text:
точка 5.3.), напр. EN 300 220—1 V1.3.1. (2000—09), EN 300 220—2 V1.3.1. (2000—09), EN 300 220—3 V1.1.1. (2000—09) и EN 301 489—3 V1.2.1. (2000—08) (включително всички препоръчителни изисквания). Честотата и максималната излъчвана мощност на радиосигналите за включване и изключване на алармената система трябва да съответстват на CEPT/ERC (вж. бележка под линия 2, отнасяща се към точка 5.3.). Препоръка 70—03 (17 февруари 2000 г.) относно използването на устройства с малък обсег на действие (вж. бележка под линия 3, отнасяща се към точка 5.3.).
 31.3. Имобилайзерът и неговото монтиране трябва да бъдат проектирани, така че всяко оборудвано превозно средство да продължи да отговаря на техническите изисквания.
 31.4. Задействането на имобилайзера трябва да е невъзможно, когато ключът на запалването е в режим на работа на двигателя, освен когато:
 а)
 превозното средство е оборудвано или предназначено да бъде оборудвано за целите на бърза помощ, пожарната служба или полицията; или
 б)
 от двигателят се изисква:
 i)
 да задвижва механизмите, представляващи част от или монтирани на превозното средство, с цел, различна от движението на превозното средство; или
 ii)
 да поддържа заряда на батериите на превозното средство на необходимото ниво за задвижване на споменатия механизъм или апарат;
 и превозното средство е неподвижно, като спирачката за паркиране е задействана. Когато това изключение е било използвано, този факт трябва да бъде заявен в точка 2 от допълнението към документа за съобщение (приложение II към настоящото правило).
 31.5. Не трябва да има възможност за постоянна отмяна на действието на имобилайзера.
 31.6. Имобилайзерът трябва да бъде проектиран и изработен така, че когато е инсталиран, да не влияе на конструктивното предназначение и безопасната работа на превозното средство, дори в случай на неизправност.
 31.7. Имобилайзерът трябва да бъде проектиран и изработен така, че когато е инсталиран на превозното средство в съответствие с инструкциите на производителя, да не може да бъде направен неработоспособен или да бъде унищожен бързо и без привличане на вниманието, напр. посредством използването на евтини, лесни за скриване инструменти, оборудване или приспособления, достъпни за използване на широк кръг от хора. Замяната на основен компонент или възел, с цел да се избегне имобилайзерът, трябва да бъде трудно и да изисква време.
 31.8. Имобилайзерът трябва да бъде проектиран и изработен така, че когато е инсталиран на превозното средство в съответствие с инструкциите на производителя, да може да издържи достатъчно дълго на условията в превозното средство (за изпитването вж. точка 33.). По-специално електрическите характеристики на бордовата инсталация не трябва да се влияят неблагоприятно от добавянето на имобилайзера (запоени кабели, безопасността на контактите и др.).
 31.9. Имобилайзерът може да бъде комбиниран с други системи на превозното средство или да бъде включен в тях (напр. управлението на двигателя, алармените системи).
 31.10. Не трябва да бъде възможно имобилайзерът да препятства освобождаването на спирачките на превозното средство, освен в случай на имобилайзер, който препятства освобождаването на пневматично освобождавани пружинни спирачки (10) и функции по такъв начин, че при нормална работа или в условия на неизправност техническите изисквания на Правило No 13 в сила към момента на подаването на заявление за типово одобрение по настоящото правило са удовлетворени.
 Съответствието


text:
с настоящата точка не освобождава имобилайзер, който препятства освобождаването на пневматично освобождавани пружинни спирачки, от техническите изисквания, определени в настоящото правило.
 31.11. Не трябва да бъде възможно имобилайзерът да работи по такъв начин, че да задейства спирачките на превозното средство.
 32. СПЕЦИАЛНИ ИЗИСКВАНИЯ
 32.1. Обхват на блокирането
 32.1.1. Имобилайзерът трябва да бъде проектиран така, че да предотвратява превозното средство да работи с помощта на собствения си двигател, чрез един от следните начини:
 32.1.1.1. в случай на допълнителен монтаж на имобилайзер след закупуване на превозното средство или на превозно средство, оборудвано с дизелов двигател, да блокира най-малко две отделни електрически вериги на превозното средство, които са необходими за неговата работа с помощта на собствения му двигател (напр. стартер, запалване, подаване на гориво, пневматично освобождавани пружинни спирачки и др.);
 32.1.1.2. за работата на превозното средство да се изисква кодиране най-малко на един възел на управлението, необходим за работата на превозното средство;
 32.1.2. Имобилайзерът, предназначен за монтиране на превозно средство, оборудвано с каталитичен преобразувател, не трябва да предизвиква навлизането на неизгоряло гориво в изпускателния колектор.
 32.2. Надеждност на работата
 Надеждност на работата трябва да бъде осигурена чрез подходяща конструкция на имобилайзера, като бъдат взети предвид условията на специфичната среда в превозното средство (вж. точки 31.8. и 33).
 32.3. Устойчивост на работата
 Трябва да се гарантира, че имобилайзерът не променя състоянието си (включено/изключено) в резултат на което и да е от изпитванията в точка 33.
 32.4. Включване на имобилайзера
 32.4.1. Имобилайзерът трябва да се включва без допълнително действие от страна на водача по най-малко един от следните начини:
 a)
 при завъртане на ключа за запалването в началното положение на запалването и задействането на врата; в допълнение е позволено имобилайзери, които се изключват непосредствено преди или по време на нормалното пускане на двигателя на превозното средство, да се включват при изключване на запалването.
 б)
 максимум 1 минута след изваждането на ключа от ключалката на запалването.
 32.4.2. Ако е възможно задействането на имобилайзера, когато ключът на запалването е в режим на работа на двигателя, както е предвидено в точка 31.4., имобилайзерът може също да бъде включван чрез отварянето на вратата на водача и/или при целенасочено действие на лицето, имащо разрешение да ползва превозното средство.
