за инвестиции, които се изпълняват изцяло или отчасти извън териториите на държавите-членки.
 2. Доколкото това е възможно, кредитите се предоставят само при условия, че се използват и други източници на финансиране.
 3. При отпускане на кредит на едно предприятие или на друга организация, която не е държава-членка, Банката поставя отпускането на кредита в зависимост било от предоставянето на гаранция от държавата-членка, на чиято територия се осъществява инвестицията, било на други адекватни гаранции или на финансовата стабилност на длъжника.
 Освен това, в рамките на установените от Съвета на гуверньорите принципи по смисъла на член 7, параграф 3, буква б), и ако изпълнението на предвидените в член 309 от Договора за функционирането на Европейския съюз операции го налага, Съветът на директорите определя с квалифицирано мнозинство условията и реда за всяко финансиране, което се отличава със специфичен профил на риска и поради това се счита за специална дейност.
 4. Банката може да гарантира кредити, договаряни от публични или частни предприятия или от други органи, за целите на осъществяването на проектите, предвидени в член 309 от Договора за функционирането на Европейския съюз.
 5. Общата сума на отпуснатите от Банката заеми и гаранции не трябва да надвишава 250 % от записания капитал, резервите, неразпределените провизии и излишъка по отчета за приходите и разходите. Съвкупният сбор на въпросните пера се изчислява, като се приспадне сума, равна на записания размер на всяко дялово участие на Банката, независимо от това дали е внесено или не.
 В нито един момент внесената сума за придобиване на дялови участия на Банката не трябва да надвишава общата сума на внесената част от нейния записан капитал, на нейните резерви, на неразпределените провизии и на излишъка по отчета за приходите и разходите.
 По изключение, специалните дейности на Банката съгласно решенията на Съвета на гуверньорите и на Съвета на директорите в съответствие с параграф 3 са предмет на специфична дотация от резервите.
 Настоящият параграф се прилага също по отношение на консолидираните отчети на Банката.
 6. Банката се защитава срещу рисковете във връзка с промяната на валутните курсове като включва в договорите за кредити и гаранции, предоставяни от нея, такива клаузи, каквито смята за подходящи.
 Член 17
 (предишен член 19)
 1. Размерите на лихвите по кредитите, които предстои да бъдат отпуснати от банката, както и комисионите и другите такси, се привеждат в съответствие с условията, преобладаващи на капиталовия пазар и се изчисляват по такъв начин, че приходите от тях да дават възможност на банката да изпълнява своите задължения, да покрива разходите и рисковете си и да създаде резервен фонд, в съответствие с предвиденото в член 22.
 2. Банката няма право да предоставя намаление на размера на лихвите. Ако се окаже желателно намаляването на лихвите с оглед характера на инвестицията, която


text:
трябва да бъде финансирана, съответната държава-членка или трета страна може да подпомогне изплащането на лихвите, доколкото това е съвместимо с член 107 от Договора за функционирането на Европейския съюз.
 Член 18
 (предишен член 20)
 При своите операции по финансиране Банката е длъжна да спазва следните принципи:
 1.
 Да следи за възможно най-рационалното използване на нейните фондове в интерес на Съюза.
 Тя може да предоставя кредити или гаранции само:
 а)
 когато, в случаите на инвестиции, осъществявани от предприятията в производствения сектор плащанията за лихви и погасяването на главницата са покрити от печалбите от операции, или в случай на други инвестиции – от задължение, поето от държавата, в която инвестицията следва да бъде осъществена или по друг начин; и
 б)
 когато изпълнението на инвестицията допринася за увеличаването на икономическата производителност като цяло и благоприятства за реализирането на вътрешния пазар.
 2.
 Банката няма право да придобива участие в предприятие, нито да поема отговорност за неговото управление, освен ако това не се налага с оглед защита на правата на банката, за да се гарантира връщането на предоставените в заем средства.
 Все пак, в рамките на определените от Съвета на гуверньорите принципи по силата на член 7, параграф 3, буква б), ако изпълнението на предвидените в член 309 от Договора за функционирането на Европейския съюз операции го налага, Съветът на директорите определя с квалифицирано мнозинство условията и реда за придобиване на дялово участие в капитала на търговско предприятие, обикновено като допълнение към заем или гаранция, доколкото това е необходимо за финансирането на инвестиция или програма.
 3.
 Банката има право да цедира своите вземания на капиталовия пазар и за тази цел може да поиска от своите длъжници да издадат облигации или други ценни книжа.
 4.
