text: втора (крачни лостове, люлеещи се рамена и педали).5.3. Идентификация5.3.1. След като се монтират, устройствата за управление, сигналните устройства и информационно-екранните уреди се идентифицират в съответствие с разпоредбите на приложение 4.6. СПЕЦИАЛНИ ИЗИСКВАНИЯ6.1. Устройства за управление на двигателя.6.1.1. Пускане на двигателя.6.1.1.1. Ключ за запалване на двигателя: в случаите на въртящ се ключ, посоката на неговото движение е по посока на часовниковата стрелка от положение запалването "изключено" в положение "включено".6.1.1.2. Ключ на стартера: няма специални изисквания.6.1.1.3. Комбиниран ключ запалване/стартер: в случаите на въртящ се ключ, посоката на неговото движение е по посока на часовниковата стрелка от положение "изключено" в положение "включено", а след това и в положение "стартер".6.1.2. Скорост6.1.2.1. Устройство за управление на скоростта : скоростта на двигателя се управлява от ръчно задействано устройство за управление.Разположение на устройството за управление : върху кормилното управление: дясна страна.Тип устройство за управление : въртяща се ръкохватка върху кормилното управление.Посока на въртене : обратно на часовниковата стрелка за увеличаване на скоростта.6.1.3. Спиране6.1.3.1. Прекъсвач на двигателя : наред с основния ключ (параграф 6.1.1.1) или с устройството за управление на декомпресора (параграф 6.1.3.2 по-долу), които се използват за спиране на двигателя, превозното средство може да бъде оборудвано с електрически прекъсвач на двигателя.Разположението на устройството за управление : върху кормилното управление: дясна страна.6.1.3.2. Ръчно устройство за управление на декомпресора:Разположението на устройството за управление : върху кормилното управлениеТип устройство за управление : лост или въртяща се ръкохватка, при условие че тя е комбинирана с устройството за управление на скоростта (дясна страна).6.2. Спирачки6.2.1. Предна (колесна) спирачка:Разположението на устройството за управление : върху кормилното управление: дясна страна отпредТип на устройството за управление : ръчен лост6.2.2. Задна (колесна) спирачка:6.2.2.1. Превозни средства, оборудвани с устройство за ръчно задействане на съединителяРазположение на устройството за управление : върху рамата: дясна странаТип на устройството за управление : педал6.2.2.2. Превозни средства, които не са снабдени с ръчно задействане на съединителя6.2.2.2.1. Превозните средства, оборудвани с работни педали, трябва да отговарят на изискването, а превозните средства, оборудвани с платформа или с опори за краката, които се намират на платформа, които имат максимална проектна скорост не повече от 100 km/h, могат да отговарят на изискването.Разположение на устройството за управление : върху кормилното управление: лява страна отпредТип на устройството за управление : ръчен лост6.2.2.2.2. Всички останали превозни средстваРазположение на устройството за управление : върху рамата: дясна странаТип на устройството за управление : педал6.2.2.3. Никое от изискванията, посочени в параграфи 6.2.2.1 и 6.2.2.2.1 от настоящото правило, не забранява мотопед, оборудван с работни педали, да бъде снабден със задна (колесна) спирачка, задействана от устройство, което се привежда в действие с помощта на обратното въртене на тези работни педали.6.2.3. Комбинирана спирачна система: никое от изискванията, посочени в параграфи 6.2.1 и 6.2.2 от настоящото правило, не забранява превозно средство да бъде снабдено с комбинирана спирачна система (виж параграф 2.12). Разположение и тип на устройството за управление: както е посочено в параграфи 6.2.1 и 6.2.2.6.2.4. Спирачка при паркиране : няма специално изискванеТип на устройството за управление : ръчен лост или педал6.3. Трансмисия6.3.1. Съединител: функционално устройство за управлениеРазположение на устройството за управление : върху кормилното управление: лява страна


text: отпредТип на устройството за управление : ръчен лостЗабележка: Споменатото по-горе изискване не забранява използването в качеството на устройство за управление на съединителя, на комбинирано устройство за управление под формата на крачен лост, свързан едновременно със съединителя и скоростната кутия.6.3.2. Механизъм за превключване на предавките6.3.2.1. В случаите на превозни средства, оборудвани с механизъм за превключване на предавките, който се задейства независимо от устройството за управление на съединителяРазположение на устройството за управление : върху рамата: лява странаТип на устройството за управление : крачен лост или люлеещо се рамо6.3.2.1.1. Движението на крачния лост или на предната част на люлеещото се рамо в посока нагоре осигурява постепенното превключване на предавките, съответстващо на увеличаване на скоростта при движение напред и обратно, движението в обратна посока съответства на намаляване на скоростта. Освен това бъде предвидено отделно "неутрално" положение.6.3.2.1.2. Движението на механизма за превключване на предавките, който се задейства с крак, в посока напред или назад, също е позволено. В този случай движението на крачния лост в посока назад осигурява постепенното превключване на предавките, съответстващо на увеличаване на скоростта, и обратно, движението в обратна посока съответства на намаляване на скоростта. Освен това трябва да бъде предвидено отделно "неутрално" положение.6.3.2.2. В случаите на превозни средства, оборудвани с механизъм за превключване на предавките, който е свързан с устройството за управление на съединителя:Разположение на устройството за управление : върху кормилното управление: лявоТип на устройството за управление : въртяща се ръкохватка върху кормилното управление6.3.2.2.1. Въртенето на ръкохватката в посока, обратна на часовниковата стрелка, осигурява постепенното превключване на предавките, съответстващо на увеличаване на скоростта и обратно, движението в обратна посока съответства на намаляване на скоростта. Освен това трябва да бъде предвидено отделно "неутрално" положение.6.4. Устройства за управление на светлините и сигнализацията6.4.1. Звуково предупредително устройство6.4.1.1. В случаите на превозни средства, оборудвани с механизъм за превключване на предавките, който се задейства независимо от устройството за управление на съединителя:Разположение на устройството за управление : върху кормилното управление: лява странаТип на устройството за управление : бутон6.4.1.2. В случаите на превозни средства, оборудвани с механизъм за превключване на предавките, който е свързан с устройството за управление на съединителя:Разположение на устройството за управление : върху кормилното управление: дясна странаТип на устройството за управление : бутон6.4.2. Светлини6.4.2.1. Превключвател на светлинитеВ случаите на въртящ се превключвател, въртенето по посока на часовниковата стрелка осигурява първоначално включването на габаритните светлини на превозното средство, а след това и на основните светлини. Това не изключва възможността да са предвидени и допълнителни позиции на превключвателя, при условие че те са ясно обозначени. При необходимост устройството за управление на светлините може да бъде комбинирано с ключа за запалване на двигателя.6.4.2.2. Превключвател дълги/къси светлини6.4.2.2.1. В случаите на превозни средства, оборудвани с механизъм за превключване на предавките, който се задейства независимо от устройството за управление на съединителя:Разположение на устройството за управление : върху кормилното управление: лява страна6.4.2.2.2. В случаите на превозни средства, оборудвани с механизъм за превключване на предавките, който е свързан с устройството за управление на съединителя:Разположение на устройството за управление : върху кормилното управление: дясна страна6.4.2.3. Оптично предупредително устройство: управлението на това устройство се осигурява с

type: contracts

jurisdiction: EU


text: устройство за управление, което е свързано с превключвателя на дълги/къси светлини или се явява негова допълнителна функция.6.4.3. Превключвател на пътепоказателитеРазположение на устройството за управление : върху кормилното управлениеУстройството за управление се проектира по такъв начин, че включването на лявата част на превключвателя от положението на водача или преместването му вляво задейства пътепоказателите от лявата страна и обратно по отношение на пътепоказателите от дясната страна.Устройството за управление се маркира ясно по такъв начин, че да е видно от коя страна на превозното средство се включват пътепоказателите.6.5. Устройства за управление подаването на гориво6.5.1. Устройство за студено пускане на двигателя. Устройството за управление е разположено по такъв начин, че да бъде достатъчно достъпно и удобно за водача.6.5.2. Ръчно устройство за прекъсване на подаването на гориво. Устройството за управление трябва да има отделни положения за "изключено", "включено" и "резервно" (когато е предвидено резервно гориво).Устройството за управление е в положение "ВКЛЮЧЕНО", когато то се намира в посока на подаване на гориво от резервоара към двигателя; в положение "ИЗКЛЮЧЕНО", когато се намира перпендикулярно на потока на гориво, и в положение "РЕЗЕРВНО" (когато е приложимо), когато се намира в посока, противоположна на потока на гориво.6.5.2.1. Когато превозното средство е оборудвано по този начин, водачът трябва да може да включва подаването на резервно гориво от седящо положение.7. ИЗМЕНЕНИЯ НА ТИПА НА ПРЕВОЗНОТО СРЕДСТВО7.1. Административната служба, която е одобрила типа на превозното средство, се уведомява за всяко изменение на типа на превозното средство. Тази служба може:7.1.1. да стигне до заключението, че извършените изменения е малко вероятно да имат значително неблагоприятно въздействие и че във всеки случай превозното средство продължава да отговаря на изискванията; или7.1.2. да поиска да бъде подготвен нов протокол от техническата служба, упълномощена да провежда изпитванията.7.2. Съобщение за потвърждаване на одобрение или за отказ да бъде издадено такова, с приложено подробно описание на направените изменения, се изпраща до другите страни по Споразумението, прилагащи настоящото правило, в съответствие с процедурата, посочена в параграф 4.3 по-горе.8. СЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО8.1. Всяко превозно средство, одобрено на основание на настоящото правило, се произвежда по такъв начин, че да съответства на одобрения тип превозно средство, по-специално по отношение на устройствата за управление, които се задействат от водача.8.2. С оглед да бъде проверено съответствието на производството, предписано в параграф 8.1 по-горе, се извършват достатъчно на брой проверки със случаен характер на превозни средства от серийно производство, притежаващи маркировката за одобрение, която се изисква по настоящото правило.9. САНКЦИИ, НАЛАГАНИ ЗА НЕСЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО9.1. Одобрение, предоставено по отношение на тип превозно средство на основание на настоящото правило, може да бъде отнето, ако не са спазени изискванията, посочени в параграф 8.1 по-горе, или ако превозното средство, или превозните средства не са успели да преминат задоволително изпитванията, предвидени в параграф 8.2 по-горе.9.2. В случай, че страна по Споразумението, която прилага настоящото правило, отмени предоставено по-рано от нея одобрение, тя незабавно уведомява за това останалите договарящи страни, които прилагат настоящото правило, като за целта използва копие на съобщението за одобрение, в края на което с главни букви е написано "ОТНЕТО ОДОБРЕНИЕ" и са поставени подпис и дата.10. ОКОНЧАТЕЛНО ПРЕКРАТЯВАНЕ


text: НА ПРОИЗВОДСТВОТОАко титулярът на одобрение окончателно преустанови производството на даден тип превозно средство, одобрено на основание на настоящото правило, той информира за това органа, който е представил одобрението. След като получи съответното съобщение, органът информира за това другите страни по споразумението, които прилагат настоящото правило, като използва за целта копие на съобщението за одобрение, в края на който с главни букви е написано "ПРЕКРАТЕНО ПРОИЗВОДСТВО" и са поставени подпис и дата.11. НАИМЕНОВАНИЯ И АДРЕСИ НА ТЕХНИЧЕСКИТЕ СЛУЖБИ, ОТГОВОРНИ ЗА ПРОВЕЖДАНЕТО НА ИЗПИТВАНИЯ ЗА ОДОБРЕНИЕ, И НА АДМИНИСТРАТИВНИТЕ СЛУЖБИСтраните по Споразумението, които прилагат настоящото правило, съобщават на Секретариата на Организацията на обединените нации наименованията и адресите на техническите служби, отговорни за провеждането на изпитвания за одобрение, и на административните служби, които предоставят одобрение, и на които се изпращат съобщения при предоставяне на одобрение в други страни, отказ за одобрение или отнемане на одобрение.12. ПРЕХОДНИ РАЗПОРЕДБИИзползването на символите, посочени в приложение 4 към настоящото правило, става задължително, считано от 1 юли 1986 г.[*] Публикация в съответствие с член 4, парграф 5 от Решение 97/836/ЕО на Съвета от 27 ноември 1997 г. (ОВ L 346, 17.12.1997 г., стр. 78).[2] 1 за Германия, 2 за Франция, 3 за Италия, 4 за Нидерландия, 5 за Швеция, 6 за Белгия, 7 за Унгария, 8 за Чешката република, 9 за Испания, 10 за Югославия, 11 за Обединеното кралство, 12 за Австрия, 13 за Люксембург, 14 за Швейцария, 15 ..., 16 за Норвегия, 17 за Финландия, 18 за Дания, 19 за Румъния, 20 за Полша, 21 за Португалия, 22 за Руската федерация, 23 за Гърция, 24 ..., 25 за Хърватия, 26 за Словения, 27 за Словакия, 28 за Беларус и 29 за Естония. Последващите номера се определят на други страни в хронологичния ред, по който те ратифицират или се присъединяват към Спогодбата относно приемането на единни технически предписания за колесни превозни средства, оборудване и части, които могат да бъдат монтирани и/или използвани на колесни превозни средства, и условията за взаимно признаване на одобренията, издавани на основата на тези предписания. Определените по този начин номера биват съобщавани от Генералния секретар на Организацията на обединените нации на договарящите страни по Спогодбата.--------------------------------------------------ПРИЛОЖЕНИЕ 1СЪОБЩЕНИЕ ОТНОСНО ОДОБРЕНИЕ (ИЛИ ОТКАЗ ЗА ОДОБРЕНИЕ ИЛИ ЗА ОТМЯНА НА ОДОБРЕНИЕ, ИЛИ ЗА ОКОНЧАТЕЛНО ПРЕКРАТЯВАНЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО) НА ТИП ПРЕВОЗНО СРЕДСТВО ПО ОТНОШЕНИЕ НА УСТРОЙСТВАТА ЗА УПРАВЛЕНИЕ, ЗАДЕЙСТВАНИ ОТ ВОДАЧА, НА ОСНОВАНИЕ НА ПРАВИЛО No 60(Максимален формат: А4 (210 × 297 mm)+++++ TIFF +++++| Наименование на административната служба |Одобрение No: ...1. Търговско наименование или марка на моторното превозно средство: ...2. Тип на превозното средство: ...3. Наименование и адрес на производителя: ...4. Ако е приложимо, наименование и адрес на представителя на производителя: ...5. Кратко описание на превозното средство по отношение на устройствата за управление, задействани от водача: ...6. Дата, на която превозното средство е представено за одобрение:...7. Техническа служба, отговорна за провеждането на изпитванията за одобрение: ...8. Дата на протокола, издаден от тази служба: ...9. Номер на протокола, издаден от тази служба: ...10. Предоставено одобрение/отказ за предоставяне на одобрение [1]:11. Местоположение на маркировката за одобрение на превозното средство: ...12.