 32.5. Изключване
 32.5.1. Изключването на имобилайзера се извършва с едно от следните устройства или чрез комбинация от тях. Разрешават се и други устройства, притежаващи еквивалентни показатели.
 32.5.1.1. Цифрова клавиатура за въвеждане на индивидуално избираем код, имащ поне 10 000 варианта.
 32.5.1.2. Електрическо/електронно устройство, напр. дистанционно управление, с най-малко 50 000 варианта, което има променящ се код и/или има минимално време за сканиране 10 дена, т.е. максимум от 5 000 варианта за 24 часа при минимален брой на вариантите 50 000.
 32.5.1.3. Ако е налице възможност изключването да бъде осъществено чрез дистанционното управление, имобилайзерът трябва да се завърне във включено състояние в рамките на 5 минути след изключването, в случай че не е предприето допълнително действие във веригата на пусковия електродвигател.
 32.6. Индикатор на състоянието
 32.6.1. Позволени са оптични индикатори вътре в отделението за пътници или извън него, които да дават информация за

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
състоянието на имобилайзера (включено/изключено, преминаване от включено към изключено състояние или обратното). Интензивността на светлината на оптичните сигнали, монтирани извън отделението за пътници, не трябва да надвишава 0,5 cd.
 32.6.2. Ако е предвидена индикация на краткотрайни „динамични“ процеси, като промяната от „включено“ към „изключено“ или обратно, тя трябва да бъде оптична съгласно точка 32.6.1.. Тази оптична индикация може също да бъде произведена от едновременната работа на пътепоказателите и/или на светлината(ите) в отделението за пътници, при условие че продължителността на оптичната индикация на пътепоказателите не надхвърля 3 секунди.
 33. РАБОТНИ ПАРАМЕТРИ И УСЛОВИЯ НА ИЗПИТВАНЕ
 33.1. Работни параметри
 Всички компоненти на имобилайзера трябва да съответстват на предписанията, дадени в точка 7. от настоящото правило.
 Това изискване не се прилага за:
 компонентите, които са монтирани и изпитвани като части от превозното средство, независимо от това дали на него е монтиран или не имобилайзер (напр. светлини); или
 компонентите, които са били изпитвани предварително като части от превозно средство, за което са представени документи в подкрепа.
 33.2. Условия на изпитване
 Всички изпитвания трябва да бъдат извършени последователно на един и същ имобилайзер. По усмотрение на органа за изпитване обаче може да се използват други образци имобилайзери, ако не се смята, че това оказва влияние на резултатите от другите изпитвания.
 33.3. Изпитване на работата
 След на всички изпитвания имобилайзерът трябва да бъде изпитван при нормалните условия на изпитване, определени в точка 7.2.1.2. от настоящото правило, за да се провери дали продължава да работи нормално. Aко това е необходимо, предпазителите се заменят.
 Всички компоненти на имобилайзера трябва да съответстват на предписанията, дадени в точки 7.2.2. до 7.2.8. и 7.2.12. от настоящото правило.
 34. ИНСТРУКЦИИ
 (Точки 34.1. до 34.3. са само за целите на монтажа, последващ продажбата на превозното средство)
 Всеки имобилайзер се придружава от:
 34.1. Инструкции за монтаж, включващи:
 34.1.1. списък на превозните средства и на моделите превозни средства, за които е предназначено устройството; Този списък може да бъде конкретен или обобщен, например „всички коли с бензинови двигатели и акумулаторни батерии с напрежение 12 V и със свързан към масата отрицателен полюс“;
 34.1.2. начин на монтаж, илюстриран със снимки и/или много ясни чертежи;
 34.1.3. Подробните инструкции за монтаж, дадени от доставчика, трябва да са такива, че когато се изпълняват правилно от компетентен монтажник, да не се влошава безопасността и надеждността на превозното средство.
 34.1.4. Приложената инструкция за експлоатация трябва да определя изискванията за електрическото захранване на имобилайзера и, по целесъобразност, да дава съвет за увеличаване капацитета на акумулаторната батерия.
 34.1.5. Доставчикът трябва да осигури процедури за проверка на превозното средство след монтажа на устройството. Специално внимание трябва да се обърне на свързаните с безопасността аспекти.
 34.2. непопълнен сертификат за монтаж, чийто образец е даден в приложение VII;
 34.3. общо предупреждение към купувача на имобилайзера, което да насочва вниманието му към следните точки:
 34.3.1. следва да бъде монтиран в съответствие с инструкциите на производителя;
 34.3.2. препоръчва се избор на добър монтьор (купувачът може да се обърне към производителя на имобилайзера, за да му бъдат посочени съответните монтьори);
 34.3.3. сертификатът за монтаж, издаден с имобилайзера, трябва да се


text:
попълни от монтажника.
 34.4. Инструкции за експлоатация
 34.5. Инструкции за поддържане
 34.6. Общо предупреждение относно опасностите от извършване на каквито и да са изменения или допълнения към алармената система; такива изменения или допълнения автоматично правят невалиден сертификата за монтаж, посочен в точка 34.2. по-горе.
 35. ПРОМЯНА НА ТИПА ИМОБИЛАЙЗЕР ИЛИ ПРЕВОЗНО СРЕДСТВО И РАЗШИРЕНИЕ НА ОДОБРЕНИЕТО
 Административният отдел, одобрил типа имобилайзер, се уведомява за всяка промяна на типа имобилайзер.
 Тогава отделът може:
 а)
 да прецени, че е малко вероятно направените промени да оказват съществено неблагоприятно въздействие и че при всички положения имобилайзерът или превозното средство продължават да съответстват на изискванията;или
 б)
 да изиска допълнителен изпитвателен протокол за някои или всичките изпитвания, описани в точки 31., 32. и 33. от настоящото правило, от техническата служба, отговаряща за провеждането на изпитванията.
