text:
години от датата на ядрената авария при друга понесена вреда.
 (b)
 Ако обаче съгласно законодателството на държавата, в която се намира инсталацията, отговорността на експлоатиращия се покрива от застраховка или от друга финансова гаранция, включително от държавни фондове за по-дълъг период, законът на компетентния съд може да предвиди, че правото на обезщетение от експлоатиращия ще се погаси едва след този по-дълъг период, който не трябва да надвишава периода, за който отговорността на експлоатиращия е покрита по този начин съгласно законодателството на държавата, в която се намира инсталацията.
 (c)
 Исковете за обезщетение при настъпила смърт и понесена телесна повреда или при удължаване на срока за погасяване на правото на обезщетение при друга вреда съгласно буква (b) от настоящата точка, предявени след срока от десет години от датата на ядрената авария, в никакъв случай не засягат правото на обезщетение съгласно настоящата конвенция на всяко лице, което е предявило иск към експлоатиращия преди изтичането на този срок.“
 2.
 Точка 2 се заличава.
 3.
 Точка 3 се заменя със следния текст:
 „3. Правото на обезщетение съгласно конвенцията се погасява или се прекратява по давност, както това е предвидено от закона на компетентния съд, ако искът не бъде предявен в срок до три години считано от датата, на която лицето, понесло вредата, е узнало или е следвало да узнае за тази вреда и за експлоатиращия, отговорен за вредата, при условие че не са изтекли сроковете, определени съгласно точка 1, букви (a) и (b) от настоящия член.“
 Член 9
 Член VII се изменя, както следва:
 1.
 В точка 1 след края на параграфа се добавят следните две изречения и така измененият параграф става буква (а) на тази точка:
 „Когато отговорността на експлоатиращия е неограничена, държавата, в която се намира инсталацията, може да определи ограничение на финансовата гаранция на експлоатиращия, който носи отговорността, при условие че така определеното ограничение не е под 300 милиона СПТ. Държавата, в която се намира инсталацията, осигурява изплащането на уважени искове за обезщетение за ядрена вреда срещу експлоатиращия, ако размерът на финансовата гаранция е недостатъчен за обезщетяване на такива искове, но не повече от размера на финансовата гаранция, определен съгласно настоящата точка.“
 2.
 Към точка 1 се добавя нова буква (b), както следва:
 „(b)
 Независимо от предвиденото в буква (а) от настоящата точка, когато отговорността на експлоатиращия е неограничена, държавата, в която се намира инсталацията, може да определи по-нисък размер на финансовата гаранция на експлоатиращия предвид естеството на ядрената инсталация или на използваните ядрени вещества и предвидимите последствия, ако в тази инсталация настъпи авария, при условие че този определен размер в никакъв случай не е по-малък от 5 милиона СПТ и при условие че държавата, в която се намира инсталацията, осигури изплащането на уважени искове за обезщетение за ядрена вреда срещу експлоатиращия, като предостави необходимите средства, ако размерът на застраховката или друга финансова гаранция е недостатъчен за обезщетяване на такива искове, до ограничението, предвидено съгласно буква (а) от настоящата точка.“
 3.
 В точка 3 след текста „от този член“ се добавя текстът „или с член V, точка 1, букви (b) и (c)“.


text:
Член 10
 Член VIII от Виенската конвенция от 1963 г. се изменя, както следва:
 1.
 Текстът на член VIII става точка 1 на този член.
 2.
 Добавя се нова точка 2, както следва:
 „2. При спазване на правилото, предвидено в член VI, точка 1, буква (c), когато при предявени искове срещу експлоатиращия вредата, която подлежи на обезщетение по настоящата конвенция, надвишава или е възможно да надвишава максималния размер, определен съобразно член V, точка 1, с предимство при разпределението на обезщетението се ползват искове за обезщетение при смърт или телесна повреда.“
 Член 11
 В края на член X от Виенската конвенция от 1963 г. се добавя ново изречение, както следва:
 „С правото на регресен иск, предвидено с настоящия член, може да се ползва също и държавата, в която се намира инсталацията, доколкото тази държава е предоставила публични средства по силата на настоящата конвенция.“
 Член 12
 Член ХI от Виенската конвенция от 1963 г. се изменя, както следва:
 1.
 Добавя се нова точка 1а, както следва:
 „1а. Когато ядрена авария възникне в рамките на изключителната икономическа зона на дадена договаряща се страна или, когато не е установена такава зона, то в рамки, които не надхвърлят границите на една изключителна икономическа зона, ако такава зона е трябвало да бъде установена, съдилищата на тази страна са единствено компетентни по смисъла на настоящата конвенция да разглеждат искове относно ядрена вреда в резултат от тази ядрена авария. Предходният текст е приложим, ако въпросната договаряща се страна е уведомила за тази зона депозитаря преди ядрената авария. Нищо в настоящата точка не се интерпретира като разрешение за упражняване на юрисдикция по начин, противоречащ на международното морско право, включително на Конвенцията на Организацията на обединените нации по морско право.“
 2.
 Точка 2 се заменя със следния текст:
 „2. Когато ядрена авария възникне извън територията на някоя от договарящите се страни или извън пространство, за което е било изпратено уведомление по силата на точка 1а, или мястото на ядрената авария не може със сигурност да бъде определено, то съдилищата на държавата, в която се намира инсталацията на отговорния експлоатиращ, са компетентни да разглеждат искове относно ядрена вреда.“
 3.
 Изписва се „, 1а“ след числото „1“ на първия ред в текста на точка 3 и в буква (b) от точка 3.
 4.
 Добавя се нова точка 4, както следва:
 „4. Договарящата се страна, чиито съдилища имат юрисдикция, гарантира, че едно-единствено от нейните съдилища е компетентно да се произнесе за дадена ядрена авария.“
 Член 13
 След член XI се добавя нов член XI А, както следва:
 „Член XI A
 Договарящата се страна, чиито съдилища имат юрисдикция, гарантира, че по отношение на искове за обезщетение за ядрена вреда:
 (a)
 всяка държава може да предяви иск от името на лицата, претърпели ядрена вреда, които са граждани на тази държава, или които са с местонахождение или местопребиваване на нейна територия и са дали своето съгласие за това; както и
 (b)
 всяко лице може да предяви иск за упражняване, по смисъла на настоящата конвенция, на правата, придобити по суброгация или цесия.“
 Член 14
 Текстът на член

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
ХII от Виенската конвенция от 1963 г. се заменя със следния текст:
 „Член XII
 1. Решение на компетентен съд на договаряща се страна, което повече не подлежи на обикновените форми на преразглеждане, се признава освен:
 (a)
 когато решението е било получено чрез измама;
 (b)
 когато на страната, срещу която е било постановено решението, не е била дадена задоволителна възможност да представи своя случай; или
 (c)
 когато решението противоречи на обществения правопорядък на договарящата се страна, на територията на която се търси признаването, или не съответства на основните норми на правосъдието.
 2. Съдебно решение, признато съобразно с точка 1 от настоящия член, след представянето му за изпълнение в съответствие с формалностите, изисквани от законодателството на договарящата се страна, в която се търси изпълнението, подлежи на изпълнение, както ако то е решение на съда на тази договаряща се страна. Съществото на иска, по който е било постановено решение, не подлежи на последващо съдебно разглеждане.“
 Член 15
 Член ХIII от Виенската конвенция от 1963 г. се изменя, както следва:
 1.
 Текстът на член XIII става точка 1 на този член.
 2.
 Добавя се нова точка 2, както следва:
 „2. Независимо от предвиденото в точка 1 от настоящия член, когато обезщетението за ядрена вреда надхвърля сумата от 150 милиона СПТ, законодателството на държавата, в която се намира инсталацията, може да предвижда дерогация от разпоредбите на настоящата конвенция по отношение на ядрена вреда, претърпяна на територията на друга държава или в която и да е морска зона на друга държава, установена съгласно международното морско право, която друга държава има ядрена инсталация на тази територия към момента на аварията и доколкото не предоставя реципрочни ползи с еквивалентна стойност.“
 Член 16
 Текстът на член ХVIII от Виенската конвенция от 1963 г. се заменя със следния текст:
 „Настоящата конвенция не засяга правата и задълженията на договарящата се страна по общите правила на международното публично право.“
 Член 17
 След член ХХ от Виенската конвенция от 1963 г. се добавя нов член XX А, както следва:
 „Член XX A
 1. В случай на спор между договарящи се страни относно тълкуването или прилагането на настоящата конвенция заинтересованите страни провеждат консултации за уреждане на спора чрез преговори или друг мирен начин на уреждане по взаимно съгласие.
 2. Когато спор с такъв характер, както е посочено в точка 1 от настоящия член, не може да бъде уреден в срок до шест месеца от датата на искането за консултации, посочено в точка 1 от настоящия член, той се предава за разрешаване чрез арбитраж или се отнася до Международния съд по искане на която и да е от страните по спора. Когато спорът бъде предаден на арбитраж и ако в срок до шест месеца от датата на искането страните по спора не могат да постигнат съгласие относно организацията на арбитража, една от страните може да поиска от председателя на Международния съд или от генералния секретар на Организацията на обединените нации да определи един или повече арбитри. В случай на противоречиви искания на страните по спора с предимство се ползва искането до генералния секретар на Организацията


text:
на обединените нации.
 3. Когато дадена държава ратифицира, приема, утвърждава или се присъединява към настоящата конвенция, тя може да декларира, че не се счита обвързана с едната или двете процедури по уреждане на спорове, предвидени в точка 2 от настоящия член. Останалите договарящи се страни няма да бъдат обвързани с дадена процедура по уреждане на спорове, предвидена в точка 2 от настоящия член, по отношение на договаряща се страна, за която е в сила такава декларация.
 4. Договаряща се страна, направила декларация съгласно точка 3 от настоящия член, може по всяко време да я оттегли чрез уведомяване на депозитаря.“
 Член 18
 1. Заличават се членове XX—XXV, точки 2 и 3 и номерацията на точка „1“ от член XXVI, и членове XXVII и XXIX от Виенската конвенция от 1963 г.
 2. Виенската конвенция от 1963 г. и настоящият протокол се четат и тълкуват между страните по настоящия протокол заедно като единен текст, който се нарича „Виенска конвенция от 1997 г. за гражданска отговорност за ядрена вреда“.
 Член 19
 1. Държава, която е страна по настоящия протокол, но не е страна по Виенската конвенция от 1963 г., е обвързана с разпоредбите на тази конвенция, изменени по силата на настоящия протокол, по отношение на други държави, които са страни по протокола, и тази държава ще бъде обвързана с разпоредбите на Виенската конвенция от 1963 г. по отношение на държавите, които са страни по тази конвенция, ако не е изразила различно намерение по време на депозирането на документа, посочен в член 20.
 2. Нищо в настоящия протокол не засяга задълженията на една държава, която е страна както по Виенската конвенция от 1963 г., така и по настоящия протокол, по-отношение на държава, която е страна по Виенската конвенция от 1963 г., но не е страна по настоящия протокол.
 Член 20
 1. Настоящият протокол е отворен за подписване от всички държави в седалището на Международната агенция за атомна енергия във Виена от 29 септември 1997 г. до влизането му в сила.
 2. Настоящият протокол подлежи на ратифициране, приемане или утвърждаване от държавите, които са го подписали.
 3. Всяка държава, която не е подписала настоящия протокол, може да се присъедини към него след влизането му в сила.
 4. Документите за ратифициране, приемане, утвърждаване или присъединяване се депозират при генералния директор на Международната агенция за атомна енергия, който е депозитар на настоящия протокол.
 Член 21
 1. Настоящият протокол влиза в сила три месеца след датата на депозирането на петия документ за ратифициране, приемане или утвърждаване.
 2. За всяка държава, която ратифицира, приема, утвърждава или се присъединява към настоящия протокол след депозирането на петия документ за ратифициране, приемане или утвърждаване, настоящият протокол влиза в сила три месеца след датата на депозирането от страна на тази държава на съответния документ.
 Член 22
 1. Всяка договаряща се страна може да денонсира настоящия протокол с писмено уведомление до депозитаря.
 2. Денонсирането влиза в сила една година след датата на получаване на уведомлението от депозитаря.
 3. Денонсирането от която и да било от страните по настоящия протокол на Виенската конвенция от 1963 г.