text: Място: ...13. Дата: ...14. Подпис: ...15. Следните документи, носещи номера на одобрението, посочен по-горе, се прилагат към настоящото съобщение:... чертежи, схеми и планове на устройствата за управление, които се задействат от водача, както и на компонентите на превозното средство, които се считат за важни за целите на настоящото правило.[1] Ненужното се зачерква.--------------------------------------------------ПРИЛОЖЕНИЕ 2ОБРАЗЦИ НА МАРКИРОВКАТА ЗА ОДОБРЕНИЕОбразец А(виж параграф 4.4 от настоящото правило)+++++ TIFF +++++Горната маркировка за одобрение, поставена на превозно средство, указва, че въпросният тип превозно средство е бил одобрен по отношение на устройствата за управление, задействани от водача, в Нидерландия (Е 4) в съответствие с Правило No 60 под номер на одобрение 002439. Номерът на одобрение показва, че одобрението е предоставено в съответствие с изискванията на Правило No 60 в неговата първоначална версия.Образец Б(виж параграф 4.5 от настоящото правило)+++++ TIFF +++++Горната маркировка за одобрение, поставена на превозно средство, указва, че въпросният тип превозно средство е бил одобрен в Нидерландия (Е 4) в съответствие с Правила No 60 и 10.3 [1].Номерът на одобрение показва, че на датите, на които са били предоставени съответните официални одобрения, Правило No 60 не е било изменено, а Правило No 10 вече е съдържало серията 01 изменения.[1] Последният номер е посочен само като пример.--------------------------------------------------ПРИЛОЖЕНИЕ 3СПЕЦИАЛНИ РАЗПОРЕДБИ, ОТНАСЯЩИ СЕ ДО ЛОСТОВЕТЕ1. ЧАСТ ПЪРВА: РЪЧНИ ЛОСТОВЕ1.1. Максималното разстояние между предната повърхност на ръчния лост и задната повърхност на ръкохватката не е по-голямо от 120 mm, измерено по перпендикуляра към оста на ръкохватката, в която и да е точка между средата на ръкохватката и нейния край, разположен по-близо до точката на въртене на лоста (виж фигура 1, буква а). В случая на превозни средства, оборудвани с механизъм за превключване на предавките, който се задейства едновременно с устройството за управление на съединителя, максималното разстояние да не бъде по-голямо от 135 mm.1.2. Това разстояние може да се увеличава между средата на ръкохватката и свободния край на ръчния лост.1.3. Минималният просвет между задната част на ръчния лост и предната част на ръкохватката не следва да бъде по-малко от 45 mm, в която и да е точка между външния край и средата на ръкохватката (виж фигура 1, буква б).1.4. Това разстояние може да бъде намалено между средата на ръкохватката и точката на въртене, но в никакъв случай не е по-малко от 25 mm.1.5. Външният край на ръчния лост не се подава зад външния край на ръкохватката на повече от 30 mm, когато ръчният лост е в положение на максимално стягане (виж фигура 1, буква в).2. ЧАСТ ВТОРА: КРАЧНИ ЛОСТОВЕ, ЛЮЛЕЕЩИ СЕ РАМЕНА И ПЕДАЛИ2.1. Крачни лостове2.1.1. Максималното разстояние между задната повърхност на шпората на крачния лост и задната повърхност на съответстващата опора за краката не е по-голямо от 200 mm в която и да е точка на шпората на крачния лост (виж фигура 2).2.1.2. Минималния просвет между задната повърхност на шпората на крачния лост и предната повърхност на съответстващата опора за краката не е по-малко от 105 mm, в която и да е точка на шпората на крачния лост (виж фигура 2).2.1.3. В случаите, когато опорите за краката могат да се


text: регулират, тези разстояния се измерват в обичайните точки на регулиране, предвидени за опорите за краката, съгласно указанията, дадени от производителя на притежателя/ползвателя на превозното средство ("Ръководство за експлоатация"), като при това крачният лост се намира в положението, предписано от производителя.2.2. Люлеещи се рамена2.2.1. Разстоянието (К) между задната част на опорната повърхност на педала или задната повърхност на шпората, разположена пред люлеещото се рамо, и задната част на опората за краката не е по-голямо от 200 mm, но не по-малко от 60 mm (виж фигура 3).2.2.2. Разстоянието (L) между предната част на опорната повърхност на педала или предната повърхност на шпората, разположена зад люлеещото се рамо, и задната част на опората за краката не е по-голямо от 100 mm, но не по-малко от 50 mm (виж фигура 3).2.2.3. В случаите, когато опорите за краката могат да се регулират, тези разстояния се измерват в обичайните точки на регулиране, съгласно указанията в "Ръководството за експлоатация", като при това люлеещото се рамо се намира в положението, предписано от производителя.2.3. Педали2.3.1. Превозни средства, оборудвани с опори за краката2.3.1.1. Максималното разстояние между задната част на опорната повърхност на педала и задната повърхност на съответната опора за краката не е по-голямо от 170 mm в която и да е точка (виж фигура 4).2.3.1.2. Минималният просвет между задната част на пластината на педала и предната повърхност на съответстващата опора за краката не е по-малко от 50 mm в която и да е точка (виж фигура 4).2.3.1.3. В случаите, когато опорите за краката могат да се регулират, тези разстояния се измерват в обичайните точки на регулиране, съгласно указанията в "Ръководството за експлоатация", като при това педалът се намира в положението, предписано от производителя.2.3.2. Превозни средства, оборудвани с платформи2.3.2.1. Максималното разстояние между повърхността на платформата и най-високата точка на опорната повърхност на педала, измерено перпендикулярно към повърхността на платформата, съседна на педала, не е по-голямо от 105 mm (виж фигура 5).2.3.2.2. Най-издадената външна точка на опорната повърхност, на педала не се подава на повече от 25 mm извън външния край на платформата (виж фигура 5).+++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------ПРИЛОЖЕНИЕ 4УСТРОЙСТВА ЗА УПРАВЛЕНИЕ, СИГНАЛНИ УСТРОЙСТВА И ИНФОРМАЦИОННО-ЕКРАННИ УРЕДИ, ПРИ НАЛИЧИЕ НА КОИТО ИДЕНТИФИКАЦИЯТА СЕ ЯВЯВА ЗАДЪЛЖИТЕЛНА, И СИМВОЛИ, КОИТО СЕ ИЗПОЛЗВАТ ЗА ТАЗИ ЦЕЛ [1]1. Настоящото приложение определя символите, т.е. традиционните знаци, които се използват за идентифицирането на някои устройства за управление, информационно-екранни уреди и сигнални устройства върху мотоциклетите или мотопедите и които улесняват тяхното използване. Приложението посочва също така цветовете на възможните оптични сигнални устройства, които предупреждават водача за неизправност във функционирането на уредите и оборудването, свързано със съответните устройства за управление.2. Настоящото приложение се прилага спрямо онези устройства за управление, които, когато се използват, са монтирани върху приборния панел или в границите на непосредствения обсег на водача на мотоциклета или мотопеда. Това определение на областта за приложение не означава задължителното наличие на всяко от устройствата за управление, посочени в настоящото приложение.3. Символите са видими за водача от седнало положение във вида, който е посочен в параграф 5 по-долу.4. Символите


text: се открояват ясно на фона, съответно светли на тъмен фон или тъмни на светъл фон.5. Символите са поставени върху устройството за управление или сигналното устройство или в непосредствена близост до тях, за да са разпознаваеми. Когато това не е възможно, символът и устройството за управление или сигналното устройство са свързани с колкото е възможно по-къса непрекъсната линия.6. Ако на даден символ са изобразени мотоциклет (мотопед) или части на мотоциклет (мотопед) отстрани, мотоциклетът (мотопедът) се движат отдясно наляво.7. Фокусираната светлина се изобразява под формата на успоредни лъчи, а разсеяната светлина посредством разклоняващи се лъчи.8. Когато се използват върху оптичните сигнални устройства, цветовете имат значенията, посочени по-долу:Червен : ОпасностЖълт (Кехлибарен) : ВниманиеЗелен : Безопасност(Синьото се използва единствено за сигналното устройство за дългите светлини.)9. Наименование и илюстрация на символите+++++ TIFF +++++Фигура 1 (1) Устройство за управление на фара Дълги светлини Цвят на сигналното устройство: син | |+++++ TIFF +++++Фигура 2 (1) Устройство за управление на фара Къси светлини | |+++++ TIFF +++++Фигура 3 (1) Пътепоказател Цвят на сигналното устройство: зелен | |+++++ TIFF +++++Фигура 4 (1) Аварийни светлини (два алтернативни варианта) Цвят на сигналното устройство: червен или едновременно действие на двете стрелки от фигура 3 | |+++++ TIFF +++++Фигура 5 Ръчен смукач Цвят на сигналното устройство: кехлибареножълт | |+++++ TIFF +++++Фигура 6 (2) Звуков предупредителен сигнал (клаксон) | |+++++ TIFF +++++Фигура 7 (2) Гориво Цвят на сигналното устройство: кехлибареножълт | |+++++ TIFF +++++Фигура 8 Температура на охладителната течност на двигателя Цвят на сигналното устройство: червен | |+++++ TIFF +++++Фигура 9 Зареждане на акумулаторната батерия Цвят на сигналното устройство: червен | |+++++ TIFF +++++Фигура 10 Масло на двигателя Цвят на сигналното устройство: червен | |+++++ TIFF +++++Фигура 11 (1) Предни фарове за мъгла (3) Цвят на сигналното устройство: зелен | |+++++ TIFF +++++Фигура 12 Задни светлини за мъгла (3) Цвят на сигналното устройство: кехлибареножълт | |+++++ TIFF +++++Фигура 13 Клапан за затваряне на резервоара с гориво — положение "изключено" Клапан за затваряне на резервоара с гориво — положение "включено" | |+++++ TIFF +++++Фигура 14 Клапан за затваряне на резервоара с гориво — положение "резервно" | |Фигури 15 а и б Контролен прибор за запалването или допълнителен контролен прибор за спирането на двигателя |+++++ TIFF +++++Фигура 15 а положение "изключено" | |+++++ TIFF +++++Фигура 15 б положение "включено" | |Фигури 16 а, б и в Превключвател на светлините (може да бъде комбиниран с прибора за запалване на двигателя) |+++++ TIFF +++++Фигура 16 а (1) Габаритни светлини Цвят на сигналното устройство: зелен | |+++++ TIFF +++++Фигура 16 б Превключвател на основните светлини Цвят на сигналното устройство: зелен | |+++++ TIFF +++++Фигура 16 в Светлини за паркиране | |+++++ TIFF +++++Фигура 17 Неутрално положение на скоростната кутия Цвят на сигналното устройство: зелен | |+++++ TIFF +++++Фигура 18 Електрически стартер | |Бележки(1) Вътрешността на символа може да бъде изцяло в тъмен цвят.(2) Тъмната част на този символ може да бъде заменена от неговия силует; в такъв случай частта, показана на тази диаграма в бял цвят, е изцяло в черен цвят.(3) Ако за управлението на предните и на задните