 Нито Банката, нито държавите-членки могат да поставят условия които изискват средствата, предоставени като кредит от банката, да бъдат изразходвани в точно определена държава-членка.
 5.
 Банката може да предоставя своите кредити след организиране на международни търгове.
 6.
 Банката няма право да финансира изцяло или отчасти каквато и да е било инвестиция, срещу която възразява държавата-членка, на чиято територия тази инвестиция следва да се изпълни.
 7.
 В допълнение към кредитната си дейност Банката може да предоставя услуги по техническа помощ в съответствие с условията и реда, определени от Съвета на гуверньорите, като действа с квалифицирано мнозинство, и при спазване на настоящия устав.
 Член 19
 (предишен член 21)
 1. Всяко предприятие или публично или частно образувание може да подаде искане за финансиране пряко пред Банката. Исканията могат да се подават чрез Комисията или чрез държавата-членка, на чиято територия ще се осъществи инвестицията.
 2. Исканията, подавани чрез Комисията, се изпращат за мнение на държавата-членка, на чиято територия ще се изпълнява инвестицията. Исканията, отправени чрез държава-членка се представят на Комисията за становище. Исканията, отправени пряко от предприятието, се предоставят на съответната държава-членка и на Комисията.
 Държавата-членка и Комисията предоставят своите становища в рамките на два месеца. Ако в този срок не бъде получен никакъв отговор, Банката може да приеме, че срещу тази инвестиция не е отправено възражение.
 3. Съветът на директорите се произнася по операции по


text:
финансиране, които са му предоставени от Управителния комитет.
 4. Управителният комитет проверява дали представените до него операции по финансиране са съобразени с разпоредбите на настоящия устав, в частност с членове 16 и 18. Когато Управителният комитет подкрепя финансирането, той е длъжен да внесе съответното предложение в Съвета на директорите; Комитетът може да даде положителното си становище в зависимост от изпълнението на такива условия, каквито счита за съществени. Когато Управителният комитет е против предоставянето на финансиране, той внася съответните документи, заедно със своето становище в Съвета на директорите.
 5. Когато Управителният комитет е дал отрицателно становище, Съветът на директорите не може да предостави съответното финансиране, освен ако не вземе единодушно решение за това.
 6. Когато Комисията е дала отрицателно становище, Съветът на директорите не може да предостави съответното финансиране, освен ако неговото решение за това не е единодушно, като директорът, който е предложен от Комисията се въздържи.
 7. Когато и Управителният комитет, и Комисията са дали отрицателно становище, Съветът на директорите не може да предостави финансирането.
 8. Когато с оглед защитата на правата и интересите на Банката се налага преструктурирането на определена операция по финансиране, свързана с одобрени инвестиции, Управителният комитет незабавно взема неотложните мерки, които счете за необходими, като незабавно докладва за тях на Съвета на директорите.
 Член 20
 (предишен член 22)
 1. Банката може да взема назаем от капиталовите пазари средствата, които са й необходими за изпълнението на нейните задачи.
 2. Банката може да взема заеми на капиталовите пазари на държавите-членки в рамките на приложимите към тези пазари законови разпоредби.
 Компетентните органи на държава-членка с дерогация по смисъла на член 139, параграф 1 от Договора за функционирането на Европейския съюз, могат да се противопоставят на това, само ако имат опасения за сериозни смущения на капиталовия пазар.
 Член 21
 (предишен член 23)
 1. Банката може да използва средствата, от които не се нуждае за непосредствено посрещане на задълженията си, по следните начини:
 а)
 тя може да инвестира на паричните пазари;
 б)
 тя може, в съответствие с разпоредбите на член 18, параграф 2 да купува или да продава ценни книжа;
 в)
 тя може да осъществява всякакви други финансови операции, които са свързани с нейните цели.
 2. Без да се засягат разпоредбите на член 23, Банката при управлението на своите инвестиции няма право да осъществява какъвто и да е валутен арбитраж, освен ако това не се налага пряко заради осъществяването на нейните операции по предоставянето на заеми или за изпълнението на задължения, които произтичат от взети заеми или предоставени гаранции.
 3. В областите, обхванати от настоящия член, Банката действа съгласувано с компетентните органи или с националната централна банка на съответната държава-членка.