 Потвърждението или отказът за одобрение, в което се посочва изменението, се съобщава съгласно процедурата, посочена в точка 29.3. по-горе, на страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило.
 Компетентният орган, който издава разширението на одобрението, присвоява сериен номер на всеки уведомителен формуляр, изготвян за такова разширение.
 36. СЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО
 Процедурите за съответствие на производството трябва да съответстват на определените в Спогодбата, допълнение 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), като се спазват следните изисквания:
 36.1. Всеки имобилайзер или превозно средство, одобрено по настоящото правило по отношение на неговия имобилайзер, трябва да бъдат произведени така, че да съответстват на одобрения тип, като отговарят на изискванията, определени в точки 31., 32. и 33. по-горе.
 36.2. Органът, издал одобрението, може по всяко време да провери методите за контрол на съответствието, прилагани във всяко едно производствено съоръжение. Нормалната честота на тези проверки е веднъж на всеки две години.
 37. САНКЦИИ ПРИ НЕСЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО
 37.1. Одобрението, издадено по отношение на тип имобилайзер или тип превозно средство съгласно настоящото правило, може да бъде отменено, ако не са спазени изискванията, изложени в точка 36. по-горе.
 37.2. Ако страна по Спогодбата, прилагаща настоящото правило, отмени издадено от нея одобрение, тя незабавно уведомява за това останалите страни по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, чрез уведомителен формуляр, съответстващ на образеца от приложения III и IV към настоящото правило..
 38. ОКОНЧАТЕЛНО ПРЕКРАТЯВАНЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО
 Ако титулярят на одобрението прекрати напълно производството на тип имобилайзер или тип превозно средство, одобрени в съответствие с настоящото правило, той уведомява за това органа, издал одобрението.
 който на свой ред уведомява за това другите страни по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, посредством формуляр, съответстващ на образеца в приложение IV към настоящото правило.
 39. ПРЕХОДНИ РАЗПОРЕДБИ
 39.1. Типово одобрение на имобилайзер
 39.1.1. Считано от 36 месеца след датата на влизане в сила на притурка 4 към серия от изменения 01, страните по договора, прилагащи настоящото правило издават одобрения само ако подлежащият на одобрение тип компонент или отделен технически възел отговаря на изискванията на настоящото правило, изменено с притурка 4 към серия от изменения 01.
 39.1.2. Страните по договора, прилагащи настоящото правило, трябва да продължат да издават одобрения за тези типове компоненти или отделни технически възли, които съответстват на изискванията на настоящото правило, така както е било изменено с предшестващи серии от изменения, при условие че


text:
компонентът или отделният технически възел са предназначени за резервни части за монтаж на превозни средства в експлоатация и ако монтажът на компонент или отделен технически възел, удовлетворяващи изискванията на настоящото правило, изменено с притурка 4 към серия от изменения 01, е технически неосъществим.
 39.2. Одобрение на тип превозно средство
 39.2.1. Считано от 36 месеца след датата на влизане в сила на притурка 4 към серия от изменения 01, страните по договора, прилагащи настоящото правило, издават одобрения само ако подлежащият на одобрение тип превозно средство отговаря на изискванията на настоящото правило, изменено с притурка 4 към серия от изменения 01.
 40. НАИМЕНОВАНИЯ И АДРЕСИ НА ТЕХНИЧЕСКИТЕ СЛУЖБИ, ОТГОВАРЯЩИ ЗА ПРОВЕЖДАНЕТО НА ИЗПИТВАНИЯ С ЦЕЛ ОДОБРЕНИЕ, КАКТО И НА АДМИНИСТРАТИВНИТЕ ОТДЕЛИ
 Страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, съобщават на Секретариата на Организацията на обединените нации имената и адресите на техническите служби, отговарящи за провеждане на изпитвания с цел одобрение, както и на административните отдели, издаващи одобрение и на които следва да се изпращат формулярите, удостоверяващи одобрение, разширение, отказ за издаване или отмяна на одобрение, издадено в други държави.
 (1) Вземат се предвид единствено превозните средства с електрически системи с напрежение 12 V.
 (2) 1 — Германия, 2 — Франция, 3 — Италия, 4 — Нидерландия, 5 — Швеция, 6 — Белгия, 7 — Унгария, 8 — Чешка Република, 9 — Испания, 10 — Сърбия, 11 — Обединено Кралство, 12 — Австрия, 13 — Люксембург, 14 — Швейцария, 15 (не е присвоен), 16 — Норвегия, 17 — Финландия, 18 — Дания, 19 — Румъния, 20 — Полша, 21 — Португалия, 22 — Русия, 23 — Гърция, 24 — Ирландия, 25 — Хърватия, 26 — Словения, 27 — Словакия, 28 — Беларус, 29 — Естония, 30 (не е присвоен), 31 — Босна и Херцеговина, 32 — Латвия, 33 (не е присвоен), 34 — България, 35 (не е присвоен), 36 — Литва, 37 — Турция, 38 (не е присвоен), 39 — Азербайджан, 40 — бившата югославска Република Македония, 41 (не е присвоен), 42 — Европейска общност (одобренията се издават от държавите-членки, които използват своя съответен символ), 43 — Япония, 44 (не е присвоен), 45 — Австралия, 46 — Украйна, 47 — Южна Африка, 48 — Нова Зеландия, 49 — Кипър, 50 — Малта и 51 — Република Корея, 52 — Малайзия и 53 — Тайланд. Следващите номера се дават на други държави в хронологичния ред, по който ратифицират или се присъединяват към Споразумението за приемане на еднакви технически предписания за колесни превозни средства, оборудване и части, които могат да бъдат монтирани и/или използвани на колесни превозни средства, и на условия за взаимно признаване на одобрения, издавани на основата на тези предписания, като така присвоените номера се съобщават от генералния секретар на Организацията на обединените нации на страните по споразумението.
 (3) ETSI: Европейски институт за стандарти в далекосъобщенията.