text:
в съответствие с член XXVI от конвенцията не се счита по никакъв начин за денонсиране на Виенската конвенция от 1963 г. във вида ѝ след изменението с настоящия протокол.
 4. Независимо от денонсирането на настоящия протокол от договаряща се страна в съответствие с настоящия член, разпоредбите на настоящия протокол продължават да се прилагат за всяка ядрена вреда, причинена от ядрена авария, възникнала преди влизането в сила на това денонсиране.
 Член 23
 Депозитарят уведомява незабавно държавите, които са страни по протокола, и всички останали държави за:
 (a)
 всяко подписване на настоящия протокол;
 (b)
 всяко депозиране на документ за ратифициране, приемане, утвърждаване или присъединяване;
 (c)
 влизането в сила на настоящия протокол;
 (d)
 всяко получено уведомление в съответствие с точка 1а от член XI;
 (e)
 искания за свикване на конференция за ревизия съгласно член XXVI от Виенската конвенция от 1963 г. и на заседание на договарящите се страни съгласно член V D от Виенската конвенция от 1963 г. с нейното изменение с настоящия протокол;
 (f)
 уведомления за денонсиране, получени съгласно член 22, и други съответни уведомления във връзка с настоящия протокол.
 Член 24
 1. Оригиналът на настоящия протокол, английският, арабският, испанският, китайският, руският и френският текст на който са еднакво автентични, се предава за съхранение при депозитаря.
 2. Международната агенция за атомна енергия установява консолидирания текст на Виенската конвенция от 1963 г. с нейното изменение с настоящия протокол на английски, арабски, испански, китайски, руски и френски език, както това е определено в приложението към настоящия протокол.
 3. Депозитарят изпраща на всички държави заверени копия на настоящия протокол заедно с консолидирания текст на Виенската конвенция от 1963 г. с нейното изменение с настоящия протокол.
 В УВЕРЕНИЕ НА КОЕТО долуподписаните, надлежно упълномощени за тази цел, подписаха настоящия протокол.
 Съставен във Виена на дванадесети септември хиляда деветстотин деветдесет и седма година.


text:
 Важна правна забележка
 |
 22000D1019(05)
 Официален вестник n° L 266 , 19/10/2000 стр. 0016 - 0017 специално чешко издание глава 11 том 04 стр. 209 - 210 специално испанско издание глава 11 том 04 стр. 209 - 210 специално унгарско издание глава 11 том 04 стр. 209 - 210 специално литвийско издание глава 11 том 04 стр. 209 - 210 LV.ES глава 11 том 04 стр. 209 - 210 MT.ES глава 11 том 04 стр. 209 - 210 PL.ES глава 11 том 04 стр. 209 - 210 SK.ES глава 11 том 04 стр. 209 - 210 специално словенско издание глава 11 том 04 стр. 209 - 210
 Решение на Съвместния комитет на ЕИПNo 32/1999от 26 март 1999 годиназа изменение на приложение II (Технически правила, стандарти, изпитвания и сертифициране) към Споразумението за ЕИПСЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с Протокол за адаптиране на Споразумението за Европейското икономическо пространство, оттук нататък наричано "Споразумението", и по-специално член 98 от него,като има предвид, че:(1) Приложение II към Споразумението е изменено с Решение No 117/98 на Съвместния комитет на ЕИП от 18 декември 1998 г. [1].(2) Директива 98/13/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 февруари 1998 г. относно телекомуникационно терминално оборудване и сателитно наземно стационарно оборудване, включително взаимното признаване на тяхното съответствие [2], следва да бъде включена в Споразумението.(3) Директива 98/13/ЕО на Европейския парламент и на Съвета отменя Директива 91/263/ЕИО на Съвета от 29 април 1991 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно телекомуникационно терминално оборудване и сателитно наземно стационарно оборудване, включително взаимното признаване на тяхното съответствие, изменена с член 11 от Директива 93/68/ЕИО на Съвета от 22 юли 1993 г. и Директива 93/97/ЕИО на Съвета от 29 октомври 1993 г., допълваща Директива 91/263/ЕИО по отношение на сателитното наземно стационарно оборудване, които са включени в Споразумението и които следователно трябва да бъдат отменени съгласно Споразумението,РЕШИ:Член 1След точка 4ще (Решение 97/347/ЕО на Комисията) на глава XVIII на приложение II към Споразумението се добавя следната точка:"4щж. 398 L 0013: Директива 98/13/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 февруари 1998 г. относно телекомуникационно терминално оборудване и сателитно наземно стационарно оборудване, включително взаимното признаване на тяхното съответствие (ОВ L 74, 12.3.1998 г., стр. 1)."Член 2В точка 6 (Директива 89/336/ЕИО на Съвета) на глава X на приложение II към Споразумението се добавя следният текст:- "— 398 L 0013: Директива 98/13/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 февруари 1998 г. (ОВ L 74, 12.3.1998 г., стр. 1)."Член 3Текстът на точка 4 (Директива 91/263/ЕИО на Съвета) на глава XVIII на приложение II към Споразумението се заличава.Член 4Текстовете на Директива 98/13/ЕО на исландски и норвежки език, приложени към версиите на настоящото решение на съответните езици, са автентични.Член 5Настоящото решение влиза в сила на 27 март 1999 г., при условие че всички нотификации до Съвместния комитет на ЕИП съгласно член 103, параграф 1 от Споразумението са направени.Член 6Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейските общности.Съставено в Брюксел на 26


text:
 25.9.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 257/23
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 62/2008
 от 6 юни 2008 година
 за изменение на приложение II (Технически регламенти, стандарти, изпитвания и сертифициране) към Споразумението за ЕИП
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с Протокола за адаптиране на Споразумението за Европейското икономическо пространство, наричано по-долу „Споразумението“, и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Приложение II към Споразумението бе изменено с Решение на Съвместния комитет на ЕИП No 46/2008 от 25 април 2008 г. (1)
 (2)
 Директива 2006/141/ЕО на Комисията от 22 декември 2006 г. относно храните за кърмачета и преходните храни и за изменение на Директива 1999/21/ЕО (2) следва да бъде включена в Споразумението.
 (3)
 Директива 2006/141/ЕО отменя Директива 91/321/ЕИО (3) на Комисията, която е включена в Споразумението и поради това следва да бъде заличена от Споразумението.
 (4)
 Настоящото решение не се прилага за Лихтенщайн,
 РЕШИ:
 Член 1
 Глава XII от приложение II към Споразумението се изменя, както следва:
 1.
 Текстът на точка 54а (Директива 91/321/ЕИО на Комисията) се заличава.
 2.
 Към точка 54ц (Директива 1999/21/ЕО на Комисията) се добавя следното тире:
 „—
 32006 L 0141: Директива 2006/141/ЕО на Комисията от 22 декември 2006 г. (ОВ L 401, 30.12.2006 г., стр. 1).“
 3.
 След точка 54щщщф (Регламент (ЕО) No 1925/2006 на Европейския парламент и на Съвета) се добавя следната точка:
 „54щщщх.
 32006 L 0141: Директива 2006/141/ЕО на Комисията от 22 декември 2006 г. относно храните за кърмачета и преходните храни и за изменение на Директива 1999/21/ЕО (ОВ L 401, 30.12.2006 г., стр. 1).
 За целите на настоящото споразумение разпоредбите на директивата следва да се четат със следните изменения:
 а)
 към член 11 се добавят следните тирета:
 —
 на исландски език: „Ungbarnablanda“ и „Stoðblanda“,
 —
 на норвежки език: „morsmelkerstatning“ и „tilskuddsblanding“;
 б)
 към член 12 се добавят следните тирета:
 —
 на исландски език: „Ungbarnamjólk“ и „Mjólkurstoðblanda“,
 —
 на норвежки език: „morsmelkerstatning basert på kumelk“ и „tilskuddsblanding basert på kumelk“.“
 Член 2
 Текстовете на исландски и норвежки език на Директива 2006/141/ЕО, които ще бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила на 7 юни 2008 г., при условие че всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението, са внесени в Съвместния комитет на ЕИП (4).
 Член 4
 Настоящето решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 6 юни 2008 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 Alan SEATTER
 (1) ОВ L 223, 21.8.2008 г., стр. 40.
 (2) ОВ L 401, 30.12.2006 г., стр. 1.
 (3) ОВ L 175, 4.7.1991 г., стр. 35.
 (4) Без отбелязани конституционни изисквания.


text:
 Важна правна забележка
 |
 22004D0089
 Официален вестник n° L 349 , 25/11/2004 стр. 0051 - 0051
 Решение на Съвместния комитет на ЕИПNo 89/2004от 8 юни 2004 годиназа изменение на Протокол 31 към Споразумението за ЕИП относно сътрудничеството в специфични области извън четирите свободиСЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,като взе предвид Споразумението за Европейско икономическо пространство, изменено с Протокола за адаптиране на Споразумението за Европейско икономическо пространство, по-нататък наричано "Споразумението", и по-специално членове 86 и 98 от него,като има предвид, че:(1) Протокол 31 към Споразумението беше изменен с Решение No 173/1999 на Съвместния комитет на ЕИП от 26 ноември 1999 г. [1].(2) Уместно е да се разшири сътрудничеството на договарящите страни в Споразумението и да се включи Решение No 20/2004/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 8 декември 2003 г., постановяващо обща рамка за финансиране на действия на Общността в подкрепа на потребителската политика за годините 2004 г. - 2007 г. [2].(3) Следователно Протокол 31 към Споразумението трябва да бъде изменен, за да позволи такова разширено сътрудничество да се осъществява от 1 януари 2004 г.,РЕШИ:Член 1Следната алинея се добавя в член 6, параграф 3 от Протокол 31 към Споразумението:"От 1 януари 2004 г. държавите от ЕАСТ участват в дейности на Общността, които могат да възникнат в резултат на следния акт, както и на произтичащи от него актове:- 32004 D 0020: Решение No 20/2004/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 8 декември 2003 г., постановяващо обща рамка за финансиране на действия на Общността в подкрепа на потребителската политика за годините 2004 г. - 2007 г. (ОВ L 5, 9.1.2004 г., стр. 1)."Член 2Настоящото решение влиза в сила в деня след последната нотификации съгласно член 103, параграф 1 от Споразумението [***].Прилага се от 1 януари 2004 година.Член 3Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.Съставено в Брюксел на 8 юни 2004 година.За Съвместния комитет на ЕИППредседателS. Gillespie[1] ОВ L 61, 1.3.2001 г., стр. 33.[2] ОВ L 5, 9.1.2004 г., стр. 1.[***] Не са посочени конституционни изисквания.--------------------------------------------------


text:
 27.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 58/13
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 160/2013
 от 8 октомври 2013 година
 за изменение на приложение II (Технически правила, стандарти, изпитвания и сертифициране) към Споразумението за ЕИП
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство („Споразумението за ЕИП“), и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Директива 2012/26/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 г. за изменение на Директива 2001/83/ЕО по отношение на фармакологичната бдителност (1) следва да бъде включена в Споразумението за ЕИП.
 (2)
 Поради това приложение II към Споразумението за ЕИП следва да бъде съответно изменено,
 ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
 Член 1
 В точка 15р (Директива 2001/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета) в глава XIII на приложение II към Споразумението за ЕИП се добавя следното тире:
 „—
 32012 L 0026: Директива 2012/26/ЕС на Европейския парламент и Съвета от 25 октомври 2012 г. (ОВ L 299, 27.10.2012 г., стр. 1).“
 Член 2
 Текстовете на Директива 2012/26/ЕС на исландски и норвежки език, които ще бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила на 9 октомври 2013 г., при условие че са внесени всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението за ЕИП (2).
 Член 4
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 8 октомври 2013 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 Thórir IBSEN
 (1) ОВ L 299, 27.10.2012 г., стр. 1.
 (2) С отбелязани конституционни изисквания.