 Член 22
 (предишен член 24)
 1. Постепенно трябва да бъде създаден фонд „Резервен“, който е в размер до 10 % от основния капитал. Ако състоянието на задълженията на банката позволява това, Съветът на директорите може да реши да задели и допълнителни резерви. Докато фонд „Резервен“ бъде напълно създаден, средствата в него трябва да постъпват от:
 а)
 лихвата, получавана по заемите, предоставяни от банката от сумите, които трябва да бъдат платени от


text:
държавите-членки в съответствие с член 5;
 б)
 лихвата, получавана по заеми, предоставяни от банката от средства, получени от връщането на заемите, посочени в буква а),
 доколкото тези приходи не са необходими за посрещането на задълженията на банката или за покриването на нейните разходи.
 2. Ресурсите от фонд „Резервен“ трябва да бъдат инвестирани по такъв начин, че по всяко време да бъдат в наличност, с оглед изпълнението на целта на фонда.
 Член 23
 (предишен член 25)
 1. Банката има право по всяко време да прехвърля своите активи във валутата на държава-членка, чиято парична единица не е еврото, с цел да осъществява финансови операции, съответни на задачата, предвидена в член 309 от Договора за функционирането на Европейския съюз, като се вземат предвид разпоредбите на член 21 от настоящия устав. Банката, доколкото това е възможно, е длъжна да избягва извършването на такива трансфери, ако разполага със средства в брой или ликвидни средства в съответната валута.
 2. Банката не може да прехвърля своите активи, които са във валутата на държава-членка, чиято парична единица не е еврото във валута на трета страна, без съгласието на съответната държава-членка.
 3. Банката може свободно да разполага с тази част от своя капитал, която е внесена, както и в която и да е валута, взета назаем на пазарите извън Съюза.
 4. Държавите-членки се задължават да предоставят на длъжниците на банката необходимата валута за възвръщането на капитала и за заплащането на лихва по заеми или комисионни по гаранции, предоставени от банката за инвестиции, които се осъществяват на тяхна територия.
 Член 24
 (предишен член 26)
 Ако държава-членка не изпълнява задълженията си съгласно членството, произтичащи от настоящия устав, в частност задължението да заплати своя дял от записания капитал или да обслужва своите дългове, тогава предоставянето на заеми или гаранции на тази държава-членка или на нейни граждани може да бъде спряно по решение на Съвета на гуверньорите, който действа с квалифицирано мнозинство.
 Това решение не освобождава нито държавата-членка, нито нейните граждани от задълженията им към банката.
 Член 25
 (предишен член 27)
 1. Ако Съветът на гуверньорите реши да спре операциите на Банката, тогава се спират незабавно всички нейни дейности, с изключение на онези, които са необходими за надлежното реализиране, запазване и защита на нейните активи, както и за уреждането на нейните задължения.
 2. В случай на ликвидация, Съветът на гуверньорите назначава ликвидатори и им предоставя указания за осъществяването на ликвидацията. Той следи за защитата на правата на членовете на персонала.
 Член 26
 (предишен член 28)
 1. Във всяка от държавите-членки банката притежава най-широката правоспособност, предоставяна на юридическите лица съгласно националните законодателства; в частност тя може да придобива или да се разпорежда с движима или недвижима собственост и може да бъде страна в съдебно производство.
 2. Имуществото на Банката е освободено от всякакви форми на реквизиция или експроприиране.
 Член 27
 (предишен член 29)
 Споровете между Банката, от една страна и нейните кредитори, длъжници или трети лица, от друга, се решават от компетентните национални съдилища, освен когато компетентността е предоставена на Съда на Европейския съюз. Банката може да предвиди в договор арбитражна процедура.
 Банката има


text:
служебен адрес във всяка държава-членка. Но тя може във всеки договор да посочва специален служебен адрес.
 Имуществото и активите на Банката не подлежат на запор или на конфискация чрез принудително изпълнение, освен въз основа на съдебно решение.
 Член 28
 (предишен член 30)
 1. Съветът на гуверньорите, като действа с единодушие може да реши да създаде клонове или други образувания, които притежават юридическа правосубектност и финансова самостоятелност.
 2. Съветът на гуверньорите приема с единодушие уставите на посочените в параграф 1 образувания. Уставите определят по-специално техните цели, структура, капитал, членове, местонахождение на седалището, финансови ресурси, средства за намеса, правила за контрол, както и тяхната връзка с органите на Банката.
 3. Банката е компетентна да участва в управлението на тези образувания и в записания им капитал до размера, определен с единодушие от Съвета на гуверньорите.
 4. Протоколът за привилегиите и имунитетите на Европейския съюз се прилага по отношение на образуванията по параграф 1, доколкото те се подчиняват на правото на Съюза, по отношение на членовете на техните органи при изпълнение на служебните им задължения и по отношение на техния персонал, в същия смисъл и при същите условия, както приложимите към Банката.