 Ако при влизането в сила на настоящото правило, тези стандарти не са налични, тогава се прилагат съответните национални изисквания.
 (4) CEPT: Европейската конференция по пощи и далекосъобщения
 ERC: Европейски комитет за радиокомуникации
 (5) Страните по договора могат да


text:
забранят честотата и/или мощността или могат да позволят използването на друга честота и/или мощност.
 (6) Не е необходимо светлините, които се използват като част от светлинните алармени устройства и които са включени в стандартната осветителна система на превозното средство, да съответстват на работните параметри, указани в точка 7.1., както и не трябва да се подлагат на изпитванията, изброени в точка 7.2.
 (7) 1 — Германия, 2 — Франция, 3 — Италия, 4 — Нидерландия, 5 — Швеция, 6 — Белгия, 7 — Унгария, 8 — Чешка Република, 9 — Испания, 10 — Сърбия, 11 — Обединено Кралство, 12 — Австрия, 13 — Люксембург, 14 — Швейцария, 15 (не е присвоен), 16 — Норвегия, 17 — Финландия, 18 — Дания, 19 — Румъния, 20 — Полша, 21 — Португалия, 22 — Русия, 23 — Гърция, 24 — Ирландия, 25 — Хърватия, 26 — Словения, 27 — Словакия, 28 — Беларус, 29 — Естония, 30 (не е присвоен), 31 — Босна и Херцеговина, 32 — Латвия, 33 (не е присвоен), 34 — България, 35 (не е присвоен), 36 — Литва, 37 — Турция, 38 (не е присвоен), 39 — Азербайджан, 40 — бившата югославска Република Македония, 41 (не е присвоен), 42 — Европейска общност (одобренията се издават от държавите-членки, които използват своя съответен символ), 43 — Япония, 44 (не е присвоен), 45 — Австралия, 46 — Украйна, 47 — Южна Африка, 48 — Нова Зеландия, 49 — Кипър, 50 — Малта и 51 — Република Корея, 52 — Малайзия и 53 — Тайланд. Следващите номера се дават на други държави в хронологичния ред, по който ратифицират или се присъединяват към Спогодбата за приемане на еднакви технически предписания за колесни превозни средства, оборудване и части, които могат да бъдат монтирани и/или използвани на колесни превозни средства, и на условия за взаимно признаване на одобрения, издавани на основата на тези предписания, като така присвоените номера се съобщават от генералния секретар на Организацията на обединените нации на страните по споразумението.
 (8) 1 — Германия, 2 — Франция, 3 — Италия, 4 — Нидерландия, 5 — Швеция, 6 — Белгия, 7 — Унгария, 8 — Чешка Република, 9 — Испания, 10 — Сърбия, 11 — Обединено Кралство, 12 — Австрия, 13 — Люксембург, 14 — Швейцария, 15 (не е присвоен), 16 — Норвегия, 17 — Финландия, 18 — Дания, 19 — Румъния, 20 — Полша, 21 — Португалия, 22 — Русия, 23 — Гърция, 24 — Ирландия, 25 — Хърватия, 26 — Словения, 27 — Словакия, 28 — Беларус, 29 — Естония, 30 (не е присвоен), 31 — Босна и Херцеговина, 32 — Латвия, 33 (не е присвоен), 34 — България, 35 (не е присвоен), 36 — Литва, 37 — Турция, 38 (не е присвоен), 39 — Азербайджан, 40 — бившата югославска Република Македония, 41 (не е присвоен), 42 — Европейска общност (одобренията се издават от държавите-членки, които използват техния съответен символ), 43 — Япония, 44 (не е присвоен), 45 — Австралия, 46 — Украйна, 47 — Южна Африка, 48 — Нова Зеландия, 49 — Кипър,


text:
50 — Малта и 51 — Република Корея, 52 — Малайзия и 53 — Тайланд. Следващите номера се дават на други държави в хронологичния ред, по който ратифицират или се присъединяват към Спогодбата за приемане на еднакви технически предписания за колесни превозни средства, оборудване и части, които могат да бъдат монтирани и/или използвани на колесни превозни средства, и на условия за взаимно признаване на одобрения, издавани на основата на тези предписания, като така присвоените номера се съобщават от генералния секретар на Организацията на обединените нации на страните по споразумението.
 (9) 1 — Германия, 2 — Франция, 3 — Италия, 4 — Нидерландия, 5 — Швеция, 6 — Белгия, 7 — Унгария, 8 — Чешка Република, 9 — Испания, 10 — Сърбия, 11 — Обединено Кралство, 12 — Австрия, 13 — Люксембург, 14 — Швейцария, 15 (не е присвоен), 16 — Норвегия, 17 — Финландия, 18 — Дания, 19 — Румъния, 20 — Полша, 21 — Португалия, 22 — Русия, 23 — Гърция, 24 — Ирландия, 25 — Хърватия, 26 — Словения, 27 — Словакия, 28 — Беларус, 29 — Естония, 30 (не е присвоен), 31 — Босна и Херцеговина, 32 — Латвия, 33 (не е присвоен), 34 — България, 35 (не е присвоен), 36 — Литва, 37 — Турция, 38 (не е присвоен), 39 — Азербайджан, 40 — бившата югославска Република Македония, 41 (не е присвоен), 42 — Европейска общност (одобренията се издават от държавите-членки, които използват своя съответен символ), 43 — Япония, 44 (не е присвоен), 45 — Австралия, 46 — Украйна, 47 — Южна Африка, 48 — Нова Зеландия, 49 — Кипър, 50 — Малта и 51 — Република Корея, 52 — Малайзия и 53 — Тайланд. Следващите номера се дават на други държави в хронологичния ред, по който ратифицират или се присъединяват към Споразумението за приемане на еднакви технически предписания за колесни превозни средства, оборудване и части, които могат да бъдат монтирани и/или използвани на колесни превозни средства, и на условия за взаимно признаване на одобрения, издавани на основата на тези предписания, като така присвоените номера се съобщават от генералния секретар на Организацията на обединените нации на страните по споразумението.