text:
 Важна правна забележка
 |
 22000D0622(11)
 Официален вестник n° L 148 , 22/06/2000 стр. 0053 - 0053 специално чешко издание глава 11 том 04 стр. 145 - 145 специално испанско издание глава 11 том 04 стр. 145 - 145 специално унгарско издание глава 11 том 04 стр. 145 - 145 специално литвийско издание глава 11 том 04 стр. 145 - 145 LV.ES глава 11 том 04 стр. 145 - 145 MT.ES глава 11 том 04 стр. 145 - 145 PL.ES глава 11 том 04 стр. 145 - 145 SK.ES глава 11 том 04 стр. 145 - 145 специално словенско издание глава 11 том 04 стр. 145 - 145
 Решение на Съвместния комитет на ЕИПNo 26/1999от 26 февруари 1999 годиназа изменение на Протокол 47 към Споразумението за ЕИП относно премахването на техническите пречки пред търговията с виноСЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,като взе предвид Споразумението за Европейско икономическо пространство, изменено с Протокола за адаптиране на Споразумението за Европейско икономическо пространство, по-нататък наричано "Споразумението", и по-специално член 98 от него,като има предвид, че Протокол 47 към споразумението е изменен с Решение No 99/98 на Съвместния комитет на ЕИП от 25 септември 1998 г. [1];като има предвид, че Регламент (ЕО) No 2624/95 на Комисията от 10 ноември 1995 г. за изменение на Регламент (ЕИО) No 3220/90 на Комисията относно определяне на условията за използването на някои еноложки практики, предвидени в Регламент (ЕИО) No 822/87 на Съвета [2], следва да бъде включен в споразумението,РЕШИ:Член 1В точка 27 (Pегламент (ЕИО) No 3220/90 на Комисията) от приложение 1 към Протокол 47 към споразумението се добавя следният текст:- "— 395 R 2624: Регламент (ЕО) No 2624/95 на Комисията от 10 ноември 1995 г. (ОВ L 269, 11.11.1995 г., стр. 1)."Член 2Текстовете на Регламент (ЕО) No 2624/95 на исландски и норвежки език, които са добавени на съответните езикови версии в настоящото решение, са автентични.Член 3Настоящото решение влиза в сила на 27 февруари 1999 г., при условие че всички нотификации до Съвместния комитет на ЕИП съгласно член 103, параграф 1 от Споразумението са направени.Член 4Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейските общности.Съставено в Брюксел на 26 февруари 1999 година.За Съвместния комитет на ЕИППредседателF. Barbaso[1] ОВ L 189, 22.7.1999 г., стр. 73.[2] ОВ L 269, 11.11.1995 г., стр. 1.--------------------------------------------------


text:
 30.6.2020
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 206/65
 РЕШЕНИЕ No 1/2020 НА КОМИТЕТА ЗА ВЪТРЕШЕН ТРАНСПОРТ ОБЩНОСТ/ШВЕЙЦАРИЯ
 от 19 юни 2020 година
 относно привеждането в съответствие на Решение No 2/2019с датите за транспониране на директиви (ЕС) 2016/797 и (ЕС) 2016/798 на Европейския парламент и на Съвета, отложени поради пандемията от COVID-19 [2020/896]
 КОМИТЕТЪТ,
 като взе предвид Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно железопътния и автомобилен превоз на стоки и пътници (1) (наричано по-нататък „Споразумението“), и по-специално член 52, параграф 4 от него,
 като има предвид, че:
 Решение No 2/2019 (2) на Съвместния комитет от 13 декември 2019 г. има за цел да се поддържа безпрепятствено железопътно движение между Швейцария и Европейския съюз в съответствие с изискванията, въведени с Директива (ЕС) 2016/797 (3) на Европейския парламент и на Съвета и Директива (ЕС) 2016/798 на Европейския парламент и на Съвета (4). Поради извънредните обстоятелства в резултат на пандемията от COVID-19 Европейският парламент и Съветът отложиха датите за транспониране на директиви (ЕС) 2016/797 и (ЕС) 2016/798, приемайки Директива (ЕС) 2020/700 (5). Целесъобразно е Решение No 2/2019 на Съвместния комитет да бъде приведено в съответствие с датите за транспониране, така както са изменени с посочената директива,
 РЕШИ:
 Член 1
 В член 7 от Решение No 2/2019 на Комитета по вътрешен транспорт Общност/Швейцария от 13 декември 2019 г. се добавя нов параграф 2а, както следва:
 „Член 2,
 параграф 1 и/или член 3, параграф 1 от Решение No 1/2013 на Съвместния комитет продължават да се прилагат до 31 октомври 2020 г., що се отнася до държавите членки, нотифицирали Агенцията и Комисията по силата на член 57, параграф 2а от Директива (ЕС) 2016/797 или на член 33, параграф 2а от Директива (ЕС) 2016/798.“
 Член 2
 Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
 Съставено в Берн на 19 юни 2020 година.
 За Конфедерация Швейцария
 Председател
 Peter FÜGLISTALER
 За Европейския съюз
 Ръководителка на делегацията на Европейския съюз
 Elisabeth WERNER
 (1) ОВ L 114, 30.4.2002 г., стр. 91.
 (2) ОВ L 13, 17.1.2020 г., стр. 43.
 (3) Директива (ЕС) 2016/797 на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2016 г. относно оперативната съвместимост на железопътната система в рамките на Европейския съюз (ОВ L 138, 26.5.2016 г., стр. 44).
 (4) Директива (ЕС) 2016/798 на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2016 г. относно безопасността на железопътния транспорт (ОВ L 138, 26.5.2016 г., стр. 102).
 (5) Директива (ЕС) 2020/700 на Европейския парламент и на Съвета от 25 май 2020 г. за изменение на директиви (ЕС) 2016/797 и (ЕС) 2016/798 по отношение на удължаването на срока за тяхното транспониране (ОВ L 165, 27.5.2020 г., стр. 27).


text:
 9.10.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 264/15
 РЕШЕНИЕ No 1/2015 НА ПОДКОМИТЕТА ПО ТЪРГОВИЯ И УСТОЙЧИВО РАЗВИТИЕ ЕС — РЕПУБЛИКА МОЛДОВА
 от 7 юли 2015 година
 за приемане на процедурен правилник на Подкомитета по търговия и устойчиво развитие [2015/1818]
 ПОДКОМИТЕТЪТ ПО ТЪРГОВИЯ И УСТОЙЧИВО РАЗВИТИЕ ЕС — РЕПУБЛИКА МОЛДОВА,
 като взе предвид Споразумението за асоцииране между Европейския съюз и Европейската общност за атомна енергия и техните държави членки, от една страна, и Република Молдова, от друга страна (1) („Споразумението“), и по-специално член 376 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 В съответствие с член 464 от Споразумението части от Споразумението се прилагат временно, считано от 1 септември 2014 г.
 (2)
 Съгласно член 376, параграф 3 от Споразумението Подкомитетът по търговия и устойчиво развитие трябва да провежда заседания, за да следи за прилагането на глава 13 (Търговия и устойчиво развитие) от дял V (Търговия и свързани с търговията въпроси) на Споразумението.
 (3)
 В член 376, параграф 3 от Споразумението се предвижда също, че Подкомитетът по търговия и устойчиво развитие трябва да изготви свой процедурен правилник,
 ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
 Член 1
 С настоящото решение се приема съдържащият се в приложението процедурен правилник на Подкомитета по търговия и устойчиво развитие.
 Член 2
 Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
 Съставено в Кишинев на 7 юли 2015 година.
 За Подкомитета по търговия и устойчиво развитие
 Председател
 Г-н Octavian CALMÎC
 Заместник-министър на икономиката на Република Молдова
 Секретари
 Г-жа Mihaela GORBAN
 Ръководител звено „Координация на икономическите политики в ЕС и ЗВЗСТ“, Министерство на икономиката на Република Молдова
 Г-н Dániel KRÁMER
 Сътрудник в отдел Dl. „Търговия и устойчиво развитие“ в ГД „Търговия“ на Европейската комисия
 (1) ОВ L 260, 30.8.2014 г., стр. 4.
 ПРИЛОЖЕНИЕ
 ПРОЦЕДУРЕН ПРАВИЛНИК НА ПОДКОМИТЕТА ПО ТЪРГОВИЯ И УСТОЙЧИВО РАЗВИТИЕ ЕС — РЕПУБЛИКА МОЛДОВА
 Член 1
 Общи разпоредби
 1. Подкомитетът по търговия и устойчиво развитие, създаден в съответствие с член 376 от Споразумението за асоцииране между Европейския съюз и Европейската общност за атомна енергия и техните държави членки, от една страна, и Република Молдова, от друга страна („Споразумението“), оказва съдействие на Комитета за асоцииране в състав „Търговия“, както е определено в член 438, параграф 4 от Споразумението, при изпълнението на своите функции.
 2. Подкомитетът по търговия и устойчиво развитие изпълнява функциите, описани в глава 13 (Търговия и устойчиво развитие) от дял V (Търговия и свързани с търговията въпроси) на Споразумението.
 3. Подкомитетът по търговия и устойчиво развитие се състои от представители на Европейската комисия и на Република Молдова, отговарящи за свързаните с търговията и устойчивото развитие въпроси.
 4. Представител на Европейската комисия или на Република Молдова, който отговаря за свързаните с търговията и устойчивото развитие въпроси, изпълнява функциите на председател на Подкомитета по търговия и устойчиво развитие в съответствие с член 2.
 5. Терминът „страни“ в настоящия процедурен правилник се определя в съответствие с предвиденото в член 461 от Споразумението.
 Член 2
 Специални разпоредби
 1. Членове 2—14 от Процедурния правилник на Комитета за асоцииране ЕС — Република Молдова се прилагат, освен ако в настоящия процедурен правилник е предвидено


text:
друго.
 2. Позоваванията на Съвета за асоцииране се считат за позовавания на Комитета за асоцииране в състав „Търговия“. Позоваванията на Комитета за асоцииране или на Комитета за асоцииране в състав „Търговия“ се считат за позовавания на Подкомитета по търговия и устойчиво развитие.
 Член 3
 Заседания
 Подкомитетът по търговия и устойчиво развитие провежда заседания при необходимост. Страните се стремят да заседават веднъж годишно.
 Член 4
 Изменение на процедурния правилник
 Настоящият процедурен правилник може да бъде изменян с решение на Подкомитета по търговия и устойчиво развитие ЕС — Република Молдова в съответствие с член 376 от Споразумението.