 Дивидентите, капиталовите печалби или другите форми на приходи, произтичащи от тези образувания, на които имат право членовете, различни от Европейския съюз и Банката, остават въпреки това подчинени на фискалните разпоредби на приложимото законодателство.
 5. В определените по-долу граници Съдът на Европейския съюз е компетентен да разглежда спорове относно мерки, приети от органите на образувание, което се подчинява на правото на Съюза. Производствата срещу такива мерки могат да бъдат образувани от всеки член на такова образувание, в това му качество, или от държавите-членки при предвидените в член 263 от Договора за функционирането на Европейския съюз условия.
 6. Съветът на гуверньорите, като действа с единодушие може да реши да допусне персонала на образуванията, подчинени на правото на Съюза, до общи схеми с Банката при спазване на съответните вътрешни процедури.


text:
 11/ 81
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 111
 22006A1101(01)
 L 303/3
 ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
 ПРОТОКОЛ
 към Споразумението за партньорство и сътрудничество за установяване на партньорство между Европейските общности и техните държави-членки, от една страна, и Република Казахстан, от друга страна, във връзка с присъединяването на Чешката република, Република Естония, Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Република Унгария, Република Малта, Република Полша, Република Словения и Словашката република към Европейския съюз
 КРАЛСТВО БЕЛГИЯ,
 ЧЕШКАТА РЕПУБЛИКА,
 КРАЛСТВО ДАНИЯ,
 ФЕДЕРАЛНА РЕПУБЛИКА ГЕРМАНИЯ,
 РЕПУБЛИКА ЕСТОНИЯ,
 РЕПУБЛИКА ГЪРЦИЯ,
 КРАЛСТВО ИСПАНИЯ,
 ФРЕНСКАТА РЕПУБЛИКА,
 ИРЛАНДИЯ,
 ИТАЛИАНСКАТА РЕПУБЛИКА,
 РЕПУБЛИКА КИПЪР,
 РЕПУБЛИКА ЛАТВИЯ,
 РЕПУБЛИКА ЛИТВА,
 ВЕЛИКОТО ХЕРЦОГСТВО ЛЮКСЕМБУРГ,
 РЕПУБЛИКА УНГАРИЯ,
 РЕПУБЛИКА МАЛТА,
 КРАЛСТВО НИДЕРЛАНДИЯ,
 РЕПУБЛИКА АВСТРИЯ,
 РЕПУБЛИКА ПОЛША,
 ПОРТУГАЛСКАТА РЕПУБЛИКА,
 РЕПУБЛИКА СЛОВЕНИЯ,
 СЛОВАШКАТА РЕПУБЛИКА,
 РЕПУБЛИКА ФИНЛАНДИЯ,
 КРАЛСТВО ШВЕЦИЯ,
 ОБЕДИНЕНОТО КРАЛСТВО ВЕЛИКОБРИТАНИЯ И СЕВЕРНА ИРЛАНДИЯ,
 наричани по-долу „държавите-членки“, представлявани от Съвета на Европейския съюз, и
 ЕВРОПЕЙСКАТА ОБЩНОСТ И ЕВРОПЕЙСКАТА ОБЩНОСТ ЗА АТОМНА ЕНЕРГИЯ,
 наричани по-долу „Общностите“, представлявани от Съвета на Европейския съюз и от Европейската комисия,
 от една страна, и
 РЕПУБЛИКА КАЗАХСТАН,
 от друга страна,
 КАТО ВЗЕХА ПРЕДВИД присъединяването на Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия към Европейския съюз на 1 май 2004 г.,
 СЕ СПОРАЗУМЯХА ЗА СЛЕДНОТО:
 Член 1
 Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия стават страни по Споразумението за партньорство и сътрудничество за установяване на партньорство между Европейските общности и техните държави-членки, от една страна, и Република Казахстан, от друга страна, подписано в Брюксел на 23 януари 1995 г. (наричано по-долу „споразумението“), и съответно приемат и вземат предвид, по същия начин като другите държави-членки на Общността текстовете на споразумението и документите, приложени към него.
 Член 2
 Във връзка с последните институционални развития в Европейския съюз страните се договарят, че след изтичането на Договора за създаване на Европейската общност за въглища и стомана, съществуващите разпоредби в споразумението, които се позовават на Европейската общност за въглища и стомана се считат за позоваване на Европейската общност, която е поела всички права и задължения, договорени от Европейската общност за въглища и стомана.
 Член 3
 Настоящият протокол е неразделна част от споразумението.