 (10) Съгласно определението в приложение VIII към Правило No 13, както е изменено.
 ПРИЛОЖЕНИЕ I
 СЪОБЩЕНИЕ
 (Максимален формат: A4 (210 × 297 mm))
 ПРИЛОЖЕНИЕ II
 СЪОБЩЕНИЕ
 (Максимален формат: A4 (210 × 297 mm))
 ПРИЛОЖЕНИЕ III
 СЪОБЩЕНИЕ
 (Максимален формат: A4 (210 × 297 mm))
 ПРИЛОЖЕНИЕ IV
 СЪОБЩЕНИЕ
 (Максимален формат: A4 (210 × 297 mm))
 ПРИЛОЖЕНИЕ V
 ОФОРМЛЕНИЕ НА МАРКИРОВКИТЕ ЗА ОДОБРЕНИЕ
 Образец А
 Фигура 1
 Фигура 2
 Фигура 3
 Горепоказаната маркировка за одобрение (фигура 1), поставена на превозно средство или на АСПС, показва, че съответният тип е бил одобрен в Нидерландия (Е 4) съгласно Правило No 97, изменено със серия от изменения 01, под номер No 011234.
 Горепоказаната маркировка за одобрение (фигура 2), поставена на превозно средство или на имобилайзер, показва, че съответният тип е бил одобрен в Нидерландия (Е 4) съгласно Правило No 97, изменено със серия от изменения 01, под номер No 011234.
 Горепоказаната маркировка за


text:
одобрение (фигура 3), поставена на АСПС или на имобилайзер, показва, че съответният тип е бил одобрен в Нидерландия (Е 4) съгласно Правило No 97, изменено със серия от изменения 01, под номер No 011234.
 Първите 2 цифри от номера на одобрението показват, че одобрението е издадено в съответствие с изискванията на правило No 97, изменено със серия от изменения 01.
 Образец Б
 Горепоказаният знак за одобрение, поставен на превозното средство, показва, че въпросният тип превозно средство е бил одобрен по отношение на неговата алармена система в Нидерландия (E 4) съгласно Правила No 18 (1) и No 97
 Първите две цифри на номерата на одобрение показват, че към датите, когато са били издадени съответните одобрения, Правило No 18 вече е включвало серията от изменения 02, а Правило No 97 серията от изменения 01.
 (1) Второто число е дадено само като пример.
 ПРИЛОЖЕНИЕ VI
 ОБРАЗЕЦ НА СЕРТИФИКАТ ЗА СЪОТВЕТСТВИЕ
 ПРИЛОЖЕНИЕ VII
 ОБРАЗЕЦ НА СЕРТИФИКАТ ЗА МОНТАЖ
 ПРИЛОЖЕНИЕ VIII
 ТОЧКИ 7.2.11. И 19.
 Изпитване на системи за защита на отделението за пътници
 ПРИЛОЖЕНИЕ IX
 ЕЛЕКТРОМАГНИТНА СЪВМЕСТИМОСТ
 Бележка: Изпитванията за електромагнитна съвместимост се извършват съгласно точка 1. или точка 2. в зависимост от наличните съоръжения за изпитване.
 1. МЕТОД HА ISO
 Защита срещу смущения, получени по проводник по дължината на линиите за захранване
 Тестовите импулси 1, 2, 3a, 3b, 4 и 5 съгласно International Standard ISO 7637—1:1990 се подават към линиите за захранване, както и към останалите електрически връзки на АСПС/АС, които могат да бъдат свързани към линиите за електрическо захранване.
 Изпитване на АСПС/АС в изключено състояние
 Тестовите импулси от 1 до 5 се подават с ниво на интензивност III. Предписаните функционални параметри за всички подадени тестови импулси са А.
 Изпитване на АСПС/АС във включено състояние
 Подават се тестовите импулси от 1 до 5. Предписаните функционални параметри за всички подадени тестови импулси са дадени в таблица 1.
 Таблица 1
 Ниво на интензивност/функционално състояние на захранващите линии
 Номер на импулса на изпитване
 Ниво на изпитване
 Функционално състояние
 1
 III
 C
 2
 III
 A
 3a
 III
 C
 3b
 III
 A
 4
 III
 B
 4
 I
 A
 5
 III
 A
 Защита срещу смущения, предизвикани от свързване, възникнало по линията за провеждане на сигнали
 Проводниците, които не са свързани с линиите за електрическо захранване (напр. специалните линии за провеждане на сигналите), се подлагат на изпитване в съответствие с международен стандарт ISO/DIS 7637:1993, част 3. Предписаните функционални параметри за всички подадени тестови импулси са дадени в таблица 2.
 Таблица 2
 Ниво на изпитване/функционално състояние на линиите за провеждане на сигнали
 Номер на импулса на изпитване
 Ниво на изпитване
 Функционално състояние
 3a
 III
 C
 3b
 III
 A
 Защита срещу смущения, предизвикани от високочестотно излъчване
 Допуска се защитата на дадена монтирана в превозно средство АСПС/АС да се провери съгласно предписанията на Правило No 10, серия от изменение 02 и методите за изпитване, описани в приложение VI за превозни средства и приложение IX за отделен технически възел.
 Електрически смущения, предизвикани от електростатични разряди
 Изпитванията относно защитеността срещу електрически смущения се извършват в съответствие с Техническия доклад ISO/TR 10605—1993.
 Премахване на смущения, предизвикани


text:
от радиочестоти/Електромагнитно излъчване
 Изпитванията се извършват съгласно предписанията на Правило No 10, серия от изменения 02 и съгласно методите за изпитване, описани в приложения IV и V за превозни средства или приложения VII и VIII за отделен технически възел.