text: светлини за мъгла се използва едно и също устройство, тогава използваният символ е този за "предни фарове за мъгла".[1] В съответствие с Международен стандарт ISO 6727-1981 и 4129-1978. С оглед да се осигури вярното графично представяне и спазване на точните пропорции, символите са възпроизведени в съответствие със стандартната мрежа на системата ISO (виж също и допълнението към настоящето приложение).--------------------------------------------------ДопълнениеСтруктура на базовия шаблон на символите, показани в приложение 4+++++ TIFF +++++Базовият шаблон се състои от:1. базов квадрат със страна 50 mm; този размер отговаря на номиналния размер "а" на базовия шаблон;2. базов кръг с диаметър 56 mm, който има площ, приблизително равна на основния квадрат (1);3. в базовия квадрат (1) е вписан втори кръг с диаметър 50 mm;4. втори квадрат, чиито върхове лежат върху базовия кръг (2), а страните му са успоредни на страните на базовия квадрат (1);5 и 6. два правоъгълника, които имат една и съща площ, равна на площта на базовия квадрат (1); те са взаимно перпендикулярни; всеки от тях пресича противоположните страни на базовия квадрат симетрично;7. трети квадрат, чиито страни преминават през точките на пресичане на базовия квадрат (1) и базовия кръг (2) и са наклонени под ъгъл 45°. Този квадрат определя най-големите хоризонтални и вертикални размери на базовия шаблон.8. Неправилен осмоъгълник, който се образува от прави линии, наклонени под ъгъл 30° към стените на квадрата (7).Базовият шаблон е наложен върху мрежа, чийто размер на клетката е 12,5 mm и която съвпада с базовия квадрат (1).--------------------------------------------------


text:
 Важна правна забележка
 |
 22004D0048
 Официален вестник n° L 277 , 26/08/2004 стр. 0013 - 0013 Официален вестник n° L 277 , 26/08/2004 стр. 0015 - 0015 специално чешко издание глава 11 том 09 стр. 87 - 87 специално испанско издание глава 11 том 09 стр. 87 - 87 специално унгарско издание глава 11 том 09 стр. 87 - 87 специално литвийско издание глава 11 том 09 стр. 87 - 87 LV.ES глава 11 том 09 стр. 87 - 87 MT.ES глава 11 том 09 стр. 87 - 87 PL.ES глава 11 том 09 стр. 87 - 87 SK.ES глава 11 том 09 стр. 87 - 87 специално словенско издание глава 11 том 09 стр. 87 - 87
 Решение на Съвместния комитет на ЕИПNo 48/2004от 23 април 2004 годиназа изменение на приложение XX (Околна среда) към Споразумението за ЕИПСЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с Протокола за адаптиране на Споразумението за Европейското икономическо пространство, по-нататък наричано "Споразумението", и по-специално член 98 от него,като има предвид, че:(1) Приложение ХХ към Споразумението е изменено с Решение No 160/2003 на Съвместния комитет на ЕИП от 7 ноември 2003 г. [1].(2) Директива 2003/73/ЕО на Комисията от 24 юли 2003 г. за изменение на приложение III към Директива 1999/94/ЕО на Европейския парламент и на Съвета [2] трябва да бъде включена в Споразумението,РЕШИ:Член 1Следният текст се добавя към точка 21ав (Директива 1999/94/ЕО на Европейския парламент и на Съвета) от приложение ХХ към Споразумението:"изменена с:- 32003 L 0073: Директива 2003/73/ЕО на Комисията от 24 юли 2003 г. (ОВ L 186, 25.7.2003 г., стр. 34)."Член 2Текстовете на Директива 2003/73/ЕО на исландски и норвежки език, които предстои да бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.Член 3Настоящото решение влиза в сила на 24 април 2004 г., при условие че всички нотификации до Съвместния комитет на ЕИП съгласно член 103, параграф 1 от Споразумението са направени [***].Член 4Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.Съставено в Брюксел на 23 април 2004 година.За Съвместния комитет на ЕИППредседателP. Westerlund[1] ОВ L 41, 12.2.2004 г., стр. 58.[2] ОВ L 186, 25.7.2003 г., стр. 34.[***] Не са посочени конституционни изисквания.--------------------------------------------------


text:
 26.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 311/8
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 259/2014
 от 12 декември 2014 година
 за изменение на приложение II (Технически правила, стандарти, изпитвания и сертифициране) към Споразумението за ЕИП [2015/2126]
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство („Споразумението за ЕИП“), и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Регламент (ЕС) No 519/2014 на Комисията от 16 май 2014 г. за изменение на Регламент (ЕО) No 401/2006 по отношение на вземането на проби от големи партиди, подправки и хранителни добавки, критериите за ефективност на методите при токсини Т-2 и НТ-2 и при цитринин, както и скрининговите методи за анализ (1) следва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.
 (2)
 Настоящото решение се отнася до законодателство относно хранителните продукти. Законодателството относно хранителните продукти не се прилага по отношение на Лихтенщайн дотогава, докато прилагането на Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно търговията със селскостопански продукти включва Лихтенщайн, както е посочено в уводната част на глава XII от приложение II към Споразумението за ЕИП. Следователно настоящото решение не се прилага по отношение на Лихтенщайн.
 (3)
 Поради това приложение II към Споразумението за ЕИП следва да бъде съответно изменено,
 ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
 Член 1
 В точка 54щщщл (Регламент (ЕО) No 401/2006 на Комисията) от глава ХII на приложение II към Споразумението за ЕИП се добавя следното тире:
 „—
 32014 R 0519: Регламент (ЕС) No 519/2014 на Комисията от 16 май 2014 г. (ОВ L 147, 17.5.2014 г., стр. 29).“
 Член 2
 Текстовете на Регламент (ЕС) No 519/2014 на исландски и норвежки език, които ще бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила на 13 декември 2014 г., при условие че са внесени всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението за ЕИП (2).
 Член 4
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 12 декември 2014 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 Kurt JÄGER
 (1) ОВ L 147, 17.5.2014 г., стр. 29.
 (2) Без отбелязани конституционни изисквания.


text:
 10.1.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 6/89
 РЕШЕНИЕ No 1/2008 НА СЪВМЕСТНИЯ ВЕТЕРИНАРЕН КОМИТЕТ СЪЗДАДЕН СЪС СПОРАЗУМЕНИЕТО МЕЖДУ ЕВРОПЕЙСКАТА ОБЩНОСТ И КОНФЕДЕРАЦИЯ ШВЕЙЦАРИЯ ОТНОСНО ТЪРГОВИЯТА СЪС СЕЛСКОСТОПАНСКИ ПРОДУКТИ
 от 23 декември 2008 година
 по отношение на изменението на допълнения 2, 3, 4, 5, 6 и 10 от приложение 11 към Споразумението
 (2009/13/ЕО)
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ,
 като взе предвид Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно търговията със селскостопански продукти (наричано по-долу „Споразумение относно селското стопанство“) и по-специално член 19, параграф 3 от приложение 11 към него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Споразумението относно селското стопанство влезе в сила на 1 юни 2002 г.
 (2)
 Съгласно член 19, параграф 1 от приложение 11 към Споразумението относно селското стопанство Съвместният ветеринарен комитет е натоварен с разглеждане на всички въпроси, свързани с посоченото приложение и с неговото прилагане, както и с предвидените в него задачи. Член 19, параграф 3 от същото приложение дава право на Съвместния ветеринарен комитет да изменя допълненията към приложението, по-специално с цел тяхното приспособяване и осъвременяване.
 (3)
 Допълненията към приложение 11 от Споразумението относно селското стопанство бяха първоначално изменени с Решение No 2/2003 на Съвместния ветеринарен комитет, създаден съгласно Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно търговията със селскостопански продукти от 25 ноември 2003 г. за изменение на допълнения 1, 2, 3, 4, 5, 6 и 11 от приложение 11 към споразумението (1).
 (4)
 Допълненията към приложение 11 от Споразумението относно селското стопанство бяха последно изменени с Решение No 1/2006 на Съвместния ветеринарен комитет, създаден със Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно търговията със селскостопански продукти от 1 декември 2006 г., изменящ допълнения 1, 2, 3, 4, 5, 6 и 10 от приложение 11 към споразумението (2).
 (5)
 Конфедерация Швейцария (наричана по-нататък „Швейцария“) се ангажира да въведе в националното си законодателство разпоредбите на Директива 91/496/ЕИО на Съвета от 15 юли 1991 г. относно определяне на принципите на организация на ветеринарните проверки на животни, въведени в Общността от трети страни (3), на Директива 97/78/ЕО на Съвета от 18 декември 1997 г. за определяне на принципите, които регулират организацията на ветеринарните проверки на продуктите, въведени в Общността от трети страни (4), на Директива 2002/99/ЕО от 16 декември 2002 г. за установяване на ветеринарно-санитарни правила, регулиращи производството, преработката, разпространението и пускането на пазара на продукти от животински произход за консумация от човека (5), на Регламент (ЕО) No 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно официалния контрол, провеждан с цел осигуряване на проверка на съответствието със законодателството в областта на фуражите и храните и правилата за опазване здравето на животните и хуманното отношение към животните (6), както и на всички разпоредби, приети за тяхното прилагане в сферата на контрола върху вноса с произход от трети страни в Европейския съюз.
 (6)
 За да се предоставят средствата, необходими за осъществяването на проверките на вноса на продукти от животински произход от трети страни, е необходимо Швейцария поне частично да бъде интегрирана в системата за бързо предупреждение, създадена с член 50 от Регламент (ЕО) No


text:
178/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2002 г. за установяване на общите принципи и изисквания на законодателството в областта на храните, за създаване на Европейски орган за безопасност на храните и за определяне на процедури относно безопасността на храните (7).
 (7)
 Санитарните мерки, предвидени в швейцарското и в общностното законодателство за ветеринарните проверки на движението и вноса на животни и продукти от животински произход, са признати за равностойни. Поради това допълнения 5 и 10 от приложение 11 към посоченото споразумение следва да бъдат изменени.
 (8)
 Швейцария се ангажира да въведе в националното си законодателство разпоредбите на Регламент (ЕО) No 998/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 26 май 2003 г. относно ветеринарно-санитарните изисквания, които са приложими при движение с нетърговска цел на домашни любимци (8).
 (9)
 Допълнения 2, 3, 4 и 6 от приложение 11 към посоченото споразумение следва да бъдат изменени, за да се вземат предвид промените, настъпили в общностното и в швейцарското законодателство в сила към 30 юни 2008 г. включително,
 РЕШИ:
 Член 1
 Допълнение 2 от приложение 11 към Споразумението относно селското стопанство се изменя в съответствие с приложение I към настоящото решение.
 Член 2
 Допълнения 3, 4, 5, 6 и 10 от приложение 11 към Споразумението относно селското стопанство се изменят в съответствие с приложения II—VI към настоящото решение.
 Член 3
 Настоящото решение, изготвено в два екземпляра, се подписва от съпредседателите или от други лица, които са упълномощени да действат от името на страните.
 Член 4
 Настоящото решение влиза в сила в деня на влизане в сила на Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария за изменение на приложение 11 към Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно търговията със селскостопански продукти (наричано по-нататък „Споразумение за приложение 11“).
 Ако Споразумението за приложение 11 се прилага временно, настоящото решение също се прилага временно от същата дата до влизане в сила на Споразумението.
 Член 5
 Настоящото решение се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
 Подписано в Париж на 23 декември 2008 година.
 От името на Конфедерация Швейцария
 Ръководител на делегация
 Hans WYSS
 Подписано в Париж на 23 декември 2008 година.
 От името на Европейската общност
 Ръководител на делегация
 Paul VAN GELDORP
 (1) ОВ L 23, 28.1.2004 г., стр. 27.
 (2) ОВ L 32, 6.2.2007 г., стр. 91.
 (3) ОВ L 268, 24.9.1991 г., стр. 56.
 (4) ОВ L 24, 30.1.1998 г., стр. 9.
 (5) ОВ L 18, 23.1.2003 г., стр. 11.
 (6) ОВ L 165, 30.4.2004 г., стр. 1.
 (7) ОВ L 31, 1.2.2002 г., стр. 1.
 (8) ОВ L 146, 13.6.2003 г., стр. 1.
 ПРИЛОЖЕНИЕ I
 Допълнение 2 от приложение 11 се допълва, както следва:
 „Х. Движение с нетърговска цел на домашни любимци
 A. ЗАКОНОДАТЕЛСТВО (1)
 Общността
 Швейцария
 Регламент (ЕО) No 998/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 26 май 2003 г. относно ветеринарно-санитарните изисквания, които са приложими при движение с нетърговска цел на домашни любимци, и за изменение на Директива 92/65/ЕИО на Съвета (ОВ L 146, 13.6.2003 г., стр. 1).
 Наредба относно вноса на домашни животни (OIAC) от