 Член 4
 1. Настоящият протокол се одобрява от Общностите, от Съвета на Европейския съюз от името на държавите-членки, и от Република Казахстан в съответствие с техните собствени процедури.
 2. Страните се нотифицират взаимно за приключването на съответните процедури, посочени в предходния параграф. Инструментите за одобряване се депозират в генералния секретариат на Съвета на Европейския съюз.
 Член 5
 1. Настоящият протокол влиза в сила в същия ден, както и Договора за присъединяване от 2003 г., при условие че всички инструменти за одобряване на настоящия протокол са депозирани преди тази дата.
 2. Когато не всички инструменти за одобряване на настоящия протокол са депозирани преди тази дата, настоящият протокол влиза в сила на първия ден от първия месец, следващ депозирането на последния инструмент за одобряване.
 3. Когато не всички инструменти за одобряване на настоящия протокол са депозирани преди 1 май 2004 г., настоящият протокол се прилага временно, считано от 1 май 2004 г.
 Член 6
 Текстовете на споразумението, заключителния


text:
акт и всички документи, приложени към него, са съставени на естонски, латвийски, литовски, малтийски, полски, словашки, словенски, унгарски и чешки език.
 Тези текстове са приложени към настоящия протокол и са еднакво автентични с текстовете на другите езици, на които са съставени споразумението, заключителният акт и документите, приложени към него (1).
 Член 7
 Настоящият протокол се изготвя в два екземпляра на английски, гръцки, датски, естонски, италиански, испански, латвийски, литовски, малтийски, немски, нидерландски, полски, португалски, словашки, словенски, унгарски, фински, френски, чешки, шведски и казахски език, като всички текстове са автентични.
 Hecho en Bruselas, el treinta de abril de dos mil cuatro.
 V Bruselu dne třicátého dubna dva tisíce čtyři.
 Udfærdiget i Bruxelles den tredivte april to tusind og fire.
 Geschehen zu Brüssel am dreißigsten April zweitausendundvier.
 Kahe tuhande neljanda aasta kolmekümnendal aprillil Brüsselis.
 Έγινε στις Βρυξέλλες, στις τριάντα Απριλίου δύο χιλιάδες τέσσερα.
 Done at Brussels on the thirtieth day of April in the year two thousand and four.
 Fait à Bruxelles, le trente avril deux mille quatre.
 Fatto a Bruxelles, addì trenta aprile duemilaquattro.
 Briselē, divi tūkstoši ceturtā gada trīsdesmitajā aprīlī.
 Priimta du tūkstančiai ketvirtų metų balandžio trisdešimtą dieną Briuselyje.
 Kelt Brüsszelben, a kétezer-negyedik év április havának tizenharmadik napján.
 Magħmul fi Brussel fit-tletin jum ta' April tas-sena elfejn u erbgħa.
 Gedaan te Brussel, de dertigste april tweeduizendvier.
 Sporządzono w Brukseli, dnia trzynastego kwietnia roku dwa tysiące czwartego.
 Feito em Bruxelas, em trinta de Abril de dois mil e quatro.
 V Bruseli dňa tridsiateho apríla dvetisícštyri.
 V Bruslju, dne tridesetega aprila leta dva tisoč štiri.
 Tehty Brysselissä kolmantenakymmenentenä päivänä huhtikuuta vuonna kaksituhattaneljä.
 Som skedde i Bryssel den trettionde april tjugohundrafyra.