 2. МЕТОД НА МЕК (IEC)
 Електромагнитно поле
 АСПС/АС се подлага на базовото изпитване. Тя се подлага на изпитването по отношение на електромагнитното поле, описано в Публикация на IEC 839—1—3—1998, изпитване A-13, като диапазонът от честоти трябва да бъде от 20 до 1 000 MHz, и за напрегнатости на полето от 30 V/m.
 Освен това АСПС/АС се подлага на изпитвания относно предаване на електрически смущения, получени по проводник или при свързване, описани в международен стандарт ISO 7637, части 1:1990, 2:1990 и 3:1993, в зависимост от конкретния случай.
 Електрически смущения, предизвикани от електростатични разряди
 АСПС/АС се подлага на базовото изпитване. Тя се подлага на изпитването относно защитеността срещу електростатични разряди, описано в EN 61000—4—2 или ISO/TR 10605—1993, по избор на производителя.
 Електромагнитно излъчване
 АСПС/АС се подлага на изпитване за подтискане на високочестотни смущения съгласно изпитванията, предписани в Правило No 10, серия от изменения 02 и съгласно процедурите за изпитване, описани в приложения IV и V за превозни средства или приложения VII и VIII за отделен технически възел.
 ПРИЛОЖЕНИЕ X
 ИЗИСКВАНИЯ ОТНОСНО МЕХАНИЧНИТЕ КЛЮЧОВИ ПРЕКЪСВАЧИ
 1.
 Цилиндърът на прекъсвача не трябва да се подава на повече от 1 mm от предпазния кожух, като издадената част трябва да бъде конична.
 2.
 Връзката между вътрешната част на цилиндъра и неговата обвивка трябва да е в състояние да издържи сила на опън от 600 N и въртящ момент от 25 Nm.
 3.
 Прекъсвачът трябва да има устройство срещу пробиване на цилиндъра.
 4.
 Профилът на ключа трябва да има най-малко 1 000 ефективни комбинации.
 5.
 Прекъсвачът не трябва да се отключва с ключ, който се различава само с една комбинация от предвидения за превключвателя ключ.
 6.
 Отворът за ключа на външния прекъсвач трябва да е защитен от прах и/или вода с капаче или по друг начин.


text:
 19.3.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 73/38
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 5/2009
 от 5 февруари 2009 година
 за изменение на приложение II (Технически регламенти, стандарти, изпитвания и сертифициране) към Споразумението за ЕИП
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с Протокола за адаптиране на Споразумението за Европейското икономическо пространство, наричано по-долу „Споразумението“, и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Приложение II към Споразумението бе изменено с Решение No 98/2008 на Съвместния комитет на ЕИП от 26 септември 2008 година (1).
 (2)
 Директива 2008/39/ЕО на Комисията от 6 март 2008 г. за изменение на Директива 2002/72/ЕО относно материали и предмети от пластмаси, предназначени за контакт с храни (2) следва да бъде включена в Споразумението.
 (3)
 Настоящото решение не се прилага за Лихтенщайн,
 РЕШИ:
 Член 1
 В точка 54щщб (Директива 2002/72/ЕО на Комисията) от глава XII на приложение II към Споразумението се добавя следното тире:
 „—
 32008 L 0039: Директива 2008/39/ЕО на Комисията от 6 март 2008 г. (ОВ L 63, 7.3.2008 г., стр. 6).“
 Член 2
 Текстовете на Директива 2008/39/ЕО на исландски и норвежки език, които ще бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила на 6 февруари 2009 г., при условие че всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението, са внесени в Съвместния комитет на ЕИП (3).
 Член 4
 Настоящото решение се публикува в разделa за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 5 февруари 2009 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 Alan SEATTER
 (1) ОВ L 309, 20.11.2008 г., стр. 19.
 (2) ОВ L 63, 7.3.2008 г., стр. 6.
 (3) Не са посочени конституционни изисквания.


text:
 16.9.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 244/6
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 61/2010
 от 11 юни 2010 година
 за изменение на приложение I (Ветеринарни и фитосанитарни въпроси) и приложение II (Технически регламенти, стандарти, изпитвания и сертифициране) към Споразумението за ЕИП
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с Протокола за адаптиране на Споразумението за Европейското икономическо пространство, наричано по-долу „Споразумението“, и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Приложение I към Споразумението беше изменено с Решение на Съвместния комитет на ЕИП No 42/2010 от 30 април 2010 г. (1)
 (2)
 Приложение II към Споразумението беше изменено с Решение на Съвместния комитет на ЕИП No 42/2010 от 30 април 2010 г.
 (3)
 Регламент (ЕО) No 1097/2009 на Комисията от 16 ноември 2009 г. за изменение на приложение II към Регламент (ЕО) No 396/2005 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на максимално допустимите граници на остатъчни вещества от диметоат, етефон, фенамифос, фенаримол, метамидофос, метомил, ометоат, оксидеметон метил, процимидон, тиодикарб и винклозолин във и върху определени продукти (2), поправен с ОВ L 307, 21.11.2009 г., стр. 9, следва да бъде включен в Споразумението.
 (4)
 Директива 2009/163/ЕС на Комисията от 22 декември 2009 г. за изменение, във връзка с неотам, на Директива 94/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно подсладители за влагане в храни (3) следва да бъде включена в Споразумението.
 (5)
 Настоящото решение не се прилага за Лихтенщайн,
 РЕШИ:
 Член 1
 В точка 40 (Регламент (ЕО) No 396/2005 на Европейския парламент и на Съвета) от глава II от приложение I към Споразумението се добавя следното тире:
 „—
 32009 R 1097: Регламент (ЕО) No 1097/2009 на Комисията от 16 ноември 2009 г. (ОВ L 301, 17.11.2009 г., стр. 6), поправен с ОВ L 307, 21.11.2009 г., стр. 9.“
 Член 2
 Глава XII от приложение II към Споразумението се изменя, както следва:
 1.