text:
 22.4.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 101/16
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 8/2010
 от 29 януари 2010 година
 за изменение на приложение II (Технически наредби, стандарти, изпитвания и сертифициране) към Споразумението за ЕИП
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с Протокола за адаптиране на Споразумението за Европейското икономическо пространство, наричано по-нататък „Споразумението“, и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Приложение II към Споразумението бе изменено с Решение на Съвместния комитет на ЕИП No 137/2009 от 4 декември 2009 г. (1)
 (2)
 Регламент (ЕО) No 134/2009 на Комисията от 16 февруари 2009 г. за изменение на Регламент (ЕО) No 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), по-специално на приложение XI (2), следва да бъде включен в Споразумението.
 (3)
 Решение 2009/63/ЕО на Комисията от 20 ноември 2008 г. за определяне на формат за предоставяне на информацията от страна на държавите-членки в съответствие с член 7, параграф 4, буква б), подточка iii) от Регламент (ЕО) No 850/2004 на Европейския парламент и на Съвета (3) следва да бъде включено в Споразумението.
 (4)
 Решение 2009/321/ЕО на Комисията от 8 април 2009 г. за определяне на нов краен срок за подаване на досиета за някои вещества, които следва да бъдат проучени в рамките на 10-годишната работна програма, посочена в член 16, параграф 2 от Директива 98/8/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4), следва да бъде включено в Споразумението.
 (5)
 Решение 2009/322/ЕО на Комисията от 8 април 2009 г. относно невключването на определени вещества в приложение I, IА или IБ към Директива 98/8/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно пускането на биоциди на пазара (5) следва да бъде включено в Споразумението.
 (6)
 Решение 2009/324/ЕО на Комисията от 14 април 2009 г. относно невключването на определени вещества в приложение I, IА или IБ към Директива 98/8/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно пускането на пазара на биоциди (6) следва да бъде включено в Споразумението,
 РЕШИ:
 Член 1
 Глава XV от приложение II към Споразумението се изменя, както следва:
 1.
 В точка 19щв (Регламент (ЕО) No 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета) се добавя следното тире:
 „—
 32009 R 0134: Регламент (ЕО) No 134/2009 на Комисията от 16 февруари 2009 г. (ОВ L 46, 17.2.2009 г., стр. 3).“
 2.
 След точка 1щн (Регламент (ЕО) No 466/2008 на Комисията) се добавят следните точки:
 „12що.
 32009 D 0063: Решение 2009/63/ЕО на Комисията от 20 ноември 2008 г. за определяне на формат за предоставяне на информацията от страна на държавите-членки в съответствие с член 7, параграф 4, буква б), подточка iii) от Регламент (ЕО) No 850/2004 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 23, 27.1.2009 г., стр. 30).
 12щп.
 32009 D 0321: Решение 2009/321/ЕО на Комисията от 8 април 2009 г. за определяне на нов краен срок за подаване на досиета за някои вещества, които следва да бъдат проучени в рамките на 10-годишната работна програма, посочена в член 16, параграф 2 от


text:
Директива 98/8/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 95, 9.4.2009 г., стр. 42).
 12щр.
 32009 D 0322: Решение 2009/322/ЕО на Комисията от 8 април 2009 г. относно невключването на определени вещества в приложение I, IА или IБ към Директива 98/8/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно пускането на биоциди на пазара (ОВ L 95, 9.4.2009 г., стр. 44).
 12щс.
 32009 D 0324: Решение 2009/324/ЕО на Комисията от 14 април 2009 г. относно невключването на определени вещества в приложение I, IА или IБ към Директива 98/8/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно пускането на пазара на биоциди (ОВ L 96, 15.4.2009 г., стр. 37).“
 Член 2
 Текстовете на Регламент (ЕО) No 134/2009 и решения 2009/63/ЕО, 2009/321/ЕО, 2009/322/ЕО и 2009/324/ЕО на исландски и норвежки език, които ще бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила на 30 януари 2010 г., при условие че всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението, са внесени в Съвместния комитет на ЕИП (7).
 Член 4
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 29 януари 2010 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 Alan SEATTER
 (1) ОВ L 62, 11.3.2010 г., стр. 30.
 (2) ОВ L 46, 17.2.2009 г., стр. 3.
 (3) ОВ L 23, 27.1.2009 г., стр. 30.
 (4) ОВ L 95, 9.4.2009 г., стр. 42.
 (5) ОВ L 95, 9.4.2009 г., стр. 44.
 (6) ОВ L 96, 15.4.2009 г., стр. 37.
 (7) Без отбелязани конституционни изисквания.


text:
 29.11.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 321/3
 СПОРАЗУМЕНИЕ ЗА ПАРТНЬОРСТВО
 по въпросите на отношенията и сътрудничеството между Европейския съюз и неговите държави членки, от една страна, и Нова Зеландия, от друга страна
 ЕВРОПЕЙСКИЯТ СЪЮЗ, наричан по-нататък„Съюзът“,
 както и
 КРАЛСТВО БЕЛГИЯ,
 РЕПУБЛИКА БЪЛГАРИЯ,
 ЧЕШКАТА РЕПУБЛИКА,
 КРАЛСТВО ДАНИЯ,
 ФЕДЕРАЛНА РЕПУБЛИКА ГЕРМАНИЯ,
 РЕПУБЛИКА ЕСТОНИЯ,
 ИРЛАНДИЯ,
 РЕПУБЛИКА ГЪРЦИЯ,
 КРАЛСТВО ИСПАНИЯ,
 ФРЕНСКАТА РЕПУБЛИКА,
 РЕПУБЛИКА ХЪРВАТИЯ,
 ИТАЛИАНСКАТА РЕПУБЛИКА,
 РЕПУБЛИКА КИПЪР,
 РЕПУБЛИКА ЛАТВИЯ,
 РЕПУБЛИКА ЛИТВА,
 ВЕЛИКОТО ХЕРЦОГСТВО ЛЮКСЕМБУРГ,
 УНГАРИЯ,
 РЕПУБЛИКА МАЛТА,
 КРАЛСТВО НИДЕРЛАНДИЯ,
 РЕПУБЛИКА АВСТРИЯ,
 РЕПУБЛИКА ПОЛША,
 ПОРТУГАЛСКАТА РЕПУБЛИКА,
 РУМЪНИЯ,
 РЕПУБЛИКА СЛОВЕНИЯ,
 СЛОВАШКАТА РЕПУБЛИКА,
 РЕПУБЛИКА ФИНЛАНДИЯ,
 КРАЛСТВО ШВЕЦИЯ,
 ОБЕДИНЕНОТО КРАЛСТВО ВЕЛИКОБРИТАНИЯ И СЕВЕРНА ИРЛАНДИЯ,
 държави — членки на Европейския Съюз, наричани по-нататък „държавите членки“,
 от една страна, и
 НОВА ЗЕЛАНДИЯ,
 от друга страна,
 наричани по-нататък „страните“,
 КАТО ПРИЗНАВАТ споделените ценности и близките исторически, политически, икономически и културни връзки помежду си,
 КАТО ПРИВЕТСТВАТ постигнатия напредък в развитието на взаимноизгодни отношения след приемането на Съвместната декларация за отношенията и сътрудничеството между Европейския съюз и Нова Зеландия на 21 септември 2007 г.,
 КАТО ПОТВЪРЖДАВАТ ОТНОВО своята ангажираност с целите и принципите на Устава на Организацията на обединените нации („Устав на ООН“) и с укрепването на ролята на Организацията на обединените нации („ООН“),
 КАТО ПОТВЪРЖДВАВАТ ОТНОВО ангажираността си с демократичните принципи и правата на човека, заложени във Всеобщата декларация за правата на човека и в други съответни международноправни инструменти в областта на тези права, както и с принципите на правовата държава и доброто управление,
 КАТО ПРИЗНАВАТ специалната ангажираност на правителството на Нова Зеландия с принципите на Договора от Уайтанги,
 КАТО ПОДЧЕРТАВАТ широкообхватното естество на отношенията си и важността на осигуряването на съгласувана рамка за насърчаване на развитието на тези отношения,
 КАТО ИЗРАЗЯВАТ общата си воля да издигнат отношенията си до нивото на засилено партньорство,
 КАТО ПОТВЪРЖДАВАТ желанието си да засилят и да развият политическия диалог и сътрудничеството помежду си,
 ТВЪРДО РЕШЕНИ да укрепят, задълбочат и диверсифицират сътрудничеството в области от взаимен интерес на двустранно, регионално и глобално равнище и за взаимна полза,
 КАТО ОТЧИТАТ нуждата от засилено сътрудничество в областта на правосъдието, свободата и сигурността,
 КАТО ОТЧИТАТ желанието си да насърчават устойчивото развитие в неговите икономически, социални и екологични измерения,
 КАТО ОТЧИТАТ СЪЩО ТАКА общия си интерес към насърчаването на взаимно разбирателство и стабилни връзки между хората, включително посредством туризъм, реципрочни договорености, които позволяват на младите хора да посещават други държави и да работят и учат, както и посредством други краткосрочни посещения,
 КАТО ПОТВЪРЖДАВАТ ОТНОВО силния си ангажимент за насърчаване на икономическия растеж, глобалното икономическо управление, финансовата стабилност и ефективното многостранно сътрудничество,
 КАТО ПОТВЪРЖДАВАТ ОТНОВО ангажимента си за сътрудничество в насърчаването на международния мир и сигурност,
 КАТО СЕ ОСНОВАВАТ НА споразуменията, сключени между Съюза и Нова Зеландия, най-вече във връзка с управлението на кризи, науката и технологиите, въздухоплавателните услуги, процедурите за оценяване на съответствието и санитарните мерки,
 КАТО ОТБЕЛЯЗВАТ, че в случай, че страните решат в рамките на настоящото споразумение да сключат специални споразумения в областта на свободата, сигурността и правосъдието, които трябва да бъдат сключени от Съюза съгласно част трета, дял V от Договора за функционирането на


text:
Европейския съюз, разпоредбите на тези бъдещи споразумения няма да обвързват Обединеното кралство и/или Ирландия, освен ако Съюзът, заедно с Обединеното кралство и/или Ирландия във връзка със съответните си предходни двустранни отношения, не уведомят Нова Зеландия, че Обединеното кралство и/или Ирландия е обвързано/обвързана или са обвързани от тези споразумения като част от Съюза в съответствие с Протокол No 21 относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия по отношение на пространството на свобода, сигурност и правосъдие, приложен към Договора за Европейския съюз и Договора за функционирането на Европейския съюз. Също така, всички последващи вътрешни за Съюза мерки, които трябва да бъдат приети за изпълнение на настоящото споразумение по силата на посочения по-горе дял V, няма да обвързват Обединеното кралство и/или Ирландия, освен ако те не са уведомили за желанието си да участват в такива мерки или да ги приемат в съответствие с Протокол No 21. Като отбелязват също, че такива бъдещи споразумения или такива последващи вътрешни за Съюза мерки попадат в приложното поле на Протокол No 22 относно позицията на Дания, приложен към тези договори,
 СЕ СПОРАЗУМЯХА ЗА СЛЕДНОТО:
 ДЯЛ I
 ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
 Член 1
 Цел на споразумението
 Целта на настоящото споразумение е да се установи засилено партньорство между страните и да се задълбочи и подобри сътрудничеството по въпроси от взаимен интерес, като се отразяват общите ценности и общите принципи, включително чрез засилване на диалога на високо равнище.
 Член 2
 Основа за сътрудничество
 1. Страните потвърждават отново ангажираността си с демократичните принципи, правата на човека и основните свободи, както и с принципите на правовата държава и доброто управление.
 Зачитането на демократичните принципи и правата на човека и основните свободи, определени във Всеобщата декларация за правата на човека и в други приложими международноправни инструменти в областта на правата на човека, и на принципа на правовата държава е залегнало в основата на вътрешните и международните политики на страните и представлява съществен елемент от настоящото споразумение.
 2. Страните потвърждават отново ангажираността си с Устава на ООН и изразените в него общи ценности.
 3. Страните потвърждават отново ангажираността си да насърчават устойчивото развитие и растеж във всичките им измерения, да допринасят за постигане на целите на развитието, по които е постигнато международно съгласие, и да си сътрудничат за намиране на решение на глобалните предизвикателства, свързани с околната среда, включително изменението на климата.
 4. Страните подчертават общата си ангажираност с широкообхватния характер на двустранните си отношения и с разширяването и задълбочаването на тези отношения, включително чрез сключването на специални споразумения и договорености.
 5. Прилагането на настоящото споразумение се основава на принципите на диалог, взаимно уважение, равноправно партньорство, консенсус и зачитане на международното право.
 Член 3
 Диалог
 1. Страните се споразумяват да засилят редовния си диалог във всички области, обхванати от настоящото споразумение, с оглед изпълнението на целта му.
 2. Диалогът между страните се провежда чрез контакти, обмен и консултации на всички равнища, по-специално в следните форми:
 а)
 срещи на равнище ръководители, които се провеждат редовно, когато страните го сметнат за необходимо;
 б)
 консултации и посещения на равнище министри, които се провеждат по поводи и на места, определени