 Por los Estados miembros
 Za členské státy
 For medlemsstaterne
 Für die Mitgliedstaaten
 Liikmesriikide nimel
 Για τα κράτη μέλη
 For the Member States
 Pour les États membres
 Per gli Stati membri
 Dalībvalstu vārdā
 Valstybių narių vardu
 A tagállamok részéről
 Għall-Istati Membri
 Voor de lidstaten
 W imieniu Państw Członkowskich
 Pelos Estados-Membros
 Za členské štáty
 Za države članice
 Jäsenvaltioiden puolesta
 På medlemsstaternas vägnar
 Por las Comunidades Europeas
 Za Evropská společenství
 For De Europæiske Fællesskaber
 Für die Europäischen Gemeinschaften
 Euroopa ühenduste nimel
 Για τις Ευρωπαϊκές Κοινότητες
 For the European Communities
 Pour les Communautés européennes
 Per le Comunità europee
 Eiropas Kopienu vārdā
 Europos Bendrijų vardu
 Az Európai Közösségek részéről
 Għall-Komunitajiet Ewropej
 Voor de Europese Gemeenschappen
 W imieniu Wspólnot Europejskich
 Pelas Comunidades Europeias
 Za Európske spoločenstvá
 Za Evropski skupnosti
 Euroopan yhteisöjen puolesta
 På Europeiska gemenskapernas vägnar
 Por la República de Kazajstán
 Za Kazašskou republiku
 For Republikken Kasakhstan
 Für die Republik Kasachstan
 Kasahstani Vabariigi nimel
 Για τη Δημοκρατία τον Καζακστάν
 For the Republic of Kazakhstan
 Pour la République du Kazakhstan
 Per la Repubblica del Kazakstan
 Kazahstānas Republikas vārdā
 Kazachstano Respublikos vardu
 Kazahsztán részéről
 Għar-Repubblika tal-Kazakistan
 Voor de Republiek Kazachstan
 W imieniu Republiki Kazachstanu
 Pela República do Cazaquistão
 Za Kazašskú republiku
 Za Republiko Kazahstan
 Kazakstanin tasavallan puolesta
 På Republiken Kazakstans vägnar
 (1) Чешката, естонската, латвийската, литовската, унгарската, малтийската, полската, словашката и словенската версия на настоящото споразумение се публикуват в специално издание на Официален вестник на по-късна дата.


text:
 19.10.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 270/32
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 61/2016
 от 18 март 2016 година
 за изменение на приложение XXII (Дружествено право) към Споразумението за ЕИП [2017/1891]
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство („Споразумението за ЕИП“), и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Регламент (ЕС) 2015/2343 на Комисията от 15 декември 2015 г. за изменение на Регламент (ЕО) No 1126/2008 за приемане на някои международни счетоводни стандарти в съответствие с Регламент (ЕО) No 1606/2002 на Европейския парламент и на Съвета във връзка с Международни стандарти за финансово отчитане 5 и 7 и Международни счетоводни стандарти 19 и 34 (1) следва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.
 (2)
 Поради това приложение XXII към Споразумението за ЕИП следва да бъде съответно изменено,
 ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
 Член 1
 В точка 10ба (Регламент (ЕО) No 1126/2008 на Комисията) от приложение XXII към Споразумението за ЕИП се добавя следното тире:
 „—
 32015 R 2343: Регламент (ЕС) 2015/2343 на Комисията от 15 декември 2015 г. (ОВ L 330, 16.12.2015 г., стр. 20)“.
 Член 2
 Текстът на Регламент (ЕС) 2015/2343 на исландски и норвежки език, който ще бъде публикуван в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, е автентичен.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила на 19 март 2016 г., при условие че са внесени всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението за ЕИП (*1).
 Член 4
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 18 март 2016 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 Claude MAERTEN
 (1) ОВ L 330, 16.12.2015 г., стр. 20.
 (*1) Без отбелязани конституционни изисквания.


text:
 22.4.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 101/24
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 14/2010
 от 29 януари 2010 година
 за изменение на приложение XVI (Обществени поръчки) към Споразумението за ЕИП
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с Протокола за адаптиране на Споразумението за Европейското икономическо пространство, наричано по-долу „Споразумението“, и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Приложение XVI към Споразумението бе изменено с Решение на Съвместния комитет на ЕИП No 53/2008 от 25 април 2008 г. (1).
 (2)
 Регламент (ЕО) No 213/2008 на Комисията от 28 ноември 2007 г. за изменение на Регламент (ЕО) No 2195/2002 на Европейския парламент и на Съвета относно Общия терминологичен речник, свързан с обществените поръчки (CPV), и на директиви 2004/17/ЕО и 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно координиране на процедурите за възлагане на обществени поръчки, във връзка с ревизирането на CPV (2), следва да бъде включен в Споразумението,
 РЕШИ:
 Член 1
 В точка 2 (Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета), точка 4 (Директива 2004/17/ЕО на Европейския парламент и на Съвета) и точка 6а (Регламент (ЕО) No 2195/2002 на Европейския парламент и на Съвета) от приложение XVI към Споразумението се добавя следното тире:
 „—
 32008 R 0213: Регламент (ЕО) No 213/2008 на Комисията от 28 ноември 2007 г. (ОВ L 74, 15.3.2008 г., стр. 1).“
 Член 2
 Текстовете на Регламент (ЕО) No 213/2008 на исландски и норвежки език, които ще бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила на 30 януари 2010 г., при условие че всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението, са внесени в Съвместния комитет на ЕИП (3).
 Член 4
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 29 януари 2010 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 Alan SEATTER
 (1) ОВ L 223, 21.8.2008 г., стр. 51.