text:
18 април 2007 г. (RS 916.443.14).
 Б. СПЕЦИАЛНИ ПРАВИЛА И ПРОЦЕДУРИ ЗА ПРИЛАГАНЕ
 1.
 Идентификационната система е системата, предвидена от Регламент (ЕО) No 998/2003.
 2.
 Срокът на ваксинацията срещу бяс или, ако е приложимо, на реваксинацията, се признава за неизтекъл съгласно препоръките на лабораторията производител и в съответствие с разпоредбите на член 5 от Регламент (ЕО) No 998/2003 и на Решение 2005/91/ЕО на Комисията от 2 февруари 2005 г. за определяне на срока, след който ваксинацията срещу бяс се счита с неизтекъл срок (2).
 3.
 Паспортът, който следва да се използва, е предвиденият в Решение 2003/803/ЕО на Комисията от 26 ноември 2003 г. за установяване на образец на паспорт за движение в Общността на кучета, котки и порове (3).
 4.
 За целите на настоящото допълнение при движения с нетърговска цел на домашни любимци между държавите-членки на Европейската общност и Швейцария се прилагат mutatis mutandis разпоредбите на глава II (Разпоредби относно движения между държави-членки) от Регламент (ЕО) No 998/2003.“
 (1) Освен ако не е указано друго, всяко позоваване на даден акт се смята за позоваване на посочения акт, така както той е изменен преди 30 юни 2008 г.
 (2) ОВ L 31, 4.2.2005 г., стр. 61.
 (3) ОВ L 312, 27.11.2003 г., стр. 1.
 ПРИЛОЖЕНИЕ II
 Допълнение 3 от приложение 11 се заменя със следния текст:
 „Допълнение 3
 ВНОС НА ЖИВИ ЖИВОТНИ, НА ТЕХНИ СПЕРМА, ЯЙЦЕКЛЕТКИ И ЕМБРИОНИ ОТ ТРЕТИ СТРАНИ
 I. Общността — законодателство (1)
 A. Копитни животни, с изключение на еднокопитни
 Директива 2004/68/ЕО на Съвета от 26 април 2004 г. относно определяне на ветеринарно-санитарните правила за внос и транзит в Общността на някои живи копитни животни, за изменение на Директиви 90/426/ЕИО и 92/65/ЕИО и за отмяна на Директива 72/462/ЕИО (ОВ L 139, 30.4.2004 г., стр. 320).
 Б. Еднокопитни животни
 Директива 90/426/ЕИО на Съвета от 26 юни 1990 г. относно ветеринарно-санитарните условия, регулиращи движението и вноса от трети страни на еднокопитни животни (ОВ L 224, 18.8.1990 г., стр. 42).
 В. Домашни птици и яйца за мътене
 Директива 90/539/ЕИО на Съвета от 15 октомври 1990 г. относно ветеринарно-санитарните изисквания за търговията в Общността и вноса от трети страни на домашни птици и яйца за люпене (ОВ L 303, 31.10.1990 г., стр. 6).
 Г. Животни от аквакултури
 Директива 2006/88/ЕО на Съвета от 24 октомври 2006 г. относно ветеринарномедицинските изисквания за аквакултури и продукти от тях и за предотвратяване и борба с някои болести по водните животни (ОВ L 328, 24.11.2006 г., стр. 14).
 Д. Ембриони от животни от рода на едрия рогат добитък
 Директива 89/556/ЕИО на Съвета от 25 септември 1989 г. относно ветеринарно-санитарните условия, регулиращи търговията в рамките на Общността и вноса от трети страни на ембриони от домашни животни от рода на едрия рогат добитък (ОВ L 302, 19.10.1989 г., стр. 1).
 Е. Сперма от животни от рода на едрия рогат добитък
 Директива 88/407/ЕИО на Съвета от 14 юни 1988 г. относно определяне на ветеринарно-санитарните изисквания за внос и търговия в рамките на Общността със сперма от животни от рода на едрия рогат добитък (ОВ L 194, 22.7.1988 г., стр.


text:
10).
 Ж. Сперма от свине
 Директива 90/429/ЕИО на Съвета от 26 юни 1990 г. за определяне на ветеринарно-санитарните изисквания за внос и търговия в рамките на Общността със сперма от животни от рода на свинете (ОВ L 224, 18.8.1990 г., стр. 62).
 З. Други живи животни
 1.
 Директива 92/65/ЕИО на Съвета от 13 юли 1992 г. за определяне на ветеринарно-санитарните изисквания относно търговията и вноса в Общността на животни, сперма, яйцеклетки и ембриони, които не са предмет на ветеринарно-санитарните изисквания, определени в специалните правила на Общността, посочени в приложение А, раздел I към Директива 90/425/ЕИО (ОВ L 268, 14.9.1992 г., стр. 54).
 2.
 Регламент (ЕО) No 998/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 26 май 2003 г. относно ветеринарно-санитарните изисквания, които са приложими при движение с нетърговска цел на домашни любимци, и за изменение на Директива 92/65/ЕИО на Съвета (ОВ L 146, 13.6.2003 г., стр. 1).
 И. Други специфични разпоредби
 1.
 Директива 96/22/ЕО на Съвета от 29 април 1996 г. относно забрана на употребата на определени субстанции с хормонално или тиреостатично действие и на бета-агонисти в животновъдството и за отмяна на Директиви 81/602/ЕИО, 88/146/ЕИО и 88/299/ЕИО (ОВ L 125, 23.5.1996 г., стр. 3).
 2.
 Директива 96/23/ЕО на Съвета от 29 април 1996 г. относно мерките за наблюдение на определени вещества и остатъци от тях в живи животни и животински продукти и за отмяна на Директиви 85/358/ЕИО и 86/469/ЕИО и Решения 89/187/ЕИО и 91/664/ЕИО (ОВ L 125, 23.5.1996 г., стр. 10).
 II. Швейцария — законодателство (2)
 1.
 Наредба от 18 април 2007 г. относно вноса, транзита и износа на животни и животински продукти (OITE), (RS 916.443.10);
 2.
 Наредба от 18 април 2007 г. относно вноса и транзита на животни по въздух с произход от трети страни (OITA) (RS 916.443.12);
 3.
 Наредба от 18 април 2007 г. относно вноса и транзита на животински продукти по въздух с произход от трети страни (OITPA) (RS 916.443.13);
 4.
 Наредба на ФДИ от 16 май 2007 г. относно контрола на вноса и транзита на животни и животински продукти (Наредба относно контрола OITE) (RS 916.443.106);
 5.
 Наредба от 18 април 2007 г. относно вноса на домашни любимци (OIAC) (RS 916.443.14);
 6.
 Наредба от 18 август 2004 г. относно ветеринарномедицинските продукти (OMédV), (RS 812.212.27);
 7.
 Наредба от 30 октомври 1985 г. относно таксите, събирани от Федералната ветеринарна служба (OEVET) (RS 916.472).
 III. Правила за прилагане
 Федералната ветеринарна служба, едновременно с държавите-членки на Общността, прилага условията за внос, установени в актовете, посочени в точка I от настоящото допълнение, мерките за прилагане и списъците на предприятията, от които съответният внос е разрешен. Този ангажимент се прилага по отношение на всички относими актове, независимо от датата на приемането им.
 Федералната ветеринарна служба може да предприема по-ограничителни мерки и да изисква допълнителни гаранции. В рамките на Съвместния ветеринарен комитет ще се провеждат консултации с цел намиране на подходящо решение.
 Федералната ветеринарна служба и държавите-членки на Общността се уведомяват взаимно за специфичните условия за внос, установени на двустранно равнище, които не са обект на хармонизиране на равнище Общност.
 За целите на прилагането


text:
на настоящото приложение зоологическата градина на Цюрих се одобрява като одобрен център за Швейцария в съответствие с разпоредбите на приложение В към Директива 92/65/ЕИО.“
 (1) Освен ако не е указано друго, всяко позоваване на даден акт се смята за позоваване на посочения акт, така както той е изменен преди 30 юни 2008 г.
 (2) Освен ако не е указано друго, всяко позоваване на даден акт се смята за позоваване на посочения акт, така както той е изменен преди 30 юни 2008 г.
 ПРИЛОЖЕНИЕ III
 Допълнение 4 от приложение 11 се заменя със следния текст:
 „Допълнение 4
 ЗООТЕХНИЧЕСКИ РАЗПОРЕДБИ, ВКЛЮЧИТЕЛНО ТЕЗИ, УРЕЖДАЩИ ВНОСА ОТ ТРЕТИ СТРАНИ
 A. Законодателство (1)
 Общността
 Швейцария
 Директива 77/504/ЕИО на Съвета от 25 юли 1977 г. относно чистопородни разплодни животни от рода на едрия рогат добитък (ОВ L 206, 12.8.1977 г., стр. 8).
 Директива 88/661/ЕИО на Съвета от 19 декември 1988 г. относно приложимите зоотехнически стандарти за разплодните свине (ОВ L 382, 31.12.1988 г., стр. 36).
 Директива 87/328/ЕИО на Съвета от 18 юни 1987 г. относно одобрението за развъждане на чистопородни разплодни животни от рода на едрия рогат добитък (ОВ L 167, 26.6.1987 г., стр. 54).
 Директива 88/407/ЕИО на Съвета от 14 юни 1988 г. относно определяне на ветеринарно-санитарните изисквания за внос и търговия в рамките на Общността с дълбоко замразена сперма от животни от рода на едрия рогат добитък (ОВ L 194, 22.7.1988 г., стр. 10).
 Директива 89/361/ЕИО на Съвета от 30 май 1989 г. относно чистопородните разплодни овце и кози (ОВ L 153, 6.6.1989 г., стр. 30).
 Директива 90/118/ЕИО на Съвета от 5 март 1990 г. относно допускането на чистопородни разплодни свине за разплод (ОВ L 71, 17.3.1990 г., стр. 34).
 Директива 90/119/ЕИО на Съвета от 5 март 1990 г. относно допускането на хибридни разплодни свине за разплод (ОВ L 71, 17.3.1990 г., стр. 36).
 Директива 90/427/ЕИО на Съвета от 26 юни 1990 г. относно зоотехническите и генеалогичните условия за търговия с еднокопитни животни в Общността (ОВ L 224, 18.8.1990 г., стр. 55).
 Директива 90/428/ЕИО на Съвета от 26 юни 1990 г. относно търговията с еднокопитни животни, предназначени за състезания и определянето на условията за участие в тези състезания (ОВ L 224, 18.8.1990 г., стр. 60).
 Директива 91/174/ЕИО на Съвета от 25 март 1991 г. за определяне на зоотехническите и генеалогичните изисквания за търговията с чистопородни животни и за изменение на Директиви 77/504/ЕИО и 90/425/ЕИО (ОВ L 85, 5.4.1991 г., стр. 37).
 Директива 94/28/ЕО на Съвета от 23 юни 1994 г. относно определяне на принципите, отнасящи се до зоотехническите и генеалогичните условия, приложими към вноса от трети страни на животни, на техните сперма, яйцеклетки и ембриони, и за изменение на Директива 77/504/ЕИО относно чистопородни разплодни животни от рода на едрия рогат добитък (ОВ L 178, 12.7.1994 г., стр. 66).
 Наредба от 14 ноември 2007 г. относно животновъдството (RS 916.310).
 Б. Правила за прилагане
 За целите на настоящото допълнение живите животни и животинските продукти, обект на търговия между държавите-членки на Общността и Швейцария, се придвижват в съответствие с условията, установени по отношение на търговията между държавите-членки


text:
на Общността.
 Без да се накърняват разпоредбите относно зоотехническите проверки, посочени в допълнения 5 и 6, швейцарските власти се ангажират да гарантират, че по отношение на своя внос Швейцария прилага същите разпоредби, като разпоредбите от Директива 94/28/ЕО на Съвета.
 В случай на затруднения въпросът се отнася до Съвместния ветеринарен комитет по искане на една от страните.“.
 (1) Освен ако не е указано друго, всяко позоваване на даден акт се смята за позоваване на посочения акт, така както той е изменен преди 30 юни 2008 г.
 ПРИЛОЖЕНИЕ IV
 Допълнение 5 от приложение 11 се заменя със следния текст:
 „Допълнение 5
 ЖИВИ ЖИВОТНИ, СПЕРМА, ЯЙЦЕКЛЕТКИ И ЕМБРИОНИ: ГРАНИЧНИ ПРОВЕРКИ И ТАКСИ
 ГЛАВА I
 Общи разпоредби — система TRACES
 A. ЗАКОНОДАТЕЛСТВО (1)
 Общността
 Швейцария
 Решение 2004/292/ЕО на Комисията от 30 март 2004 г. относно въвеждането на системата TRACES и за изменение на Решение 92/486/ЕИО (ОВ L 94, 31.3.2004 г., стр. 63).
 1.
 Закон от 1 юли 1966 г. относно епизоотиите (LFE), (RS 916.40);
 2.
 Наредба от 27 юни 1995 г. относно епизоотиите (OFE), (RS 916.401);
 3.
 Наредба от 18 април 2007 г. относно вноса, транзита и износа на животни и животински продукти (OITE) (RS 916.443.10);
 4.
 Наредба от 18 април 2007 г. относно вноса и транзита на животни по въздух с произход от трети страни (OITA) (916.443.12);
 5.
 Наредба от 18 април 2007 г. относно вноса и транзита на животински продукти по въздух с произход от трети страни (OITPA) (916.443.13);
 6
 Наредба на ФДИ от 16 май 2007 г. относно контрола на вноса и транзита на животни и животински продукти (Наредба относно контрола OITE) (RS 916.443.106);
 7.
 Наредба от 18 април 2007 г. относно вноса на домашни любимци (OIAC) (RS 916.443.14).
 Б. ПРАВИЛА И ПРОЦЕДУРИ ЗА ПРИЛАГАНЕ
 Комисията, в сътрудничество с Федералната ветеринарна служба, интегрира Швейцария в компютърната системата TRACES, в съответствие с Решение 2004/292/ЕО на Комисията.
 Ако е необходимо, в рамките на Съвместния ветеринарен комитет се определят преходни и допълнителни мерки.
 ГЛАВА II
 Ветеринарни и зоотехнически проверки, приложими при търговията между държавите-членки на Общността и Швейцария
 A. ЗАКОНОДАТЕЛСТВО (1)
 Ветеринарните и зоотехническите проверки, приложими при търговията между държавите-членки на Общността и Швейцария, се осъществяват в съответствие с разпоредбите на следните нормативни актове:
 Общността
 Швейцария
 1.
 Директива 89/608/ЕИО на Съвета от 21 ноември 1989 г. относно взаимната помощ между административните органи на държавите-членки и сътрудничеството между тях и Комисията, за да се осигури правилното прилагане на законодателството, свързано с ветеринарните и зоотехническите въпроси (ОВ L 351, 2.12.1989 г., стр. 34).
 2.
 Директива 90/425/ЕИО на Съвета от 26 юни 1990 г. относно ветеринарните и зоотехническите проверки, приложими при търговията в Общността с определени видове живи животни и продукти с оглед завършване изграждането на вътрешния пазар (ОВ L 224, 18.8.1990 г., стр. 29)
 1.
 Закон относно епизоотиите (LFE) от 1 юли 1966 г. (RS 916.40), и по-специално член 57 от него;
 2.
 Наредба от 18 април 2007 г. относно вноса, транзита и износа на животни и животински продукти (OITE), (RS 916.443.10);
 3.
 Наредба на ФДИ от 16 май 2007 г. относно контрола на вноса и