text:
от страните;
 в)
 консултации на равнище министри на външните работи, които се провеждат редовно, ако е възможно, всяка година;
 г)
 срещи на равнище висши служители за консултации по въпроси от взаимен интерес или брифинги и сътрудничество във връзка с основните национални или международни събития;
 д)
 секторни диалози по въпроси от общ интерес; както и
 е)
 обмен на делегации между Европейския парламент и парламента на Нова Зеландия.
 Член 4
 Сътрудничество в регионални и международни организации
 Страните се ангажират да си сътрудничат чрез обмен на мнения по политически въпроси от взаимен интерес и когато е целесъобразно, да обменят информация относно позициите си в рамките на регионалните и международните форуми и организации.
 ДЯЛ II
 ПОЛИТИЧЕСКИ ДИАЛОГ И СЪТРУДНИЧЕСТВО ПО ВЪПРОСИТЕ НА ВЪНШНАТА ПОЛИТИКА И СИГУРНОСТТА
 Член 5
 Политически диалог
 Страните се споразумяват да засилят редовния политически диалог помежду си на всички равнища, особено с оглед на обсъждането на въпроси от общ интерес, обхванати от настоящия дял, и с оглед на укрепването на общия им подход към международните въпроси. Страните се споразумяват, че за целите на настоящия дял терминът „политически диалог“ означава обмен и консултации, официални или неофициални, на всички равнища на управление.
 Член 6
 Ангажираност с демократичните принципи, правата на човека и принципите на правовата държава
 В интерес на насърчаването на споделената ангажираност на страните с демократичните принципи, правата на човека и принципите на правовата държава, страните се споразумяват:
 а)
 да насърчават основните принципи по отношение на демократичните ценности, правата на човека и принципите на правовата държава, включително в рамките на многостранни форуми; както и
 б)
 да си сътрудничат и когато е целесъобразно — да координират помежду си практическото подпомагане на демократичните принципи, правата на човека и принципите на правовата държава, включително в трети държави.
 Член 7
 Управление на кризи
 Страните потвърждават отново ангажимента си да насърчават международния мир и сигурността, включително, inter alia, чрез Споразумението между Нова Зеландия и Европейския съюз за създаване на рамка за участието на Нова Зеландия в операциите на Европейския съюз за управление на кризи, подписано в Брюксел на 18 април 2012 г.
 Член 8
 Борба с разпространението на оръжия за масово унищожение
 1. Страните считат, че разпространението на оръжия за масово унищожение (ОМУ) и на техните средства за доставяне, както за държавни, така и за недържавни субекти, представлява една от най-сериозните заплахи за международния мир и сигурност. Страните отново потвърждават ангажимента си да спазват и да прилагат в пълна степен на национално равнище съществуващите си задължения съгласно международните договори и споразумения за разоръжаване и неразпространение и другите съответни международни задължения. Страните се споразумяват да си сътрудничат и да допринасят за борбата с разпространението на ОМУ и на техните средства за доставяне. Страните се споразумяват, че тази разпоредба представлява съществен елемент на настоящото споразумение.
 2. Освен това страните се споразумяват да си сътрудничат и да допринасят за предотвратяването на разпространението на ОМУ и на техните средства за доставяне, като:
 а)
 предприемат стъпки, по целесъобразност, за подписване, ратифициране или присъединяване към всички други имащи отношение международни инструменти и за цялостното им прилагане;
 б)
 поддържат ефективна система за контрол на


text:
националния износ, чрез контрол на износа и транзита на стоки, свързани с ОМУ, включително контрол за ОМУ във връзка с крайната употреба на технологиите с възможна двойна употреба, както и чрез наличието на ефективни санкции за нарушаване на контрола на износа.
 3. Страните се споразумяват да установят редовен политически диалог по тези въпроси.
 Член 9
 Малки оръжия и леки въоръжения
 1. Страните признават, че незаконното производство, прехвърляне и движение на малки оръжия и леки въоръжения (МОЛВ), включително боеприпасите за тях, както и прекаленото им натрупване, лошото управление, недостатъчно обезопасените запаси и неконтролираното разпространение продължават да представляват сериозна заплаха за международния мир и сигурност.
 2. Страните потвърждават отново ангажимента си да спазват и да изпълняват в пълна степен своите задължения за борба с незаконната търговия с МОЛВ, включително боеприпасите за тях, съгласно действащите международни споразумения и резолюциите на Съвета за сигурност на ООН, както и своите ангажименти в рамките на други международни инструменти, приложими в тази област, като например Програмата за действие на ООН за предотвратяване, борба и премахване на незаконната търговия с малки оръжия и леки въоръжения във всичките ѝ аспекти.
 3. Страните се ангажират да си сътрудничат и да осигуряват координиране и взаимно допълване в усилията си за справяне с незаконната търговия с МОЛВ, включително боеприпасите за тях, на глобално, регионално, подрегионално и национално равнище, и се споразумяват да установят редовен политически диалог по тези въпроси.
 Член 10
 Международен наказателен съд
 1. Страните потвърждават отново, че най-тежките престъпления, пораждащи безпокойство сред международната общност като цяло, не трябва да остават ненаказани и че трябва да се гарантира тяхното наказателно преследване, като се предприемат мерки на национално или международно равнище, включително чрез Международния наказателен съд.
 2. Като подпомагат укрепването на мира и международното правосъдие, страните потвърждават отново решимостта си:
 а)
 да предприемат стъпки за прилагане на Римския статут на Международния наказателен съд (наричан по-долу „Римският статут“) и по целесъобразност — на свързаните с него инструменти;
 б)
 да обменят опит с регионални партньори при приемането на правните изменения, изисквани с оглед ратифицирането и прилагането на Римския статут; както и
 в)
 да си сътрудничат за постигане на напредък по целта за универсалността и целостта на Римския статут.
 Член 11
 Сътрудничество в борбата с тероризма
 1. Страните потвърждават отново значението на борбата срещу тероризма при пълно зачитане на принципите на правовата държава, международното право, по-специално Устава на ООН и съответните резолюции на Съвета за сигурност на ООН, правото в областта на правата на човека и бежанците и международното хуманитарно право.
 2. В тази рамка и като вземат предвид глобалната стратегия на ООН за борба с тероризма, която се съдържа в Резолюция 60/288 на Общото събрание на ООН от 8 септември 2006 г., страните се споразумяват да си сътрудничат в предотвратяването и премахването на тероризма, и по-специално, както следва:
 а)
 в рамката на изпълнението в пълна степен на Резолюции 1267, 1373 и 1540 на Съвета за сигурност на ООН и други приложими резолюции на ООН и международни актове;
 б)
 като обменят информация за терористичните групи и техните мрежи за подкрепа в съответствие с приложимото международно


text:
и национално право;
 в)
 като обменят становища относно:
 i)
 средствата и методите, използвани за борба с тероризма, включително в техническите области и обучението;
 ii)
 предотвратяването на тероризма; и
 iii)
 най-добрите практики в областта на защитата на правата на човека в борбата срещу тероризма;
 г)
 като си сътрудничат с цел задълбочаване на международния консенсус относно борбата срещу тероризма и нормативната му рамка и като работят за постигане в най-кратки срокове на съгласие по Всеобхватната конвенция за борба срещу международния тероризъм, за да допълнят съществуващите актове на ООН за борба с тероризма; и
 д)
 като насърчават сътрудничеството между държавите — членки на ООН, за ефективно изпълнение на глобалната стратегия на ООН за борба с тероризма чрез всички подходящи средства.
 3. Страните потвърждават отново своята ангажираност с международните стандарти, определени от Специалната група за финансови действия (FATF) за борба с финансирането на тероризма.
 4. Страните потвърждават отново своя ангажимент да работят заедно, за да осигурят подкрепа за изграждане на капацитет за борба с тероризма за други държави, които се нуждаят от ресурси и експертен опит, за да предотвратят и да реагират на терористичната дейност, включително в контекста на Глобалния форум за борба с тероризма (GCTF).
 ДЯЛ III
 СЪТРУДНИЧЕСТВО В ОБЛАСТТА НА ГЛОБАЛНАТА ХУМАНИТАРНА ПОМОЩ И ПОМОЩ ЗА РАЗВИТИЕ
 Член 12
 Развитие
 1. Страните потвърждават отново своя ангажимент за подкрепа на устойчивото развитие в развиващите се страни, за да се намали бедността и да се допринесе за повече сигурност, справедливост и благоденствие в света.
 2. Страните признават значимостта на съвместната работа за осигуряване на по-голямо въздействие, обхват и влияние на дейностите за развитие, включително в Тихоокеанския регион.
 3. За тази цел страните се споразумяват:
 а)
 да обменят становища и когато е уместно, да координират позициите си по отношение на въпросите, свързани с развитието, в рамките на регионалните и международните форуми, за да насърчават приобщаващ и устойчив растеж за човешко развитие; и
 б)
 да обменят информация относно съответните си програми за развитие и когато е уместно, да координират ангажираността си в конкретните държави, за да се увеличи въздействието от тези програми върху устойчивото развитие и премахването на бедността.
 Член 13
 Хуманитарна помощ
 Страните потвърждават отново общия си ангажимент за хуманитарна помощ и се стремят да предложат координирани ответни мерки по целесъобразност.
 ДЯЛ IV
 СЪТРУДНИЧЕСТВО ПО ИКОНОМИЧЕСКИ И ТЪРГОВСКИ ВЪПРОСИ
 Член 14
 Диалог по икономическите, търговските и инвестиционните въпроси
 1. Страните се ангажират за диалог и сътрудничество в областта на икономиката, търговията и инвестициите, с цел да се улеснят двустранните търговски и инвестиционни потоци. Същевременно, като признават значението на осъществяването на това чрез основана на правила многостранна търговска система, страните потвърждават своя ангажимент да работят заедно в рамките на Световната търговска организация („СТО“) за постигане на допълнително либерализиране на търговията.
 2. Страните се споразумяват да насърчават обмена на информация и споделянето на опит относно своите макроикономически тенденции и политики, включително обмена на информация относно координирането на икономическите политики в контекста на регионалното икономическо сътрудничество и интеграция.
 3. Страните се стремят към диалог по същество, насочен към насърчаване на търговията със стоки, включително селскостопански стоки и други