 (2) ОВ L 74, 15.3.2008 г., стр. 1.
 (3) Без отбелязани конституционни изисквания.


text:
 3.3.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 58/75
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 118/2010
 от 10 ноември 2010 година
 за изменение на приложение II (Технически наредби, стандарти, изпитвания и сертифициране) към Споразумението за ЕИП
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с Протокола за адаптиране на Споразумението за Европейското икономическо пространство, наричано по-нататък „Споразумението“, и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Приложение II към Споразумението беше изменено с Решение на Съвместния комитет на ЕИП No 138/2009 от 4 декември 2009 г. (1)
 (2)
 Решение 2009/251/ЕО на Комисията от 17 март 2009 г. за изискване към държавите-членки да гарантират, че на пазара не се пускат или предлагат продукти, които съдържат биоцида диметилфумарат (2) следва да бъде включено в Споразумението.
 (3)
 Решение 2010/153/ЕС на Комисията от 11 март 2010 г. за продължаване на валидността на Решение 2009/251/ЕО за изискване към държавите-членки да гарантират, че на пазара не се пускат или предлагат продукти, които съдържат биоцида диметилфумарат (3) следва да бъде включено в Споразумението,
 РЕШИ:
 Член 1
 След точка 3м (Решение 2008/357/ЕО на Комисията) от глава XIX от приложение II към Споразумението се вмъква следният текст:
 „3н.
 32009 D 0251: Решение 2009/251/ЕО на Комисията от 17 март 2009 г. за изискване към държавите-членки да гарантират, че на пазара не се пускат или предлагат продукти, които съдържат биоцида диметилфумарат (ОВ L 74, 20.3.2009 г., стр. 32), изменено със:
 —
 32010 D 0153: Решение 2010/153/ЕС на Комисията от 11 март 2010 г. (ОВ L 63, 12.3.2010 г., стр. 21).“
 Член 2
 Текстовете на решения 2009/251/ЕО и 2010/153/ЕС на исландски и норвежки език, които ще бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила на 11 ноември 2010 г., при условие че всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението, са внесени в Съвместния комитет на ЕИП (4).
 Член 4
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 10 ноември 2010 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 Stefán Haukur JÓHANNESSON
 (1) ОВ L 62, 11.3.2010 г., стр. 31.
 (2) ОВ L 74, 20.3.2009 г., стр. 32.
 (3) ОВ L 63, 12.3.2010 г., стр. 21.
 (4) Без отбелязани конституционни изисквания.


text:
 Важна правна забележка
 |
 22007A1115(01)
 Protocol 6 concerning the definition of the concept of originating products and methods of administrative cooperation - Joint Declarations
 Официален вестник n° L 297 , 15/11/2007 стр. 0003 - 0116
 20071016Protocol 6concerning the definition of the concept of "originating products" and methods of administrative cooperationTABLE OF CONTENTSTITLE I GENERAL PROVISIONSArticle 1 DefinitionsTITLE II DEFINITION OF THE CONCEPT OF "ORIGINATING PRODUCTS"Article 2 General requirementsArticle 3 Cumulation in the CommunityArticle 4 Cumulation in AlgeriaArticle 5 Wholly obtained productsArticle 6 Sufficiently worked or processed productsArticle 7 Insufficient working or processingArticle 8 Unit of qualificationArticle 9 Accessories, spare parts and toolsArticle 10 SetsArticle 11 Neutral elementsTITLE III TERRITORIAL REQUIREMENTSArticle 12 Principle of territorialityArticle 13 Direct transportArticle 14 ExhibitionsTITLE IV DRAWBACK OR EXEMPTIONArticle 15 Prohibition of drawback of, or exemption from, customs dutiesTITLE V PROOF OF ORIGINArticle 16 General requirementsArticle 17 Procedure for the issue of a movement certificate EUR.1 or EUR-MEDArticle 18 Movement certificates EUR.1 or EUR-MED issued retrospectivelyArticle 19 Issue of a duplicate movement certificate EUR.1 or EUR-MEDArticle 20 Issue of movement certificates EUR.1 or EUR-MED on the basis of a proof of origin issued or made out previouslyArticle 21 Accounting segregationArticle 22 Conditions for making out an invoice declaration or an invoice declaration EUR-MEDArticle 23 Approved exporterArticle 24 Validity of proof of originArticle 25 Submission of proof of originArticle 26 Importation by instalmentsArticle 27 Exemptions from proof of originArticle 27a Supplier's declarationArticle 28 Supporting documentsArticle 29 Preservation of proof of origin, supplier's declarations and supporting documentsArticle 30 Discrepancies and formal errorsArticle 31 Amounts expressed in euroTITLE VI ARRANGEMENTS FOR ADMINISTRATIVE COOPERATIONArticle 32 Mutual assistanceArticle 33 Verification of proofs of originArticle 33a Verification of supplier's declarationsArticle 34 Dispute settlementArticle 35 PenaltiesArticle 36 Free zonesTITLE VII CEUTA AND MELILLAArticle 37 Application of the ProtocolArticle 38 Special conditionsTITLE VIII FINAL PROVISIONSArticle 