text:
транзита на животни и животински продукти (Наредба относно контрола OITE) (RS 916.443.106);
 4.
 Наредба от 18 април 2007 г. относно вноса на домашни любимци (OIAC) (RS 916.443.14);
 5.
 Наредба от 30 октомври 1985 г. относно таксите, събирани от Федералната ветеринарна служба (OEVET) (RS 916.472).
 Б. ОБЩИ ПРАВИЛА И ПРОЦЕДУРИ ЗА ПРИЛАГАНЕ
 В случаите, предвидени в параграф 8 от Директива 90/425/ЕИО, компетентните органи по местоназначение незабавно влизат във връзка с компетентните органи на мястото на изпращане. Те предприемат всички необходими мерки и уведомяват компетентния орган на мястото на изпращане и Комисията за естеството на извършените проверки, за взетите решения и за основанията за такива решения.
 Прилагането на разпоредбите, предвидени в членове 10, 11 и 16 от Директива 89/608/ЕИО и на членове 9 и 22 от Директива 90/425/ЕИО, е от компетенцията на Съвместния ветеринарен комитет.
 В. СПЕЦИАЛНИ ПРАВИЛА И ПРОЦЕДУРИ ЗА ПРИЛАГАНЕ ПО ОТНОШЕНИЕ НА ЖИВОТНИ, ИЗВЕЖДАНИ НА ПАША В ГРАНИЧНИТЕ ЗОНИ
 1.
 Определения:
 „Паша“: действие, при което животните пасат, като се придвижват към гранична зона, ограничена до 10 km, по време на изпращането им към държава-членка или към Швейцария. При наличие на специални и добре обосновани условия засегнатите компетентни органи могат да разрешат ширината на тази зона да бъде увеличена от двете страни на границата между Швейцария и Общността.
 „Дневна паша“: паша, при която в края на всеки ден животните се връщат обратно в стопанствата по произход в дадена държава-членка или в Швейцария.
 2.
 При пашата между държавите-членки на Общността и Швейцария се прилагат mutatis mutandis разпоредбите на Решение 2001/672/ЕО на Комисията от 20 август 2001 г. относно специалните правила, приложими при движение на едър рогат добитък, когато е изведен на лятна паша в планински области (ОВ L 235, 4.9.2001 г., стр. 23). В рамките на настоящото приложение обаче, член 1 от Решение 2001/672/ЕО се прилага, адаптиран по следния начин:
 —
 позоваването на периода от 1 май до 15 октомври се заменя с „през календарната година“;
 —
 за Швейцария частите, упоменати в член 1 от Решение 2001/672/ЕО и посочени в съответното приложение, са, както следва:
 —
 ШВЕЙЦАРИЯ
 —
 КАНТОН ZURICH
 —
 КАНТОН BERNE
 —
 КАНТОН LUCERNE
 —
 КАНТОН URI
 —
 КАНТОН SCHWYZ
 —
 КАНТОН OBWALD
 —
 КАНТОН NIDWALD
 —
 КАНТОН GLARUS
 —
 КАНТОН ZOUG
 —
 КАНТОН FRIBOURG
 —
 КАНТОН SOLEURE
 —
 КАНТОН BÂLE-VILLE
 —
 КАНТОН BÂLE-CAMPAGNE
 —
 КАНТОН SCHAFFHOUSE
 —
 КАНТОН D'APPENZELL RHODES-EXTÉRIEURES
 —
 КАНТОН APPENZELL RHODES-INTÉRIEURES
 —
 КАНТОН ST. GALL
 —
 КАНТОН GRISONS
 —
 КАНТОН ARGOVIE
 —
 КАНТОН THURGOVIE
 —
 КАНТОН TESSIN
 —
 КАНТОН VAUD
 —
 КАНТОН VALAIS
 —
 КАНТОН NEUCHÂTEL
 —
 КАНТОН GENÈVE
 —
 КАНТОН JURA
 В изпълнение на Наредбата относно епизоотиите (OFE) от 27 юни 1995 г. (RS 916.401), и по-специално на член 7 от нея (регистрация) и на Наредбата от 23 ноември 2005 г. относно банката от данни за трафика на животни (RS 916.404), и по-специално на раздел 2 от нея (съдържание на банката от данни), Швейцария определя за всяко пасище специфичен регистрационен код, който трябва да бъде вписан в националната база данни относно животни от рода на едрия рогат добитък.
 3.
 За пашата между държавите-членки на


text:
Общността и Швейцария официалният ветеринарен лекар от държавата на изпращане:
 a)
 информира компетентния орган по местоназначение (местна ветеринарна служба) за изпращането на животните в деня на издаване на сертификата и най-късно в рамките на двадесет и четири часа преди прогнозната дата на пристигане на животните посредством компютризираната система за връзка между ветеринарните органи, предвидена в член 20 от Директива 90/425/ЕИО,
 б)
 осъществява преглед на животните в рамките на 48 часа преди заминаването им към мястото на паша; тези животни трябва да бъдат надлежно идентифицирани;
 в)
 издава сертификат съгласно образеца, посочен в точка 9.
 4.
 През цялото времетраене на пашата животните остават под митнически контрол.
 5.
 Държателят на животните трябва:
 a)
 да приеме, чрез писмена декларация, да спазва всички мерки, взети в изпълнение на предвидените в настоящото приложение разпоредби и всякакви други мерки, въведени на местно равнище по същия начин, като всеки друг държател с произход от държава-членка или от Швейцария;
 б)
 да покрива разходите по проверките, провеждани в изпълнение на настоящото приложение;
 в)
 да оказва пълно сътрудничество при осъществяването на митнически или ветеринарни проверки, изисквани от официалните органи на държавата на изпращане или на държавата по местоназначение.
 6.
 При връщането на животните в края на сезонната паша или при предсрочно връщане официалният ветеринарен лекар на страната, в която се намира мястото на паша:
 a)
 информира компетентния орган по местоназначение (местна ветеринарна служба) за изпращането на животните в деня на издаване на сертификата и най-късно в рамките на двадесет и четири часа преди прогнозната дата на пристигане на животните посредством компютризираната система за връзка между ветеринарните органи, предвидена в член 20 от Директива 90/425/ЕИО,
 б)
 осъществява преглед на животните в рамките на 48 часа преди заминаването им; тези животни трябва да бъдат надлежно идентифицирани;
 в)
 издава сертификат съгласно образеца, посочен в точка 9.
 7.
 В случай на болести компетентните ветеринарни органи вземат подходящи целесъобразни мерки с общо съгласие помежду си. Тези органи обсъждат как да бъдат покрити евентуално възникналите разходи. Ако е необходимо, въпросът се отнася до Съвместния ветеринарен комитет.
 8.
 Като дерогация от разпоредбите, предвидени по отношение на пашата в точки 1—7, в случай на дневна паша между държавите-членки на Общността и Швейцария:
 a)
 животните не влизат в контакт с животни от друго стопанство;
 б)
 държателят на животните се ангажира да информира компетентния ветеринарен орган за всеки контакт на животните с животни от друго стопанство;
 в)
 посоченият в точка 9 здравен сертификат трябва да бъде представян на компетентните ветеринарни органи всяка календарна година при първото въвеждане на животните в държава-членка или в Швейцария. Този здравен сертификат трябва да може да бъде представен на компетентните ветеринарни органи при поискване от тяхна страна;
 г)
 разпоредбите от точки 2 и 3 се прилагат единствено при първото за дадената календарна година изпращане на животни за държава-членка или за Швейцария;
 д)
 разпоредбите на точка 6 не се прилагат;
 е)
 държателят на животните се ангажира да информира компетентния ветеринарен орган за края на периода на паша.
 9.
 Образец на здравен сертификат за паша в гранични зони или за дневна паша и за връщане от паша в


text:
гранични зони на животни от рода на едрия рогат добитък:
 Образец на здравен сертификат за паша в гранични зони или за дневна паша и за връщане от паша в гранични зони на животни от рода на едрия рогат добитък
 ГЛАВА III
 Условия за търговия между Общността и Швейцария
 A. ЗАКОНОДАТЕЛСТВО
 Здравните сертификати за търговия с живи животни, с техни сперма, яйцеклетки и ембриони, както и за паша в граничните зони на животни от рода на едрия рогат добитък между държавите-членки на Общността и Швейцария, са сертификатите, които са предвидени в настоящото приложение и са на разположение в системата TRACES в съответствие с разпоредбите на Регламент (ЕО) No 599/2004 на Комисията от 30 март 2004 г. относно приемане на хармонизиран образец на сертификат и инспекционен доклад, свързан с търговията в рамките на Общността с животни и продукти от животински произход (ОВ L 94, 31.3.2004 г., стр. 44).
 ГЛАВА IV
 Ветеринарни проверки, приложими по отношение на вноса с произход от трети страни
 A. ЗАКОНОДАТЕЛСТВО (2)
 Ветеринарните проверки на вноса от трети страни се осъществяват в съответствие с разпоредбите на следните нормативни актове:
 Общността
 Швейцария
 1.
 Регламент (ЕО) No 282/2004 на Комисията от 18 февруари 2004 г. за установяване на документ за декларирането и за ветеринарните проверки на животните, идващи от трети страни и въведени в Общността (ОВ L 49, 19.2.2004 г., стр. 11);
 2.
 Регламент (ЕО) No 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно официалния контрол, провеждан с цел осигуряване на проверка на съответствието със законодателството в областта на фуражите и храните и правилата за опазване здравето на животните и хуманното отношение към животните (ОВ L 165, 30.4.2004 г., стр. 1);
 3.
 Директива 91/496/ЕИО на Съвета от 15 юли 1991 г. относно определяне на принципите на организация на ветеринарните проверки на животни, въведени в Общността от трети страни, и за изменение на Директиви 89/662/ЕИО, 90/425/ЕИО и 90/675/ЕИО (ОВ L 268, 24.9.1991 г., стр. 56);
 4.
 Директива 96/22/ЕО на Съвета от 29 април 1996 г. относно забрана на употребата на определени субстанции с хормонално или тиреостатично действие и на бета-агонисти в животновъдството и за отмяна на Директиви 81/602/ЕИО, 88/146/ЕИО и 88/299/ЕИО (ОВ L 125, 23.5.1996 г., стр. 3).
 5.
 Директива 96/23/ЕО на Съвета от 29 април 1996 г. относно мерките за наблюдение на определени вещества и остатъци от тях в живи животни и животински продукти и за отмяна на Директиви 85/358/ЕИО и 86/469/ЕИО и Решения 89/187/ЕИО и 91/664/ЕИО (ОВ L 125, 23.5.1996 г., стр. 10);
 6.
 Решение 97/794/ЕО на Комисията от 12 ноември 1997 г. за установяване на някои подробни правила по отношение прилагането на Директива 91/496/ЕИО на Съвета относно определяне на принципите на организация на ветеринарните проверки на живи животни, внасяни в Общността от трети страни (ОВ L 323, 26.11.1997 г., стр. 31).
 1.
 Наредба от 18 април 2007 г. относно вноса, транзита и износа на животни и животински продукти (OITE), (RS 916.443.10);
 2.
 Наредба от 18 април 2007 г. относно вноса и транзита на животни по въздух с произход от трети страни (OITA) (RS 916.443.12);