 В точка 57щ (Директива 94/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета) се добавя следното тире:
 „—
 32009 L 0163: Директива 2009/163/ЕС на Комисията от 22 декември 2009 г. (ОВ L 344, 23.12.2009 г., стр. 37).“
 2.
 В точка 54щщш (Регламент (ЕО) No 396/2005 на Европейския парламент и на Съвета) се добавя следното тире:
 „—
 32009 R 1097: Регламент (ЕО) No 1097/2009 на Комисията от 16 ноември 2009 г. (ОВ L 301, 17.11.2009 г., стр. 6), поправен с ОВ L 307, 21.11.2009 г., стр. 9.“
 Член 3
 Текстовете на Регламент (ЕО) No 1097/2009, поправен с ОВ L 307, 21.11.2009 г., стр. 9, и Директива 2009/163/ЕС на исландски и норвежки език, които следва да бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 4
 Настоящото решение влиза в сила на 12 юни 2010 г., при условие че всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението, са внесени в Съвместния комитет на ЕИП (4).
 Член 5
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 11


text:
 Важна правна забележка
 |
 22002D0081
 Официален вестник n° L 266 , 03/10/2002 стр. 0030 - 0031 специално чешко издание глава 11 том 07 стр. 287 - 288 специално испанско издание глава 11 том 07 стр. 287 - 288 специално унгарско издание глава 11 том 07 стр. 287 - 288 специално литвийско издание глава 11 том 07 стр. 287 - 288 LV.ES глава 11 том 07 стр. 287 - 288 MT.ES глава 11 том 07 стр. 287 - 288 PL.ES глава 11 том 07 стр. 287 - 288 SK.ES глава 11 том 07 стр. 287 - 288 специално словенско издание глава 11 том 07 стр. 287 - 288
 Решение на Съвместния комитет на ЕИПNo 81/2002от 25 юни 2002 годиназа изменение на приложение I (Ветеринарни и фитосанитарни въпроси) към Споразумението за ЕИПСЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с Протокол за адаптиране на Споразумението за Европейското икономическо пространство, по-нататък наричано "Споразумението", и по-специално член 98 от него,като има предвид, че:(1) Приложение II към споразумението беше изменено с Решение No 51/2002 на Съвместния комитет на ЕИП от 31 май 2002 г. [1].(2) Регламент (ЕО) No 466/2001 на Комисията от 8 март 2001 г. за определяне на максималното съдържание на някои замърсители в храните [2], изменен с ОВ L 313, 30.11.2001 г., се включва в текста на споразумението.(3) Директива 2001/54/ЕО на Комисията от 11 юли 2001 г. за отмяна на Директива 79/1066/ЕИО, с която се определят методите за анализ в Общността за изпитване на екстракти от кафе и екстракти от цикория [3], се включва в текста на споразумението.(4) Директива 2001/101/ЕО на Комисията от 26 ноември 2001 г. за изменение на Директива 2000/13/ЕО на Европейския парламент и на Съвета за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно етикетирането, представянето и рекламирането на храни [4], се включва в текста на споразумението.(5) Регламент (ЕО) No 2375/2001 на Съвета от 29 ноември 2001 г. за изменение на Регламент (ЕО) No 466/2001 на Комисията за определяне на максималното съдържание на някои замърсители в храните [5] се включва в текста на споразумението.(6) Решение 2001/873/ЕО на Комисията от 4 декември 2001 г. за изменение на Директива 2001/22/ЕО относно определянето на методи за вземане на проби и методи за анализ за осъществяване на официалния контрол върху съдържанието на олово, кадмий, живак и 3-MCPD в храните [6] се включва в текста на споразумението.(7) Регламент (ЕО) No 466/2001 отменя от 5 април 2002 г. Регламент (ЕО) No 194/97 на Комисията [7], който е включен в текста на това споразумение и следователно се заличава от него,РЕШИ:Член 1В глава ХII на приложение II към споразумението се внасят следните изменения:1. Следното тире се прибавя към точка 18 (Директива 2000/13/ЕО на Комисията):"изменено с:- 32002 L 0101: Директива 2001/101/ЕО на Комисията от 26 ноември 2001 г. (ОВ L 310, 28.11.2002 г., стр. 19)."2. Следният текст се прибавя към точка 54щй (Директива 2001/22/ЕО на Комисията):"изменено с:- 32001 D 0873: Решение 2001/873/ЕО на Комисията от 4 декември 2001 г. (ОВ L 325, 08.12.2001 г., стр. 34)."3. Следните точки се вмъкват след точка 54щл (Директива 96/5/ЕО на


text: Комисията):"54щм. 32001 L 0054: Директива 2001/54/ЕО на Комисията от 11 юли 2001 г. за отмяна на Директива 79/1066/ЕИО, с която се определят методите за анализ в Общността за изпитване на екстракти от кафе и екстракти от цикория (ОВ L 191, 13.7.2001 г., стр. 42).54щн. 32001 R 0466: Регламент (ЕО) No 466/2001 на Комисията от 8 март 2001 г. за определяне на максималното съдържание на някои замърсители в храните (ОВ L 77, 16.3.2001 г., стр. 1), последно изменен с ОВ L 313, 30.11.2001 г., стр. 60, изменен с:- 32001 R 2375: Регламент (ЕО) No 2375/2001 на Съвета от 29 ноември 2001 г. (ОВ L 321, 6.12.2001 г., стр. 1)."4. Текстът на точка 22 (Директива 79/1066/ЕИО на Комисията) се заличава.5. Текстът на точка 55с (Регламент (ЕО) No 194/97 на Комисията) се заличава.Член 2Текстовете на директиви 2001/54/ЕО и 2001/101/ЕО, на Регламент (ЕО) No 466/2001 изменен с ОВ L 313, 30.11.2001 г., стр. 60, и Регламент 2375/2001, и на Решение 2001/873/ЕО на исландски и норвежки език, които предстои да бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейските общности, са автентични.