text:
първични основни стоки, суровини, промишлени стоки и продукти с висока добавена стойност. Страните признават, че прозрачният подход, основан на пазара, е най-добрият начин за създаване на благоприятна среда за инвестиции в производството и търговията с тези продукти и за насърчаване на ефективното им разпределяне и използване.
 4. Страните се стремят към диалог по същество, насочен към насърчаване на двустранната търговия с услуги и обмена на информация и опит относно съответната им надзорна среда. Страните се споразумяват също да засилят сътрудничеството си с оглед на подобряване на счетоводната, одиторската, надзорната и регулаторната система в банковото и застрахователното дело и други области на финансовия сектор.
 5. Страните насърчават развитието на благоприятна и стабилна среда за взаимни инвестиции посредством диалог, който цели да подобри взаимното разбирателство и сътрудничеството по инвестиционни въпроси, да проучи механизми за улесняване на инвестиционните потоци и да насърчи стабилни, прозрачни и открити правила за инвеститорите.
 6. Страните се информират взаимно относно развитието на двустранната и международната търговия, инвестициите и свързаните с търговията аспекти на другите политики, включително подходите в политиките им към споразуменията за свободна търговия („ССТ“) и съответните програми и регулаторни въпроси в областта на ССТ, с потенциално въздействие върху двустранната търговия и инвестициите.
 7. Този диалог и сътрудничество в областта на търговията и инвестициите ще бъдат осъществявани чрез, inter alia:
 а)
 годишен диалог по въпросите на търговската политика на равнище висши служители, допълван от срещи на равнище министри по въпросите на търговията, когато са определени от страните;
 б)
 годишен диалог по въпросите на селскостопанската търговия; както и
 в)
 друг, определен от страните, диалог по сектори.
 8. Страните се ангажират да си сътрудничат за осигуряване на условия и насърчаване на увеличаването на търговията и инвестициите помежду си, включително чрез договаряне на нови споразумения, когато е възможно.
 Член 15
 Санитарни и фитосанитарни въпроси
 1. Страните се споразумяват да засилят сътрудничеството по санитарни и фитосанитарни („СФС“) въпроси в рамките на Споразумението на СТО за санитарните и фитосанитарните мерки и на Комисията „Codex Alimentarius“, Световната организация за здравеопазване на животните („OIE“) и съответните международни и регионални организации, работещи в рамките на Международната конвенция по растителна защита („IPPC“). Това сътрудничество има за цел подобряване на взаимното разбиране за санитарните и фитосанитарните мерки и улесняване на търговията между страните и може да включва:
 а)
 обмен на информация;
 б)
 прилагане на изисквания за внос на цялата територия на другата страна;
 в)
 извършване на проверка на всички или на част от системите за инспекция и сертификация на органите на другата страна в съответствие с приложимите международни стандарти на Codex Alimentarius, OIE и IPPC относно оценката на тези системи; и
 г)
 признаване на статут на райони, свободни от вредители и болести, и на райони с ниска степен на разпространение на вредители или болести.
 2. За тази цел страните се ангажират за пълноценно използване на съществуващите инструменти, като например Споразумението между Европейската общност и Нова Зеландия относно санитарните мерки, приложими за търговията с живи животни и животински продукти, подписано в Брюксел на 17 декември 1996 г., и за сътрудничество в рамките на подходящ двустранен форум за други


text:
СФС въпроси, които не са обхванати от това споразумение.
 Член 16
 Хуманно отношение към животните
 Също така страните отново потвърждават важността на поддържането на взаимното разбирателство и сътрудничество по въпроси, свързани с хуманното отношение към животните, и ще продължават да обменят информация и да си сътрудничат в рамките на форума за сътрудничество за хуманното отношение към животните на Европейската комисия и на компетентните органи на Нова Зеландия и да работят в тясно сътрудничество в OIE по тези въпроси.
 Член 17
 Технически пречки за търговията
 1. Страните споделят виждането, че по-голямата съвместимост на стандартите, техническите регламенти и процедурите за оценяване на съответствието е ключов елемент за улесняване на търговията със стоки.
 2. Страните признават своя общ интерес за намаляване на техническите пречки пред търговията и се споразумяват да си сътрудничат за тази цел в рамките на Споразумението на СТО относно техническите пречки пред търговията и чрез Споразумението за взаимно признаване по отношение на оценката на съответствието между Европейската общност и Нова Зеландия, подписано в Уелингтън на 25 юни 1998 г.
 Член 18
 Политика в областта на конкуренцията
 Страните потвърждават отново своя ангажимент да насърчават конкуренцията в икономическите дейности чрез съответните си законови и подзаконови актове в областта на конкуренцията. Страните се споразумяват да обменят информация относно политиката в областта на конкуренцията и въпроси, свързани с нея, и да подобряват сътрудничеството между органите си за защита на конкуренцията.
 Член 19
 Държавни поръчки
 1. Страните потвърждават отново своя ангажимент за открити и прозрачни рамки за държавни поръчки, които, в съответствие с техните международни задължения, насърчават икономически най-изгодните оферти, конкурентните пазари и недискриминационните практики на закупуване, като по този начин стимулират търговията между страните.
 2. Страните се споразумяват да засилят допълнително своите консултации, сътрудничество и обмен на опит и на най-добри практики в областта на държавните поръчки по въпроси от взаимен интерес, включително относно съответните си регулаторни рамки.
 3. Страните се споразумяват да проучат начините за по-нататъшно засилване на взаимния достъп до пазарите за държавни поръчки и да обменят становища относно мерките и практиките, които биха могли да се отразят неблагоприятно на търговията с поръчки между тях.
 Член 20
 Суровини
 1. Страните ще засилят сътрудничеството по въпроси, свързани със суровините, посредством двустранен диалог или в рамките на съответните многостранни срещи или международни институции, по искане на една от страните. По-специално, това сътрудничество има за цел премахването на пречките пред търговията със суровини, укрепването на основаната на правила световна рамка за търговия със суровини и насърчаването на прозрачността на световните пазари на суровини.
 2. Областите на сътрудничество могат да включват inter alia:
 а)
 въпроси, свързани с предлагането и търсенето, двустранната търговия и инвестициите, както и въпроси от общ интерес, произтичащи от международната търговия;
 б)
 тарифните и нетарифните пречки пред суровините, свързаните с тях услуги и инвестиции;
 в)
 съответните регулаторни рамки на страните; и
 г)
 най-добрите практики във връзка с устойчивото развитие на минната промишленост, включително политиката за полезните изкопаеми, планирането на земеползването и процедурите за издаване на разрешение.
 Член 21
 Интелектуална собственост
 1. Страните потвърждават отново значението на правата и задълженията си във връзка с


text:
правата върху интелектуална собственост, включително авторското право и сродните права, търговските марки, географските означения, промишлените дизайни и патентите и тяхното прилагане, в съответствие с най-високите международни стандарти, към които се придържат страните.
 2. Страните се договарят да обменят информация и да споделят опит по въпросите, свързани с интелектуалната собственост, включително:
 а)
 упражняването, насърчаването, разпространението, рационализирането, управлението, хармонизирането, закрилата и ефективното прилагане на правата върху интелектуалната собственост;
 б)
 предотвратяването на нарушения на правата върху интелектуалната собственост;
 в)
 борбата срещу фалшифицирането и пиратството чрез подходящи форми на сътрудничество; и
 г)
 функционирането на органите, отговарящи за закрила и прилагане на правата върху интелектуална собственост.
 3. Страните се споразумяват да обменят информация и да насърчават диалога относно опазването на генетичните ресурси, традиционните познания и фолклора.
 Член 22
 Митници
 1. Страните засилват сътрудничеството си по митнически въпроси, включително улесняването на търговията, с цел по-нататъшно опростяване и хармонизиране на митническите процедури и насърчаването на съвместни действия в контекста на съответните международни инициативи.
 2. Без да се засягат другите форми на сътрудничество, предвидени в настоящото споразумение, страните разглеждат възможността за сключване на инструменти за митническо сътрудничество и административна взаимопомощ по митническите въпроси.
 Член 23
 Сътрудничество в областта на данъчното облагане
 1. С оглед на укрепването и развитието на икономическите дейности, като същевременно вземат предвид необходимостта от разработване на подходяща регулаторна рамка, страните признават и се ангажират да прилагат принципите на доброто управление в областта на данъчното облагане, т.е. прозрачността, обмена на информация и лоялната данъчна конкуренция.
 2. За тази цел, съобразно съответните си компетентности, страните ще работят за подобряването на международното сътрудничество в областта на данъчното облагане, ще улесняват събирането на законните приходи от данъци и ще разработват мерки за ефективно прилагане на принципите на доброто управление, посочени в параграф 1.
 Член 24
 Прозрачност
 Страните признават важността на прозрачността и надлежното прилагане на своите законови и подзаконови разпоредби, свързани с търговията, и за тази цел потвърждават отново своите ангажименти, установени в споразуменията за СТО, включително член X от Общото споразумение за митата и търговията от 1994 г. и член III от Общото споразумение по търговията с услуги.
 Член 25
 Търговия и устойчиво развитие
 1. Страните признават приноса към целта за устойчиво развитие, който може да бъде осъществен чрез насърчаване на взаимно допълващи се политики в областта на търговията, околната среда и труда, и потвърждават отново ангажимента си за насърчаване на глобалната и двустранната търговия и инвестиции по такъв начин, че да допринесат за постигането на тази цел.
 2. Страните признават правото на всяка страна да установява свои собствени равнища на вътрешна защита в областите на околната среда и трудовата заетост и да приема или да изменя съответното си законодателство и политики, в съответствие с международно признатите стандарти и споразумения.
 3. Страните признават, че не е целесъобразно да насърчават търговията или инвестициите, като занижават или предлагат да се занижат равнищата на защита, които се предоставят по силата на тяхното вътрешно законодателство в областта на околната среда или на трудовата заетост. Страните признават също, че не е целесъобразно да се използват законодателство, политики и практики в областта на околната


text:
среда или на трудовата заетост за цели на протекционизъм в областта на търговията.
 4. Страните обменят информация и опит относно своите дейности за насърчаване на съгласуваност и взаимно допълване между търговските, социалните и екологичните цели, включително в области като корпоративната социална отговорност, екологичните стоки и услуги, съобразените с климата продукти и технологии и схемите за гарантиране на устойчивост, както и относно други аспекти, посочени в дял VIII, и засилват диалога и сътрудничеството си по въпросите на устойчивото развитие, които могат да възникнат в контекста на търговските отношения.
 Член 26
 Диалог с гражданското общество
 Страните насърчават диалога между правителствените и неправителствените организации, като профсъюзи, работодатели, бизнес асоциации, търговски и промишлени камари, с оглед поощряване на търговията и инвестициите в области от взаимен интерес.
 Член 27
 Сътрудничество между предприятията
 Страните насърчават по-силните връзки между предприятията и засилват връзките между правителството и предприятията чрез дейности, в които участват предприятията, включително в контекста на срещата „Азия — Европа“ („АСЕМ“).
 По-специално, това сътрудничество се стреми към подобряване на конкурентоспособността на малките и средните предприятия.
 Член 28
 Туризъм
 Като признават значението на туризма за задълбочаване на взаимното разбирателство и уважение между народите от Съюза и Нова Зеландия и икономическите ползи, произтичащи от засиления туризъм, страните се споразумяват да си сътрудничат с оглед нарастване на туризма и в двете посоки между Съюза и Нова Зеландия.
 ДЯЛ V
 СЪТРУДНИЧЕСТВО В ОБЛАСТТА НА ПРАВОСЪДИЕТО, СВОБОДАТА И СИГУРНОСТТА
 Член 29
 Правно сътрудничество
 1. Страните се споразумяват да развиват сътрудничеството си по гражданскоправни и търговскоправни въпроси, особено що се отнася до договарянето, ратифицирането и прилагането на многостранни конвенции за съдебно сътрудничество по гражданскоправни въпроси, и по-специално конвенциите на Хагската конференция по международно частно право в областта на международното правно сътрудничество и уреждане на съдебните спорове и закрилата на децата.
 2. По отношение на съдебното сътрудничество по наказателноправни въпроси страните ще продължават да работят в областта на правната взаимопомощ, в съответствие с международните инструменти в тази област.
 Това може да включва, когато е уместно, присъединяването към съответните инструменти на ООН и прилагането на тези инструменти. То може да включва също, когато е уместно, подкрепа за съответните инструменти на Съвета на Европа и сътрудничество между съответните органи на Нова Зеландия и Евроюст.
 Член 30
 Сътрудничество в областта на правоприлагането
 Страните се споразумяват правоприлагащите им органи, агенции и служби да си сътрудничат и да допринасят за обезвреждане и неутрализиране на общите за страните транснационални заплахи от престъпления и тероризъм. Сътрудничеството между правоприлагащите органи, агенции и служби може да бъде под формата на взаимопомощ при разследвания, споделяне на техники на разследване, съвместно образование и обучение на техни служители и всякакъв друг вид съвместни дейности и съдействие, които страните определят съвместно.
 Член 31
 Борба с организираната престъпност и корупцията
 1. Страните потвърждават отново ангажимента си да си сътрудничат за предотвратяването и борбата с транснационалната организирана, икономическа и финансова престъпност и с корупцията, фалшифицирането и незаконните сделки при пълно спазване на поетите от тях взаимни международни задължения в тази област, включително за ефективно сътрудничество за възстановяване на активи и финансови средства, придобити от корупционни действия.
 2. Страните