text:
3.
 Наредба от 18 април 2007 г. относно вноса и транзита на животински продукти по въздух с произход от трети страни (OITPA) (RS 916.443.13);
 4.
 Наредба на ФДИ от 16 май 2007 г. относно контрола на вноса и транзита на животни и животински продукти (Наредба относно контрола OITE) (RS 916.443.106);
 5.
 Наредба от 18 април 2007 г. относно вноса на домашни любимци (OIAC) (RS 916.443.14);
 6.
 Наредба от 30 октомври 1985 г. относно таксите, събирани от Федералната ветеринарна служба (OEVET) (RS 916.472);
 7.
 Наредба от 18 август 2004 г. относно ветеринарномедицинските продукти (OMédV), (RS 812.212.27).
 Б. ПРАВИЛА И ПРОЦЕДУРИ ЗА ПРИЛАГАНЕ
 1.
 За целите на прилагането на член 6 от Директива 91/496/ЕИО граничните инспекционни пунктове на държавите-членки за осъществяване на ветеринарните проверки на живи животни са посочени в приложението към измененото Решение 2001/881/ЕО на Комисията от 7 декември 2001 г. относно определяне на списък на граничните инспекционни пунктове, одобрени да извършват ветеринарни проверки на животни и животински продукти с произход от трети страни и относно актуализиране на подробните правила за контрола, който трябва да бъде упражняван от експертите на Комисията.
 2.
 За целите на прилагането на член 6 от Директива 91/496/ЕИО граничните инспекционни пунктове за Швейцария са, както следва:
 Наименование
 Код по TRACES
 Вид
 Инспекционен център
 Вид на одобрението
 Летище Цюрих
 CHZRH4
 A
 Център 3
 О — Други животни (включително животни от зоологически градини) (3)
 Летище Женева
 CHGVA4
 A
 Център 2
 О — Други животни (включително животни от зоологически градини) (3)
 По-нататъшните изменения на списъка с граничните инспекционни пунктове, на техните инспекционни центрове и на вида на тяхното одобрение са от компетенцията на Съвместния ветеринарен комитет.
 Осъществяването на проверки на място е от компетенцията на Съвместния ветеринарен комитет в съответствие по-специално с член 19 от Директива 91/496/ЕИО и член 57 от Закона за епизоотиите.
 3.
 Федералната ветеринарна служба прилага, едновременно с държавите-членки на Общността, условията за внос, произтичащи от допълнение 3 на настоящото приложение, както и мерките за прилагане.
 Федералната ветеринарна служба може да предприеме по-ограничителни мерки и да изисква допълнителни гаранции. В рамките на Съвместния ветеринарен комитет ще се провеждат консултации, с цел намиране на подходящо решение.
 Федералната ветеринарна служба и държавите-членки на Общността се уведомяват взаимно за специфичните условия за внос, установени на двустранно равнище, които не са обект на хармонизиране на равнище Общност.
 4.
 Граничните инспекционни пунктове на държавите-членки, посочени в точка 1, осъществяват проверките по отношение на вноса от трети страни, предназначен за Швейцария, в съответствие с глава IV, точка А от настоящото допълнение.
 5.
 Граничните инспекционни пунктове на Швейцария, посочени в точка 2, осъществяват проверките по отношение на вноса от трети страни, предназначен за държавите-членки на Общността, в съответствие с глава IV, точка А от настоящото допълнение.
 ГЛАВА V
 Специфични разпоредби
 A. ИДЕНТИФИКАЦИЯ НА ЖИВОТНИТЕ
 1. ЗАКОНОДАТЕЛСТВО
 (4)
 Общността
 Швейцария
 1.
 Директива 92/102/ЕИО на Съвета от 27 ноември 1992 г. относно идентификацията и регистрацията на животните (ОВ L 355, 5.12.1992 г., стр. 32);
 2.
 Регламент (ЕО) No 1760/2000 на Европейския парламент и на Съвета от 17 юли 2000 г. за създаване на система за идентификация


text:
и регистрация на едър рогат добитък и относно етикетирането на говеждо месо и продукти от говеждо месо и за отмяна на Регламент (ЕО) No 820/97 на Съвета (ОВ L 204, 11.8.2000 г., стр. 1).
 1.
 Наредба относно епизоотиите (OFE) от 27 юни 1995 г. (RS 916.401), и по-специално членове 7—20 от нея (регистрация и идентификация);
 2.
 Наредба от 23 ноември 2005 г. относно банката от данни за трафика на животни (RS 916.404).
 2. СПЕЦИАЛНИ ПРАВИЛА И ПРОЦЕДУРИ ЗА ПРИЛАГАНЕ
 a)
 Прилагането на член 3, параграф 2, член 4, параграф 1, буква a), пета алинея и член 4, параграф 2 от Директива 92/102/ЕИО е от компетенцията на Съвместния ветеринарен комитет.
 б)
 При движението в рамките на Швейцария на животни от рода на свинете, овцете и козите, датата, която трябва да се взима предвид по смисъла на член 5, параграф 3, е 1 юли 1999 г.
 в)
 В контекста на член 10 от Директива 92/102/ЕИО координацията при евентуално създаване на електронни приспособления за идентификация е от компетенцията на Съвместния ветеринарен комитет.
 Б. ЗАЩИТА НА ЖИВОТНИТЕ
 1. ЗАКОНОДАТЕЛСТВО
 (4)
 Общността
 Швейцария
 1.
 Регламент (ЕО) No 1/2005 на Съвета от 22 декември 2004 г. относно защитата на животните по време на транспортиране и свързаните с това операции и за изменение на Директиви 64/432/ЕИО и 93/119/ЕО и Регламент (ЕО) No 1255/97 (ОВ L 3, 5.1.2005 г., стр. 1);
 2.
 Регламент (ЕО) No 1255/97 на Съвета от 25 юни 1997 г. относно критериите на Общността за пунктовете за спиране и относно изменение на маршрутния план, посочен в приложението към Директива 91/628/ЕИО (ОВ L 174, 2.7.1997 г., стр. 1).
 Наредба от 23 април 2008 г. относно защитата на животните (OPAn) (RS 455.1), и по-специално членове 169—176.
 2. СПЕЦИАЛНИ ПРАВИЛА И ПРОЦЕДУРИ ЗА ПРИЛАГАНЕ
 a)
 Швейцарските власти се ангажират да спазват разпоредбите, произтичащи от Регламент (ЕО) No 1/2005, при търговията между Швейцария и Общността и при внос от трети страни.
 б)
 В случаите, предвидени в параграф 26 от Регламент (ЕО) No 1/2005, компетентните органи по местоназначение незабавно влизат във връзка с компетентните органи на мястото на изпращане.
 в)
 Изпълнението на разпоредбите, предвидени в членове 10, 11 и 16 от Директива 89/608/ЕИО, е от компетенцията на Съвместния ветеринарен комитет.
 г)
 Осъществяването на проверки на място е от компетенцията на Съвместния ветеринарен комитет въз основа по-специално на член 28 от Регламент (ЕО) No 1/2005 и на член 208 от Наредбата от 23 април 2008 г. относно защитата на животните (OPAn), (RS 455.1).
 д)
 В изпълнение на разпоредбите на член 175 от Наредбата от 23 април 2008 г. относно защитата на животните (OPAn), (RS 455.1) транзитното преминаване през Швейцария на едър рогат добитък, овце, кози и свине може да се осъществява единствено посредством железопътен или въздушен транспорт. Този въпрос ще бъде разгледан от Съвместния ветеринарен комитет.
 В. ТАКСИ
 1.
 За ветеринарните проверки при търговията между държавите-членки на Общността и Швейцария не се начисляват никакви такси.
 2.
 За ветеринарните проверки на вноса от трети страни швейцарските органи се ангажират да събират таксите, свързани с официалния контрол, предвидени с Регламент (ЕО) No 882/2004


text:
на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно официалния контрол, провеждан с цел осигуряване на проверка на съответствието със законодателството в областта на фуражите и храните и правилата за опазване здравето на животните и хуманното отношение към животните (ОВ L 165, 30.4.2004 г., стр. 1).“
 (1) Освен ако не е указано друго, всяко позоваване на даден акт се смята за позоваване на посочения акт, така както той е изменен преди 30 юни 2008 г.
 (2) Освен ако не е указано друго, всяко позоваване на даден акт се смята за позоваване на посочения акт, така както той е изменен преди 30 юни 2008 г.
 (3) Позоваване на категориите на одобрение, определени с Решение 2001/881/ЕО на Комисията.
 (4) Освен ако не е указано друго, всяко позоваване на даден акт се смята за позоваване на посочения акт, така както той е изменен преди 30 юни 2008 г.
 ПРИЛОЖЕНИЕ V
 A.
 Специалните условия, които се отнасят до животинските продукти, предназначени за консумация от човека, посочени в приложение 11, допълнение 6, се допълват, както следва:
 „(11)
 До признаването на съпоставимостта на законодателството на Общността и швейцарското законодателство, при износ за Общността Швейцария гарантира спазването на следните нормативни актове и на правилата за тяхното прилагане:
 —
 Директива 88/344/ЕИО на Съвета от 13 юни 1988 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно екстракционните разтворители, използвани в производството на храни и хранителни съставки (ОВ L 157, 24.6.1988 г., стр. 28)
 —
 Директива 88/388 /ЕИО на Съвета от 22 юни 1988 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно ароматизантите, предназначени за влагане в храни, и изходните материали за тяхното производство (ОВ L 184, 15.7.1988 г., стр. 61)
 —
 Директива 89/107/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно хранителните добавки, разрешени за влагане в храни, предназначени за консумация от човека (ОВ L 40, 11.2.1989 г., стр. 27)
 —
 Регламент (ЕИО) No 2377/90 на Съвета от 26 юни 1990 г. относно установяване на процедура на Общността за определяне на максимално допустимите граници на остатъчни вещества от ветеринарномедицински продукти в храните от животински произход (ОВ L 224, 18.8.1990 г., стр. 1)
 —
 Регламент (ЕИО) No 315/93 на Съвета от 8 февруари 1993 г. за установяване на общностни процедури относно замърсителите в храните (ОВ L 37, 13.2.1993 г., стр. 1)
 —
 Директива 94/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 30 юни 1994 г. относно подсладители за влагане в храни (ОВ L 237, 10.9.1994 г., стр. 3)
 —
 Директива 94/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 30 юни 1994 г. относно оцветители за влагане в храни (ОВ L 237, 10.9.1994 г., стр. 13)
 —
 Директива 95/2/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 февруари 1995 г. относно добавките в храни, различни от оцветители и подсладители (ОВ L 61, 18.3.1995 г., стр. 1)
 —
 Директива 95/31/ЕО на Комисията от 5 юли 1995 г. за установяване на специфични критерии за чистота на подсладителите, предназначени за влагане в храни (ОВ L 178, 28.7.1995 г., стр. 1)
 —
 Директива 95/45/ЕО на Комисията


text:
от 26 юли 1995 г. за определяне на специфични критерии за чистота на оцветителите, които са предназначени за влагане в храни (ОВ L 226, 22.9.1995 г., стр. 1)
 —
 Регламент (ЕО) No 2232/96 на Европейския парламент и на Съвета от 28 октомври 1996 г. за определяне на общностна процедура за ароматичните вещества, използвани или предназначени за влагане във или върху храни (ОВ L 299, 23.11.1996 г., стр. 1)
 —
 Директива 96/22/ЕО на Съвета от 29 април 1996 г. относно забрана на употребата на определени субстанции с хормонално или тиреостатично действие и на бета-агонисти в животновъдството и за отмяна на Директиви 81/602/ЕИО, 88/146/ЕИО и 88/299/ЕИО (ОВ L 125, 23.5.1996 г., стр. 3).
 —
 Директива 96/23/ЕО на Съвета от 29 април 1996 г. относно мерките за наблюдение на определени вещества и остатъци от тях в живи животни и животински продукти и за отмяна на Директиви 85/358/ЕИО и 86/469/ЕИО и Решения 89/187/ЕИО и 91/664/ЕИО (ОВ L 125, 23.5.1996 г., стр. 10).
 —
 Директива 96/77/ЕО на Комисията от 2 декември 1996 г. за определяне на специфични критерии за чистота на хранителните добавки, различни от оцветителите и подсладителите (ОВ L 339, 30.12.1996 г., стр. 1)
 —
 Директива 1999/2/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 февруари 1999 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно храните и хранителните съставки, които са обработени с йонизиращо лъчение (ОВ L 66, 13.3.1999 г., стр. 16)
 —
 Директива 1999/3/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 февруари 1999 г. относно съставянето на списък на Общността за храни и хранителни съставки, които са обработени с йонизиращо лъчение (ОВ L 66, 13.3.1999 г., стр. 24)
 —
 Решение 1999/217/ЕО на Комисията от 23 февруари 1999 г. за приемане на регистър на ароматичните вещества, използвани във или върху храни, съставен в прилагане на Регламент (ЕО) No 2232/96 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 84, 27.3.1999 г., стр. 1)
 —
 Решение 2002/840/ЕО на Комисията от 23 октомври 2002 г. относно приемане на списък на одобрени съоръжения в трети страни за облъчване на храните (ОВ L 287, 25.10.2002 г., стр. 40)
 —
 Регламент (ЕО) No 2065/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 10 ноември 2003 г. относно пушилни ароматизанти, използвани или предназначени за влагане в или върху храни (ОВ L 309, 26.11.2003 г., стр. 1)
 —
 Регламент (ЕО) No 853/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно определяне на специфични хигиенни правила за храните от животински произход (ОВ L 139, 30.4.2004 г., стр. 55)
 —
 Регламент (ЕО) No 1881/2006 на Комисията от 19 декември 2006 г. за определяне на максимално допустимите количества на някои замърсители в храните (ОВ L 364, 20.12.2006 г., стр. 5)
 —
 Регламент (ЕО) No 884/2007 на Комисията от 26 юли 2007 г. относно спешни мерки за спиране от употреба на E 128 Red 2G като оцветител в храните (ОВ L 195, 27.7.2007 г., стр. 8)“
 Б.
 В допълнение 6 на приложение 11 частта, която се отнася до страничните животински продукти, непредназначени за консумация от човека, се заменя със следното:
 „Странични животински