39 Amendments to the ProtocolArticle 40 Transitional provisions for goods in transit or storageList of AnnexesANNEX I Introductory notes to the list in Annex IIANNEX II List of working or processing required to be carried out on non-originating materials in order for the product manufactured to obtain originating statusANNEX IIIa Specimens of movement certificate EUR.1 and application for a movement certificate EUR.1ANNEX IIIb Specimens of movement certificate EUR-MED and application for a movement certificate EUR-MEDANNEX IVa Text of the invoice declarationANNEX IVb Text of the invoice declaration EUR-MEDANNEX V Specimen of the supplier's declarationANNEX VI Specimen of the long-term supplier's declarationJoint DeclarationsJOINT DECLARATION concerning the Principality of AndorraJOINT DECLARATION concerning the Republic of San MarinoTITLE IGENERAL PROVISIONSArticle 1DefinitionsFor the purposes of this Protocol:(a) "manufacture" means any kind of working or processing including assembly or specific operations;(b) "material" means any ingredient, raw material, component or part, etc., used in the manufacture of the product;(c) "product" means the product being manufactured, even if it is intended for later use in another manufacturing operation;(d) "goods" means both materials and products;(e) "customs value" means the value as determined in accordance with the 1994 Agreement on implementation of Article VII of the General


text: Agreement on Tariffs and Trade (WTO Agreement on customs valuation);(f) "ex-works price" means the price paid for the product ex works to the manufacturer in the Community or in Algeria in whose undertaking the last working or processing is carried out, provided the price includes the value of all the materials used, minus any internal taxes which are, or may be, repaid when the product obtained is exported;(g) "value of materials" means the customs value at the time of importation of the non-originating materials used, or, if this is not known and cannot be ascertained, the first ascertainable price paid for the materials in the Community or in Algeria;(h) "value of originating materials" means the value of such materials as defined in (g) applied mutatis mutandis;(ij) "value added" shall be taken to be the ex-works price minus the customs value of each of the materials incorporated which originate in the other countries referred to in Articles 3 and 4 with which cumulation is applicable or, where the customs value is not known or cannot be ascertained, the first ascertainable price paid for the materials in the Community or in Algeria;(k) "chapters" and "headings" mean the chapters and the headings (four-digit codes) used in the nomenclature which makes up the Harmonised Commodity Description and Coding System, referred to in this Protocol as "the Harmonised System" or "HS";(l) "classified" refers to the classification of a product or material under a particular heading;(m) "consignment" means products which are either sent simultaneously from one exporter to one consignee or covered by a single transport document covering their shipment from the exporter to the consignee or, in the absence of such a document, by a single invoice;(n) "territories" includes territorial waters.TITLE IIDEFINITION OF THE CONCEPT OF "ORIGINATING PRODUCTS"Article 2General requirements1. For the purpose of implementing the Agreement, the following products shall be considered as originating in the Community:(a) products wholly obtained in the Community within the meaning of Article 5;(b) products obtained in the Community incorporating materials which have not been wholly obtained there, provided that such materials have undergone sufficient working or processing in the Community within the meaning of Article 6;(c) goods originating in the European Economic Area (EEA) within the meaning of Protocol 4 to the Agreement on the European Economic Area.2. For the purpose of implementing the Agreement, the following products shall be considered as originating in Algeria:(a) products wholly obtained in Algeria within the meaning of Article 5;(b) products obtained in Algeria incorporating materials which have not been wholly obtained there, provided that such materials have undergone sufficient working or processing in Algeria within the meaning of Article 6.3. The provisions of paragraph 1(c) shall apply only provided a free trade agreement is applicable between, on the one hand, Algeria and, on the other hand, the EEA EFTA States (Iceland, Liechtenstein and Norway).Article 3Cumulation in the Community1. Without prejudice to the provisions of Article 2(1), products shall be considered as originating in the Community if they are obtained there, incorporating