text:
насърчават прилагането на Конвенцията на ООН срещу транснационалната организирана престъпност, приета на 15 ноември 2000 г.
 3. Страните насърчават също така прилагането на Конвенцията на ООН срещу корупцията, приета на 31 октомври 2002 г., като вземат предвид принципите на прозрачност и участие на гражданското общество.
 Член 32
 Борба с наркотиците
 1. В рамките на съответните си правомощия и области на компетентност страните си сътрудничат с цел да гарантират прилагането на балансиран и интегриран подход към проблема с наркотиците.
 2. Страните си сътрудничат с оглед на разбиването на транснационалните престъпни мрежи, замесени в трафика на наркотици, посредством, inter alia, обмен на информация, обучение и споделяне на най-добри практики, включително специални разузнавателни средства. Особени усилия трябва да бъдат положени за борба с проникването на престъпници в законната икономика.
 Член 33
 Борба с киберпрестъпността
 1. Страните засилват сътрудничеството си за предотвратяване и борба с високотехнологичните, кибернетичните и електронните престъпления и разпространението по интернет на незаконно съдържание, включително терористично съдържание и съдържание със сексуално насилие над деца, чрез обмен на информация и практически опит в съответствие с националните си законодателства и с международните си задължения в областта на правата на човека.
 2. Страните обменят информация в областта на образованието и обучението на специализирани следователи в областта на киберпрестъпността, на разследването на киберпрестъпления и на цифровата криминалистика.
 Член 34
 Борба с изпирането на пари и финансирането на тероризма
 1. Страните потвърждават отново нуждата от сътрудничество за предотвратяване на използването на финансовите си системи за изпиране на приходи от всякакви престъпни дейности, включително трафик на наркотици и корупция, както и за борба с финансирането на тероризма. Това сътрудничество обхваща събирането на активи и финансови средства, придобити в резултат на престъпления.
 2. Страните обменят необходимата информация в рамките на съответните си законодателства и прилагат подходящи мерки за борба с изпирането на пари и финансирането на тероризма, съотвестващи на стандартите, приети от съответните международни органи, действащи в тази област, като например Специалната група за финансови действия (FATF).
 Член 35
 Миграция и убежище
 1. Страните потвърждават отново своя ангажимент да си сътрудничат и обменят становища в областта на миграцията, включително незаконната имиграция, трафика на хора, убежището, интеграцията, трудовата мобилност и развитието, визите, сигурността на документите, биометричните данни и управлението на границите.
 2. Страните се споразумяват да си сътрудничат за предотвратяване и контрол на незаконната имиграция. За тази цел:
 а)
 Нова Зеландия приема обратно всички свои граждани, незаконно пребиваващи на територията на държава членка, по искане на последната и без допълнителни формалности; и
 б)
 всяка държава членка приема обратно всички свои граждани, незаконно пребиваващи на територията на Нова Зеландия, по искане на Нова Зеландия и без допълнителни формалности.
 В съответствие с международните си задължения, включително съгласно Конвенцията за международното гражданско въздухоплаване, подписана на 7 декември 1944 г., държавите членки и Нова Зеландия ще предоставят на своите граждани подходящите за тези цели документи за самоличност.
 3. Страните, по искане на една от тях, ще проучат възможността за сключване на споразумение между Нова Зеландия и Съюза за обратно приемане в съответствие с член 52, параграф 1 от настоящото споразумение. Това споразумение ще


text:
включва разглеждане на възможността за приемане на подходящи мерки за гражданите на трети държави и лицата без гражданство.
 Член 36
 Консулска закрила
 1. Нова Зеландия се съгласява, че дипломатическите и консулските органи на всяка представлявана държава членка могат да упражняват правото на консулска закрила в Нова Зеландия от името на други държави членки, които не разполагат с достъпно постоянно представителство в Нова Зеландия.
 2. Съюзът и държавите членки се съгласяват, че дипломатическите и консулските органи на Нова Зеландия могат да упражняват консулска закрила от името на трета държава и че трети държави могат да упражняват консулска закрила от името на Нова Зеландия в Съюза в места, където Нова Зеландия или съответната трета държава нямат достъпно постоянно представителство.
 3. Целта на параграфи 1 и 2 е да отпаднат всякакви изисквания за уведомяване или съгласие, които иначе могат да се прилагат.
 4. Страните се споразумяват да улесняват диалога по консулските въпроси между съответните си компетентни органи.
 Член 37
 Защита на личните данни
 1. Страните се споразумяват да си сътрудничат с оглед постигане на напредък в отношенията си след решението на Европейската комисия относно адекватното равнище на защита на личните данни от страна на Нова Зеландия и за осигуряване на висока степен на защита на личните данни в съответствие с приложимите международни инструменти и стандарти, включително Насоките на Организацията за икономическо сътрудничество и развитие („ОИСР“) относно защитата на неприкосновеността на личния живот и трансграничните потоци от лични данни.
 2. Това сътрудничество може да включва, inter alia, обмен на информация и експертен опит. То може също така да включва сътрудничество между регулаторните органи в рамките на органи като Работната група на ОИСР по въпросите на сигурността и неприкосновеността на личния живот в цифровата икономика и Световната мрежа за прилагане на законодателството за защита на личните данни.
 ДЯЛ VI
 СЪТРУДНИЧЕСТВО В ОБЛАСТТА НА НАУЧНИТЕ ИЗСЛЕДВАНИЯ, ИНОВАЦИИТЕ И ИНФОРМАЦИОННОТО ОБЩЕСТВО
 Член 38
 Научни изследвания и иновации
 1. Страните се споразумяват да засилят сътрудничеството си в областта на научните изследвания и иновациите.
 2. Страните насърчават, развиват и улесняват дейностите за сътрудничество в областта на научните изследвания и иновациите за мирни цели в подкрепа или допълване на Споразумението за научно и технологично сътрудничество между Европейската общност и правителството на Нова Зеландия, подписано в Брюксел на 16 юли 2008 г.
 Член 39
 Информационно общество
 1. Като отчитат, че информационните и комуникационните технологии представляват ключови елементи на съвременния живот и са от изключително значение за икономическото и социалното развитие, страните се споразумяват да провеждат обмен на становища относно политиките си в тази област.
 2. Сътрудничеството в тази област може да се съсредоточи inter alia върху:
 а)
 обмена на мнения по различни аспекти на информационното общество, по-специално разгръщането на високоскоростен широколентов достъп, политиките и регулирането на електронните комуникации, включително предоставянето на универсална услуга, лицензирането и общите разрешителни, защитата на неприкосновеността на личния живот и на личните данни, електронното управление и откритото управление, сигурността на интернет и независимостта и ефикасността на регулаторните органи;
 б)
 взаимосвързаността и оперативната съвместимост на научноизследователските мрежи и на инфраструктурите и услугите за изчисления и научни данни, включително


text:
в регионален контекст;
 в)
 стандартизацията, сертифицирането и разпространението на нови информационни и комуникационни технологии;
 г)
 сигурността, надеждността и аспектите на информационните и комуникационните технологии и услуги, свързани с неприкосновеността на личния живот, включително насърчаването на безопасността в интернет, борбата срещу злоупотребите с информационни технологии и всички видове електронни медии и обмена на информация; и
 д)
 обмена на становища относно мерките за преодоляване на проблема с международните цени на роуминга.
 ДЯЛ VII
 СЪТРУДНИЧЕСТВО В ОБЛАСТТА НА ОБРАЗОВАНИЕТО, КУЛТУРАТА И ВРЪЗКИТЕ МЕЖДУ ХОРАТА
 Член 40
 Образование и обучение
 1. Страните признават решаващия принос на образованието и обучението за създаването на качествени работни места и устойчив растеж за икономиките, основани на знанието, по-специално чрез развитието на граждани, които не само са подготвени за съзнателно и ефективно участие в демократичния живот, но са и способни да решават проблеми и да се възползват от възможностите, произтичащи от глобално свързания свят на 21-ви век. Вследствие на това страните признават, че имат общ интерес да си сътрудничат в областта на образованието и обучението.
 2. В съответствие с взаимните си интереси и целите на политиките си в областта на образованието страните се ангажират да оказват съвместна подкрепа за подходящи дейности за сътрудничество в областта на образованието и обучението. Това сътрудничество ще се отнася до всички образователни сектори и може да включва:
 а)
 сътрудничество относно мобилност с учебна цел на гражданите чрез насърчаване и улесняване на обмена на студенти, научни работници, преподаватели и административен персонал от висши учебни заведения и на учители;
 б)
 съвместни проекти за сътрудничество между институции за образование и обучение в Съюза и Нова Зеландия с оглед насърчаване на разработването на учебни планове, съвместни учебни програми и образователни степени и мобилността на персонала и студентите;
 в)
 институционално сътрудничество, връзки и партньорства с цел укрепване на образователния елемент на триъгълника на знанието и за насърчаване на обмена на опит и ноу-хау; и
 г)
 подкрепа за реформа на политиката чрез изследвания, конференции, семинари, работни групи, провеждане на бенчмаркинг и обмен на информация и добри практики, особено с оглед на процесите от Болоня и Копенхаген и на въведените инструменти и принципи, които повишават прозрачността и иновациите в образованието.
 Член 41
 Сътрудничество в областта на културата, аудиовизията и медиите
 1. Страните се споразумяват да насърчават по-тясното сътрудничество в секторите на културата и творчеството, за да се подобрят, inter alia, взаимното разбирателство и опознаването на съответните им култури.
 2. Страните се стремят да вземат необходимите мерки за насърчаване на културния обмен и провеждат съвместни инициативи в различни културни сфери, като използват съществуващите инструменти и рамки за сътрудничество.
 3. Страните полагат усилия за подобряване на мобилността на работещите в сферата на културата, на произведенията на изкуството и на други обекти на културата между Нова Зеландия и Съюза и неговите държави членки.
 4. Страните се споразумяват да проучат чрез диалог в областта на политиката редица начини, по които намиращите се извън своите държави на произход обекти на културата могат да бъдат достъпни за общностите, откъдето произхождат тези обекти.
 5. Страните насърчават междукултурния диалог между организациите на гражданското общество и между гражданите от двете