text:
продукти, непредназначени за консумация от човека
 Износ от Европейската общност за Швейцария и износ от Швейцария за Европейската общност
 Търговски условия
 Равностойност
 Стандарти на ЕО (1)
 Швейцарски стандарти (1)
 Регламент (ЕО) No 999/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 г. относно определяне на правила за превенция, контрол и ликвидиране на някои трансмисивни спонгиформни енцефалопатии (ОВ L 147, 31.5.2001 г., стр. 1)
 Регламент (ЕО) No 1774/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 3 октомври 2002 г. за установяване на здравни правила относно странични животински продукти, непредназначени за консумация от човека (ОВ L 273, 10.10.2002 г., стр. 1).
 Наредба от 23 ноември 2005 г. относно клането на животни и проверките на месото (OAbCV) (RS 817.190)
 Наредба на ФДИ от 23 ноември 2005 г. относно хигиената по време на клането на животни (OHyAb) (RS 817.190.1)
 Наредба от 27 юни 1995 г. относно епизоотиите (OFE), (RS 916.401).
 Наредба от 18 април 2007 г. относно вноса, транзита и износа на животни и животински продукти (OITE), (RS 916.443.10)
 Наредба от 23 юни 2004 г. за унищожаване на страничните животински продукти (OESPA) (RS 916.441.22)
 Да, със специални условия
 Специални условия
 По отношение на своя внос Швейцария прилага същите разпоредби, като разпоредбите, посочени в приложения VII, VIII, Х (сертификати) и ХI (страни), в съответствие с член 29 от Регламент (ЕО) No 1774/2002.
 Търговията с материали от категории 1 и 2 се урежда от член 8, параграфи 2—6 от Регламент (ЕО) No 1774/2002.
 Материалите от категория 3, обект на търговия между държавите-членки на Общността и Швейцария, трябва да бъдат придружавани от търговските документи и здравните сертификати, предвидени в глава III от приложение II, в съответствие с членове 7 и 8 от Регламент (ЕО) No 1774/2002.
 В съответствие с глава III от Регламент (ЕО) No 1774/2002 Швейцария изготвя списък на съответните свои предприятия.
 В съответствие с глава III от Регламент (ЕО) No 1774/2002 Швейцария забранява храненето на свине с кухненски отпадъци преди 1 юли 2011 г. Този въпрос ще бъде разгледан от Съвместния ветеринарен комитет.“
 (1) Освен ако не е указано друго, всяко позоваване на даден акт се смята за позоваване на посочения акт, така както той е изменен преди 30 юни 2008 г.
 ПРИЛОЖЕНИЕ VI
 Допълнение 10 от приложение 11 се заменя със следния текст:
 „Допълнение 10
 ЖИВОТИНСКИ ПРОДУКТИ: ГРАНИЧНИ ПРОВЕРКИ И ТАКСИ
 ГЛАВА I
 Общи разпоредби
 A. ЗАКОНОДАТЕЛСТВО (1)
 Общността
 Швейцария
 Решение 2004/292/ЕИО на Комисията от 30 март 2004 г. относно въвеждането на системата TRACES и за изменение на Решение 92/486/ЕИО (ОВ L 94, 31.3.2004 г., стр. 63).
 Регламент (ЕО) No 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2002 г. за установяване на общите принципи и изисквания на законодателството в областта на храните, за създаване на Европейски орган по безопасност на храните и за определяне на процедури относно безопасността на храните (ОВ L 31, 1.2.2002 г., стр. 1).
 1.
 Закон относно епизоотиите (LFE) от 1 юли 1966 г. (RS 916.40), и по-специално член 57 от него;
 2.
 Наредба от 18 април 2007 г. относно вноса, транзита и износа на животни


text:
и животински продукти (OITE), (RS 916.443.10);
 3.
 Наредба от 18 април 2007 г. относно вноса и транзита на животински продукти по въздух с произход от трети страни (OITPA) (RS 916.443.13);
 4.
 Наредба на ФДИ от 16 май 2007 г. относно контрола на вноса и транзита на животни и животински продукти (Наредба относно контрола OITE) (RS 916.443.106);
 5.
 Наредба от 30 октомври 1985 г. относно таксите, събирани от Федералната ветеринарна служба (OEVET) (RS 916.472).
 Б. ПРАВИЛА И ПРОЦЕДУРИ ЗА ПРИЛАГАНЕ
 1. Комисията, в сътрудничество с Федералната ветеринарна служба, интегрира Швейцария в компютърната системата TRACES, в съответствие с Решение 2004/292/ЕИО на Комисията.
 2. Комисията, в сътрудничество с Федералната ветеринарна служба и Федералната служба за общественото здраве, интегрира Швейцария в системата за бързо предупреждение, предвидена в член 50 от Регламент (ЕО) No 178/2002, по отношение на разпоредбите, свързани с отказ на достъп на границата за животински продукти.
 При отхвърляне на партида, контейнер или товар от компетентен орган на граничен пункт на Общността, Комисията незабавно уведомява Швейцария.
 Швейцария уведомява незабавно Комисията за всяко свързано с пряк или косвен риск за здравето на човека отхвърляне на партида, контейнер или товар от храни или фуражи от страна на компетентен орган на швейцарски граничен пункт и спазва правилата за поверителност, предвидени в член 52 от Регламент (ЕО) No 178/2002.
 Специфичните мерки, свързани с това участие, се определят в рамките на Съвместния ветеринарен комитет.
 ГЛАВА II
 Ветеринарни проверки, приложими при търговията между държавите-членки на Общността и Швейцария
 A. ЗАКОНОДАТЕЛСТВО (2)
 Ветеринарните проверки, приложими при търговията между държавите-членки на Общността и Швейцария, се осъществяват в съответствие с разпоредбите на следните нормативни актове:
 Общността
 Швейцария
 1.
 Директива 89/608/ЕИО на Съвета от 21 ноември 1989 г. относно взаимната помощ между административните органи на държавите-членки и сътрудничеството между тях и Комисията, за да се осигури правилното прилагане на законодателството, свързано с ветеринарните и зоотехническите въпроси (ОВ L 351, 2.12.1989 г., стр. 34);
 2.
 Директива 89/662/ЕИО на Съвета от 11 декември 1989 г. относно ветеринарните проверки по отношение на търговията вътре в Общността с оглед доизграждането на вътрешния пазар (ОВ L 395, 30.12.1989 г., стр. 13).
 3.
 Директива 2002/99/ЕО на Съвета от 16 декември 2002 г. за установяване на ветеринарно-санитарни правила, регулиращи производството, преработката, разпространението и пускането на пазара на продукти от животински произход за консумация от човека (ОВ L 18, 23.1.2003 г., стр. 11).
 1.
 Закон относно епизоотиите (LFE) от 1 юли 1966 г. (RS 916.40), и по-специално член 57 от него;
 2.
 Наредба от 18 април 2007 г. относно вноса, транзита и износа на животни и животински продукти (OITE), (RS 916.443.10);
 3.
 Наредба от 18 април 2007 г. относно вноса и транзита на животински продукти по въздух с произход от трети страни (OITPA) (RS 916.443.13);
 4.
 Наредба на ФДИ от 16 май 2007 г. относно контрола на вноса и транзита на животни и животински продукти (Наредба относно контрола OITE) (RS 916.443.106);
 5.
 Наредба от 18 април 2007 г. относно вноса на домашни любимци (OIAC) (RS 916.443.14);
 6.
 Наредба от 30 октомври 1985 г. относно таксите, събирани от Федералната ветеринарна служба (OEVET)


text:
(RS 916.472).
 Б. ПРАВИЛА И ПРОЦЕДУРИ ЗА ПРИЛАГАНЕ
 В случаите, предвидени в параграф 8 от Директива 89/662/ЕИО, компетентните органи по местоназначение незабавно влизат във връзка с компетентните органи на мястото на изпращане. Те предприемат всички необходими мерки и уведомяват компетентния орган на мястото на изпращане и Комисията за естеството на извършените проверки, за взетите решения и за основанията за такива решения.
 Изпълнението на разпоредбите, предвидени в членове 10, 11 и 16 от Директива 89/608/ЕИО и членове 9 и 16 от Директива 89/662/ЕИО, е от компетенцията на Съвместния ветеринарен комитет.
 ГЛАВА III
 Ветеринарни проверки, приложими при внос от трети страни
 A. ЗАКОНОДАТЕЛСТВО (3)
 Проверките, които се отнасят до вноса от трети страни, се осъществяват в съответствие с разпоредбите на следните нормативни актове:
 Общността
 Швейцария
 1.
 Регламент (ЕО) No 136/2004 на Комисията от 22 януари 2004 г. за определяне на процедурите за ветеринарни проверки на граничните инспекционни пунктове на Общността на продукти, внасяни от трети страни (ОВ L 21, 28.1.2004 г., стр. 11);
 2.
 Регламент (ЕО) No 745/2004 на Комисията от 16 април 2004 г. за определяне на мерки по отношение на внос на продукти от животински произход, предназначени за лична консумация (ОВ L 122, 26.4.2004 г., стр. 1);
 3.
 Регламент (ЕО) No 854/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. за определяне на специфичните правила за организирането на официален контрол върху продуктите от животински произход, предназначени за човешка консумация (ОВ L 139, 30.4.2004 г., стр. 206);
 4.
 Регламент (ЕО) No 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно официалния контрол, провеждан с цел осигуряване на проверка на съответствието със законодателството в областта на фуражите и храните и правилата за опазване здравето на животните и хуманното отношение към животните (ОВ L 165, 30.4.2004 г., стр. 1);
 5.
 Директива 89/608/ЕИО на Съвета от 21 ноември 1989 г. относно взаимната помощ между административните органи на държавите-членки и сътрудничеството между тях и Комисията, за да се осигури правилното прилагане на законодателството, свързано с ветеринарните и зоотехническите въпроси (ОВ L 351, 2.12.1989 г., стр. 34);
 6.
 Директива 96/22/ЕО на Съвета от 29 април 1996 г. относно забрана на употребата на определени субстанции с хормонално или тиреостатично действие и на бета-агонисти в животновъдството и за отмяна на Директиви 81/602/ЕИО, 88/146/ЕИО и 88/299/ЕИО (ОВ L 125, 23.5.1996 г., стр. 3);
 7.
 Директива 96/23/ЕО на Съвета от 29 април 1996 г. относно мерките за наблюдение на определени вещества и остатъци от тях в живи животни и животински продукти и за отмяна на Директиви 85/358/ЕИО и 86/469/ЕИО и Решения 89/187/ЕИО и 91/664/ЕИО (ОВ L 125, 23.5.1996 г., стр. 10);
 8.
 Директива 97/78/ЕО на Съвета от 18 декември 1997 г. за определяне на принципите, които регулират организацията на ветеринарните проверки на продуктите, въведени в Общността от трети страни (ОВ L 24, 30.1.1998 г., стр. 9);
 9.
 Решение 2002/657/ЕО на Комисията от 12 август 2002 г. за прилагане на Директива 96/23/ЕО на Съвета по отношение изпълнението на аналитични методи и тълкуването на резултати (ОВ L 221, 17.8.2002 г., стр. 8);
 10.
 Директива 2002/99/ЕО


text:
на Съвета от 16 декември 2002 г. за установяване на ветеринарно-санитарни правила, регулиращи производството, преработката, разпространението и пускането на пазара на продукти от животински произход за консумация от човека (ОВ L 18, 23.1.2003 г., стр. 11);
 11.
 Решение 2005/34/ЕО на Комисията от 11 януари 2005 г. за определяне на хармонизирани стандарти за изпитването на определени остатъчни вещества в продукти от животински произход, които се внасят от трети страни (ОВ L 16, 20.1.2005 г., стр. 61).
 1.
 Закон относно епизоотиите (LFE) от 1 юли 1966 г. (RS 916.40), и по-специално член 57 от него;
 2.
 Наредба от 18 април 2007 г. относно вноса, транзита и износа на животни и животински продукти (OITE), (RS 916.443.10);
 3.
 Наредба от 18 април 2007 г. относно вноса и транзита на животински продукти по въздух с произход от трети страни (OITPA) (RS 916.443.13);
 4.
 Наредба на ФДИ от 16 май 2007 г. относно проверките на вноса и транзита на животни и животински продукти (Наредба относно проверките OITE) (RS 916.443.106);
 5.
 Наредба от 18 април 2007 г. относно вноса на домашни любимци (OIAC) (RS 916.443.14);
 6.
 Наредба от 30 октомври 1985 г. относно таксите, събирани от Федералната ветеринарна служба (OEVET) (RS 916.472);
 7.
 Закон от 9 октомври 1992 г. относно храните (LDAl), (RS 817.0);
 8.
 Наредба от 23 ноември 2005 г. относно хранителните продукти и предметите за ежедневна употреба (ODAlOUs), (RS 817.02);
 9.
 Наредба от 23 ноември 2005 г. за прилагане на законодателството в областта на хранителните продукти (RS 817.025.21);
 10.
 Наредба на ФДИ от 26 юни 1995 г. относно чуждите вещества и съставките в хранителните продукти (OSEC), (RS 817.021.23).
 Б. ПРАВИЛА И ПРОЦЕДУРИ ЗА ПРИЛАГАНЕ
 1. За целите на прилагането на член 6 от Директива 97/78/ЕО граничните инспекционни пунктове на държавите-членки на Общността са, както следва: граничните инспекционни пунктове, които са одобрени за извършване на ветеринарните проверки на животински продукти и са посочени в приложението към измененото Решение 2001/881/ЕО на Комисията от 7 декември 2001 г. относно определяне на списък на граничните инспекционни пунктове, одобрени да извършват ветеринарни проверки на животни и животински продукти с произход от трети страни и относно актуализиране на подробните правила за контрола, който трябва да бъде упражняван от експертите на Комисията.
 2. За целите на прилагането на член 6 от Директива 97/78/ЕО граничните инспекционни пунктове за Швейцария са, както следва:
 Наименование
 Код по TRACES
 Вид
 Инспекционен център
 Вид на одобрението
 Летище Цюрих
 CHZRH4
 A
 Център 1
 NHC (4)
 Център 2
 HC(2 (4)
 Летище Женева
 CHGVA4
 A
 Център 1
 HC(2), NHC (4)
 По-нататъшните изменения на списъка с граничните инспекционни пунктове, на техните инспекционни центрове и на вида на тяхното одобрение са от компетенцията на Съвместния ветеринарен комитет.
 Осъществяването на проверки на място е от компетенцията на Съвместния ветеринарен комитет въз основа по-специално на член 45 от Регламент (ЕО) No 882/2004 и член 57 от Закона относно епизоотиите.
 ГЛАВА IV
 Санитарни условия и условия за контрол на търговията между Общността и Швейцария
 За секторите, в които съществува взаимно призната равностойност, животинските продукти, обект на търговия между държавите-членки на Общността и Швейцария, се придвижват


text:
при същите условия, както продуктите, обект на търговия между държавите-членки на Общността. Ако е необходимо, тези продукти се придружават от здравните сертификати, предвидени за търговията между държавите-членки на Общността или определени с настоящото приложение и предоставени на разположение в системата TRACES.
 За останалите сектори остават приложими санитарните условия, определени в допълнение 6, глава II.
 ГЛАВА V
 Санитарни условия и условия за контрол на вноса от трети страни
 1. Общността — Законодателство
 (5)
 A. ПРАВИЛА ОТНОСНО ОБЩЕСТВЕНОТО ЗДРАВЕ
 1. Директива 88/344/ЕИО на Съвета от 13 юни 1988 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно екстракционните разтворители, използвани в производството на храни и хранителни съставки (ОВ L 157, 24.6.1988 г., стр. 28).
 2. Директива 88/388/ЕИО на Съвета от 22 юни 1988 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно ароматизантите, предназначени за влагане в храни, и изходните материали за тяхното производство (ОВ L 184, 15.7.1988 г., стр. 61).
 3. Директива 89/107/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членове относно хранителните добавки, разрешени за влагане в храни, предназначени за консумация от човека (ОВ L 40, 11.2.1989 г., стр. 27).
 4. Регламент (ЕИО) No 2377/90 на Съвета от 26 юни 1990 г. относно установяване на процедура на Общността за определяне на максимално допустимите граници на остатъчни вещества от ветеринарномедицински продукти в храните от животински произход (ОВ L 224, 18.8.1990 г., стр. 1).
 5. Регламент (ЕИО) No 315/93 на Съвета от 8 февруари 1993 г. за установяване на общностни процедури относно замърсителите в храните (ОВ L 37, 13.2.1993 г., стр. 1).
 6. Директива 94/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 30 юни 1994 г. относно подсладители за влагане в храни (ОВ L 237, 10.9.1994 г., стр. 3).
 7. Директива 94/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 30 юни 1994 г. относно оцветители за влагане в храни (ОВ L 237, 10.9.1994 г., стр. 13).
 8. Директива 95/2/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 февруари 1995 г. относно добавките в храни, различни от оцветители и подсладители (ОВ L 61, 18.3.1995 г., стр. 1).
 9. Директива 95/31/ЕО на Комисията от 5 юли 1995 г. за установяване на специфични критерии за чистота на подсладителите, предназначени за влагане в храни (ОВ L 178, 28.7.1995 г., стр. 1).
 10. Директива 95/45/ЕО на Комисията от 26 юли 1995 г. за определяне на специфични критерии за чистота на оцветителите, които са предназначени за влагане в храни (ОВ L 226, 22.9.1995 г., стр. 1).
 11. Директива 96/22/ЕО на Съвета от 29 април 1996 г. относно забрана на употребата на определени субстанции с хормонално или тиреостатично действие и на бета-агонисти в животновъдството и за отмяна на Директиви 81/602/ЕИО, 88/146/ЕИО и 88/299/ЕИО (ОВ L 125, 23.5.1996 г., стр. 3).
 12. Директива 96/23/ЕО на Съвета от 29 април 1996 г. относно мерките за наблюдение на определени вещества и остатъци от тях в живи животни и животински продукти и за отмяна на Директиви 85/358/ЕИО и 86/469/ЕИО и Решения 89/187/ЕИО и 91/664/ЕИО (ОВ L 125, 23.5.1996 г., стр. 10).
 13. Регламент (ЕО) No 2232/96 на Европейския парламент и


text:
на Съвета от 28 октомври 1996 г. за определяне на общностна процедура за ароматичните вещества, използвани или предназначени за влагане във или върху храни (ОВ L 299, 23.11.1996 г., стр. 1).
 14. Директива 96/77/ЕО на Комисията от 2 декември 1996 г. за определяне на специфични критерии за чистота на хранителните добавки, различни от оцветителите и подсладителите (ОВ L 339, 30.12.1996 г., стр. 1).
 15. Директива 1999/2/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 февруари 1999 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно храните и хранителните съставки, които са обработени с йонизиращо лъчение (ОВ L 66, 13.3.1999 г., стр. 16).
 16. Директива 1999/3/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 февруари 1999 г. относно съставянето на списък на Общността за храни и хранителни съставки, които са обработени с йонизиращо лъчение (ОВ L 66, 13.3.1999 г., стр. 24).
 17. Решение 1999/217/ЕО на Комисията от 23 февруари 1999 г. за приемане на регистър на ароматичните вещества, използвани във или върху храни, съставен в прилагане на Регламент (ЕО) No 2232/96 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 84, 27.3.1999 г., стр. 1).
 18. Регламент (ЕО) No 999/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 г. относно определяне на правила за превенция, контрол и ликвидиране на някои трансмисивни спонгиформни енцефалопатии (ОВ L 147, 31.5.2001 г., стр. 1).
 19. Решение 2002/840/ЕО на Комисията от 23 октомври 2002 г. относно приемане на списък на одобрени съоръжения в трети страни за облъчване на храните (ОВ L 287, 25.10.2002 г., стр. 40).
 20. Регламент (ЕО) No 2160/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 17 ноември 2003 г. относно контрола на салмонела и други специфични агенти, причиняващи зоонози, които присъстват в хранителната верига (ОВ L 325, 12.12.2003 г., стр. 1).
 21. Регламент (ЕО) No 2065/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 10 ноември 2003 г. относно пушилни ароматизанти, използвани или предназначени за влагане в или върху храни (ОВ L 309, 26.11.2003 г., стр. 1).
 22. Директива 2004/41/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 г. за отмяна на някои директиви, отнасящи се до хигиената на хранитe и здравните условия при производството и пускането на пазара на някои продукти от животински произход, предназначени за консумация от човека, и за изменение на Директиви 89/662/ЕИО и 92/118/ЕИО на Съвета и на Решение 95/408/ЕО на Съвета (ОВ L 157, 30.4.2004 г., стр. 33).
 23. Регламент (ЕО) No 853/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно определяне на специфични хигиенни правила за храните от животински произход (ОВ L 139, 30.4.2004 г., стр. 55).
 24. Регламент (ЕО) No 854/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. за определяне на специфичните правила за организирането на официален контрол върху продуктите от животински произход, предназначени за човешка консумация (ОВ L 139, 30.4.2004 г., стр. 206).
 25. Решение 2005/34/ЕО на Комисията от 11 януари 2005 г. за определяне на хармонизирани стандарти за изпитването на определени остатъчни вещества в продукти от животински произход, които се внасят от трети страни (ОВ


text:
L 16, 20.1.2005 г., стр. 61).
 26. Регламент (ЕО) No 401/2006 на Комисията от 23 февруари 2006 г. за установяване на методи за вземане на проби и за анализ за целите на официалния контрол на нивата за микотоксини в храни (ОВ L 70, 9.3.2006 г., стр. 12).
 27. Регламент (ЕО) No 1881/2006 на Комисията от 19 декември 2006 г. за определяне на максимално допустимите количества на някои замърсители в храните (ОВ L 364, 20.12.2006 г., стр. 5).
 28. Регламент (ЕО) No 1883/2006 на Комисията от 19 декември 2006 г. за определяне на методи за вземане на проби и методи за анализ за целите на официалния контрол за съдържание на диоксин и диоксиноподобни полихлорирани бифенили (PCB) в определени храни (ОВ L 364, 20.12.2006 г., стр. 32).
 29. Регламент (ЕО) No 333/2007 на Комисията от 28 март 2007 г. за определяне на методите за вземане на проби и анализ за официалния контрол върху съдържанието на олово, кадмий, живак, неорганичен калай, 3-MCPD и бензо[a]пирен в храни (ОВ L 88, 29.3.2007 г., стр. 29).
 30. Регламент (ЕО) No 884/2007 на Комисията от 26 юли 2007 г. относно спешни мерки за спиране от употреба на E 128 Red 2G като оцветител в храните (ОВ L 195, 27.7.2007 г., стр. 8).
 Б. ПРАВИЛА ОТНОСНО ЗДРАВЕТО НА ЖИВОТНИТЕ
 1. Директива 92/118/ЕИО на Съвета от 17 декември 1992 г. за определяне на ветеринарно-санитарните и здравните изисквания относно търговията и вноса в Общността на продукти, които не са подчинени, по отношение на посочените изисквания, на специалните правила на Общността, посочени в глава I от приложение А към Директива 89/662/ЕИО и, по отношение на патогените, на Директива 90/425/ЕИО (ОВ L 62, 15.3.1993 г., стр. 49).
 2. Регламент (ЕО) No 999/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 г. относно определяне на правила за превенция, контрол и ликвидиране на някои трансмисивни спонгиформни енцефалопатии (ОВ L 147, 31.5.2001 г., стр. 1).
 3. Регламент (ЕО) No 1774/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 3 октомври 2002 г. за установяване на здравни правила относно странични животински продукти, непредназначени за консумация от човека (ОВ L 273, 10.10.2002 г., стр. 1).
 4. Директива 2002/99/ЕО на Съвета от 16 декември 2002 г. за установяване на ветеринарно-санитарни правила, регулиращи производството, преработката, разпространението и пускането на пазара на продукти от животински произход за консумация от човека (ОВ L 18, 23.1.2003 г., стр. 11).
 5. Директива 2006/88/ЕО на Съвета от 24 октомври 2006 г. относно ветеринарномедицинските изисквания за аквакултури и продукти от тях и за предотвратяване и борба с някои болести по водните животни (ОВ L 328, 24.11.2006 г., стр. 14).
 В. ДРУГИ СПЕЦИФИЧНИ МЕРКИ (6)
 1. Временно споразумение относно търговията и митническия съюз между Европейската икономическа общност и Република Сан Марино — Съвместна декларация — Декларация на Общността (ОВ L 359, 9.12.1992 г., стр. 14).
 2. Решение 94/1/ЕО на Съвета и на Комисията от 13 декември 1993 г. за сключване на Споразумението за Европейското икономическо пространство между Европейските общности, техните държави-членки и Република Австрия, Република Финландия, Република Исландия, Княжество Лихтенщайн, Кралство Норвегия, Кралство Швеция и