text:
страни.
 6. Страните се споразумяват да си сътрудничат, по-конкретно чрез диалог в областта на политиката, в рамките на съответните международни форуми, по-специално в Организацията на Обединените нации за образование, наука и култура (ЮНЕСКО), за да постигнат общите си цели и да насърчават културното многообразие, включително чрез прилагането на разпоредбите от Конвенцията на ЮНЕСКО за опазване и насърчаване на многообразието от форми на културно изразяване.
 7. Страните насърчават, подкрепят и улесняват обмена, сътрудничеството и диалога между институциите от аудиовизуалния и медйния сектор и между лицата, работещи в тези сектори.
 Член 42
 Връзки между хората
 Като признават значението на връзките между хората и техния принос за повишаване на разбирателството между Съюза и Нова Зеландия, страните се споразумяват да насърчават, подобряват и задълбочават тези връзки, както е целесъобразно. Тези връзки могат да включват обмен на служители и краткосрочни стажове за студенти по време на следдипломната им квалификация.
 ДЯЛ VIII
 СЪТРУДНИЧЕСТВО В ОБЛАСТТА НА УСТОЙЧИВОТО РАЗВИТИЕ, ЕНЕРГЕТИКАТА И ТРАНСПОРТА
 Член 43
 Околна среда и природни ресурси
 1. Страните се споразумяват да си сътрудничат по въпросите на околната среда, включително устойчивото управление на природните ресурси. Целта на това сътрудничество е да насърчава опазването на околната среда и да интегрира екологичните съображения в съответните сектори на сътрудничеството, включително в международен и регионален контекст.
 2. Страните се споразумяват, че сътрудничеството може да се осъществява чрез методи, като диалог, работни групи, семинари, конференции, съвместни програми и проекти, споделяне на информация, като например най-добри практики, и обмен на експерти, включително на двустранно или многостранно равнище. Темите и целите за сътрудничество се определят съвместно по искане на една от страните.
 Член 44
 Подобряване, защита и регулиране на здравето
 1. Страните се споразумяват да укрепват сътрудничеството в областта на здравето, включително в контекста на глобализацията и демографските промени. Полагат се усилия за насърчаване на сътрудничеството и обмена на информация и опит относно:
 а)
 защита на здравето;
 б)
 наблюдение на заразните болести (например грип и огнища на остри заболявания) и други дейности в обхвата на международните здравни правила (2005 г.), включително действия за подготвеност срещу значителни трансгранични заплахи, по-специално планиране на подготвеността и оценка на риска;
 в)
 сътрудничество в областта на стандартите и оценка на съответствието, за да се управляват нормативната уредба и рискът, свързан с продуктите (включително фармацевтични продукти и медицински изделия);
 г)
 въпроси, свързани с прилагането на Рамковата конвенция за контрол на тютюна на Световната здравна организация („СЗО“); както и
 д)
 въпроси, свързани с прилагането на Световния кодекс на СЗО на практиките при международно назначаване на здравни работници.
 2. Страните потвърждават отново ангажимента си да спазват, насърчават и прилагат ефективно, по целесъобразност, международно признатите практики и стандарти в областта на здравето.
 3. Сътрудничеството може да включва, inter alia, конкретни програми и проекти, приети по взаимно съгласие, както и диалог, сътрудничество и инициативи по теми от общ интерес на двустранно или многостранно равнище.
 Член 45
 Изменение на климата
 1. Страните признават изменението на климата като глобален и неотложен проблем, който изисква колективни действия в съответствие с общата цел да се ограничи повишението на средната температура в световен мащаб до не повече


text:
от 2 °C в сравнение с равнищата отпреди индустриализацията. В рамките на съответните си компетентности и без това да засяга дискусиите в рамките на различни форуми, страните се договарят да си сътрудничат в области от общ интерес, включително, но не само:
 а)
 прехода към икономики с ниски емисии на парникови газове чрез подходящи национални стратегии и действия за смекчаване на последиците, включително стратегии за „зелен“ растеж;
 б)
 разработване, въвеждане и осъществяване на пазарни механизми, и по-специално на схеми за търговия с въглеродни емисии;
 в)
 инструменти от публичния и частния сектор за финансиране на действия в областта на климата;
 г)
 научни изследвания, разработване и внедряване на технологии за ниски емисии на парникови газове; и
 д)
 мониторинг на парниковите газове и анализ на въздействието им, включително разработване и прилагане на стратегии за адаптиране в съответните случаи.
 2. Двете страни се договарят да задълбочат сътрудничеството си по отношение на международното развитие в тази област и по-специално, относно напредъка в приемането на ново международно споразумение за периода след 2020 г. съгласно Рамковата конвенция на ООН по изменението на климата, както и относно допълнителни инициативи за сътрудничество, които биха спомогнали за преодоляване на пропуските в областта на смекчаването на последствията от изменението на климата преди 2020 г.
 Член 46
 Управление на риска от бедствия и гражданска защита
 Страните признават нуждата от управление на рисковете от природните бедствия и бедствията, причинени от човека, както на своята територия, така и в световен мащаб. Страните потвърждават общия си ангажимент за подобряване на предотвратяването, смекчаването, подготвеността, ответните действия и мерките за възстановяване с цел да се повиши устойчивостта на обществата и инфраструктурата им, и да си сътрудничат, по целесъобразност, на двустранно и многостранно политическо равнище, за да се подобрят резултатите на управлението на риска от бедствия в световен мащаб.
 Член 47
 Енергетика
 Страните признават значението на енергийния сектор и ролята на добре функциониращия енергиен пазар. Страните признават значението на енергетиката по отношение на устойчивото развитие, икономическия растеж и нейния принос за постигане на международно договорените цели за развитие, както и значението на сътрудничеството за справянето с глобалните предизвикателства, свързани с околната среда, и по-специално изменението на климата. Страните полагат усилия, в рамките на съответните си компетентности, да подобрят сътрудничеството си в тази област с оглед на:
 а)
 разработване на политики за увеличаване на енергийната сигурност;
 б)
 насърчаване на световната търговия и инвестиции в областта на енергетиката;
 в)
 подобряване на конкурентоспособността;
 г)
 подобряване на функционирането на световните енергийни пазари;
 д)
 обмен на информация и опит от политиките чрез съществуващите многостранни форуми в областта на енергетиката;
 е)
 насърчаване на използването на възобновяеми енергийни източници, както и на разработване и внедряване на чисти, разнообразни и устойчиви енергийни технологии, включително технологии от възобновяеми енергийни източници и енергийни технологии с ниски емисии;
 ж)
 постигане на рационално използване на енергията, за което да допринасят и търсенето, и предлагането, като се насърчава енергийната ефективност при производството, преноса, разпределението и крайното потребление на енергия;
 з)
 изпълнение на съответните си международни задължения за рационализиране и поетапно спиране в средносрочен план на неефективните субсидии за изкопаеми горива, които насърчават


text:
разхитителното потребление; и
 и)
 обмен на най-добри практики в проучването и производството на енергия.
 Член 48
 Транспорт
 1. Страните си сътрудничат във всички съответни области на транспортната политика, включително на интегрираната транспортна политика, с оглед подобряване на движението на стоки и пътници, насърчаване на морската и авиационната безопасност и сигурност, насърчаване на опазването на околната среда и повишаване на ефикасността на транспортните си системи.
 2. Целта на сътрудничеството и диалога между страните в тази област следва да бъде насърчаването на:
 а)
 обмен на информация относно съответните им политики и практики;
 б)
 укрепване на отношенията в областта на въздухоплаването между Съюза и Нова Зеландия с оглед на:
 i)
 подобряване на достъпа до пазара, възможностите за инвестиции и либерализацията на клаузите относно собствеността и контрола на въздушните превозвачи в споразуменията за въздухоплавателни услуги в съответствие с националните политики;
 ii)
 разширяване и задълбочаване на регулаторното сътрудничество в областта на авиационната безопасност и сигурност и на икономическото регулиране на въздушнотранспортната промишленост; и
 iii)
 подкрепа на регулаторното сближаване и премахване на пречките за осъществяване на бизнес, както и сътрудничество в областта на управлението на въздушното движение;
 в)
 целите за неограничен достъп до международните морски пазари и търговия въз основа на лоялна конкуренция на търговска основа; и
 г)
 взаимно признаване на свидетелствата за управление на сухопътни моторни превозни средства.
 Член 49
 Селско стопанство, развитие на селските райони и горско стопанство
 1. Страните се договарят да насърчават сътрудничеството и диалога в областта на селското стопанство, развитието на селските райони и горското стопанство.
 2. Областите, в които биха могли да се вземат под внимание дейности, включват, но не се ограничават до селскостопанската политика, политиката за развитие на селските райони, структурата на секторите, свързани с дейност на земята, и географските означения.
 3. Страните се споразумяват да си сътрудничат на национално и международно равнище относно устойчивото управление на горите и свързаните с това политики и нормативни актове, включително мерки за борба с незаконната сеч и свързаната с нея търговия, както и насърчаването на доброто управление на горите.
 Член 50
 Рибарство и морско дело
 1. Страните засилват диалога и сътрудничеството си по въпроси от общ интерес в областта на рибарството и морското дело. Страните се стремят да насърчават дългосрочното опазване и устойчивото управление на живите морски ресурси, предотвратяването и борбата с незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов („ННН риболов“), както и прилагането на екосистемен подход към управлението.
 2. Страните могат да си сътрудничат и да обменят информация по отношение на опазването на живите морски ресурси в рамките на регионалните организации за управление на рибарството (РОУР) и многостранните форуми (ООН, Организацията на ООН за прехрана и земеделие). По-конкретно, страните си сътрудничат с оглед на:
 а)
 гарантиране, чрез ефективно управление от страна на Комисията за риболова в Западния и Централния Тихи океан и въз основа на най-добрите налични научни данни, на дългосрочното опазване и устойчивото използване на далекомигриращите рибни запаси в прилежащия им район в Западния и Централния Тихи океан, включително чрез пълно признаване, в съответствие със съответните конвенции на ООН и други международни инструменти, на специалните изисквания на малките островни развиващи се държави


text:
и територии и осигуряване на прозрачен процес на вземане на решения;
 б)
 гарантиране на опазването и рационалното използване на живите морски ресурси в зоната на компетентност на Комисията за опазване на антарктическите живи морски ресурси, включително усилията за борба с дейностите по ННН риболов в района, за който се прилага Конвенцията за опазване на живите морски ресурси на Антарктика;
 в)
 осигуряване на приемането и прилагането на ефективни мерки за опазване и управление на запасите в зоната на компетентност на РОУР в южната част на Тихия океан; и
 г)
 улесняване на присъединяването към РОУР, когато една от страните е член, а другата страна е присъединяваща се страна.
 3. Страните си сътрудничат с цел насърчаване на интегриран подход към морското дело на международно равнище.
 4. Страните провеждат редовен двугодишен диалог на равнище висши служители, за да засилят диалога и сътрудничеството, както и да обменят информация и опит относно политиката в областта на рибарството и морското дело.
 Член 51
 Заетост и социални въпроси
 1. Страните се споразумяват да укрепват сътрудничеството в областта на заетостта и социалните въпроси, включително. в контекста на социалното измерение на глобализацията и демографските промени. Полагат се усилия за насърчаване на сътрудничеството и обмена на информация и опит относно заетостта и трудовоправните въпроси. Областите на сътрудничество могат да включват политиките за заетостта, трудовото право, въпросите, свързани с равенството между половете, недискриминацията в областта на заетостта, социалното приобщаване, социалната сигурност и политиките за социална закрила, индустриалните отношения, социалния диалог, развитието на умения през целия живот, младежката заетост, здравето и безопасността на работното място, корпоративната социална отговорност и достойните условия на труд.
 2. Страните потвърждават отново необходимостта от подкрепа за такъв процес на глобализация, който да е от полза за всички, и от насърчаване на пълна и продуктивна заетост и достойни условия на труд като основен елемент на устойчивото развитие и намаляването на бедността. Във връзка с това страните припомнят декларацията на Международната организация на труда („МОТ“) относно социалната справедливост за справедлива глобализация.
 3. Страните потвърждават отново ангажимента си да спазват, насърчават и прилагат ефективно международно признатите трудови принципи и права, определени по-конкретно в Декларацията на МОТ за основните принципи и права в областта на труда.
 4. Сътрудничеството може да включва, inter alia, конкретни програми и проекти, определени по взаимно съгласие, както и диалог, сътрудничество и инициативи по теми от общ интерес на двустранно или многостранно равнище.
 ДЯЛ IХ
 ИНСТИТУЦИОНАЛНА РАМКА
 Член 52
 Други споразумения или договорености
 1. Страните могат да допълват настоящото споразумение, като сключват специални споразумения или договорености за всяка област на сътрудничество, попадаща в неговия обхват. Такива специални споразумения и договорености, сключени след подписването на настоящото споразумение, представляват неразделна част от цялостните двустранни отношения, които се уреждат с настоящото споразумение, и са част от обща институционална рамка. Съществуващите споразумения или договорености между страните не са част от общата институционална рамка.
 2. Нищо в настоящото споразумение не засяга и не накърнява тълкуването или прилагането на други споразумения между страните, включително на посочените в параграф. По-специално разпоредбите на настоящото споразумение не заменят, нито засягат по някакъв начин разпоредбите за уреждане на