Член 3Настоящото решение влиза в сила на 26 юни 2002 г., при условие че всички нотификации до Съвместния комитет на ЕИП [] съгласно член 103, параграф 1 от споразумението са представени.Член 4Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейските общности.Съставено в Брюксел на 25 юни 2002 година.За Съвместния комитет на ЕИППредседателP. Westerlund[1] ОВ L 238, 5.9.2002 г., стр. 8.[2] ОВ L 77, 16.3.2001 г., стр. 1.[3] ОВ L 191, 13.7.2001 г., стр. 42.[4] ОВ L 310, 28.11.2002 г., стр. 19.[5] ОВ L 321, 6.12.2001 г., стр. 1.[6] ОВ L 325, 8.12.2001 г., стр. 34.[7] ОВ L 31, 1.2.1997 г., стр. 48.[] Няма посочени конституционни изисквания.--------------------------------------------------


text:
 8.2.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 32/9
 РЕШЕНИЕ No 1/2010 НА СМЕСЕНИЯ КОМИТЕТ ПО СЕЛСКОТО СТОПАНСТВО, СЪЗДАДЕН СЪГЛАСНО СПОРАЗУМЕНИЕТО МЕЖДУ ЕВРОПЕЙСКАТА ОБЩНОСТ И КОНФЕДЕРАЦИЯ ШВЕЙЦАРИЯ ОТНОСНО ТЪРГОВИЯТА СЪС СЕЛСКОСТОПАНСКИ ПРОДУКТИ
 от 13 декември 2010 година
 относно измененията на допълненията към приложение 4
 (2011/83/ЕС)
 СМЕСЕНИЯТ КОМИТЕТ ПО СЕЛСКОТО СТОПАНСТВО,
 като взе предвид Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно търговията със селскостопански продукти, и по-специално член 11 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Посоченото споразумение влезе в сила на 1 юни 2002 г.
 (2)
 Целта на приложение 4 е да се улесни търговията между страните с растения, растителни продукти и други продукти, обект на фитосанитарни мерки. Споменатото приложение 4 трябва да се допълни от поредица от допълнения, както е посочено в Съвместната декларация за изпълнението на приложение 4 към споразумението (с изключение на допълнение 5, което бе одобрено по време на сключването на споразумението).
 (3)
 Допълненията към приложение 4 бяха заменени съответно с Решение No 1/2004 на Смесения комитет по селското стопанство, придружаващо Решение 2004/278/ЕО на Комисията (1), и решения No 2/2005 (2) и No 1/2008 (3) на Смесения комитет по селското стопанство.
 (4)
 След влизането в сила на горепосочените решения законодателните разпоредби относно фитосанитарната област на страните по споразумението бяха изменени в области, които засягат споразумението.
 (5)
 Поради това допълнения 1, 2 и 4 към приложение 4 следва да бъдат изменени, за да бъдат взети предвид тези различни промени,
 РЕШИ:
 Член 1
 Допълнения 1, 2 и 4 към приложение 4 от споразумението се заменят с текстовете, приложени към настоящото решение.
 Член 2
 Настоящото решение влиза в сила на 1 януари 2011 г.
 Съставено в Берн на 13 декември 2010 година.
 За Смесения комитет по селското стопанство
 Председател и ръководител на делегацията на Съюза
 Paul VAN GELDORP
 Ръководител на делегацията на Швейцария
 Jacques CHAVAZ
 Секретар на Смесения комитет по селското стопанство
 Małgorzata ŚLIWIŃSKA-KLENNER
 (1) ОВ L 87, 25.3.2004 г., стр. 31.
 (2) ОВ L 78, 24.3.2005 г., стр. 50.
 (3) ОВ L 27, 31.1.2008 г., стр. 21.
 ПРИЛОЖЕНИЕ
 „ДОПЪЛНЕНИЕ 1
 РАСТЕНИЯ, РАСТИТЕЛНИ ПРОДУКТИ И ДРУГИ ПРОДУКТИ
 А. Растения, растителни продукти и други продукти с произход от която и да било от страните по споразумението, за които и двете страни прилагат сходно законодателство с еквивалентни резултати и признават фитосанитарните паспорти
 1. Растения и растителни продукти
 1.1. Растения, предназначени за разсад, с изключение на семена
 Beta vulgaris L.
 Camellia sp.
 Humulus lupulus L.
 Prunus L., с изключение на Prunus laurocerasus L. и Prunus lusitanica L.
 Rhododendron spp., с изключение на Rhododendron simsii Planch.
 Viburnum spp.
 1.2. Растения, с изключение на плодове или семена, но включително цветен прашец за опрашване
 Amelanchier Med.
 Chaenomeles Lindl.
 Crataegus L.
 Cydonia Mill.
 Eriobotrya Lindl.
 Malus Mill.
 Mespilus L.
 Pyracantha Roem.
 Pyrus L.
 Sorbus L.
 1.3. Растения от увивни и грудкови видове, предназначени за разсад
 Solanum L. и неговите хибриди
 1.4. Растения, с изключение на плодове
 Vitis L.
 1.5. Дървесина, която изцяло или частично е запазила своята естествена кръгла форма, със или без кора или под формата на плочки, частици, дървени стърготини, дървесни отпадъци


text:
или остатъци
 а)
 когато е била добита изцяло или частично от Platanus L., включително дървесина, която не е запазила своята естествена кръгла форма;
 и
 б)
 когато отговаря на едно от следните описания, посочени в приложение I, част втора от Регламент (ЕИО) No 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 г. относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (1)
 Код по КН
 Описание
 4401 10 00
 Дърва за горене под формата на трупчета, цепеници, клони, снопчета или подобни форми
 4401 22 00
 Неиглолистен дървен материал на плочки или частици
 ex 4401 30 80
 Дървесни отпадъци и остатъци (различни от дървени стърготини), които не са агломерирани под формата на трупчета, брикети, топчета или подобни форми
 4403 10 00
 Необработен дървен материал, обработен с боя, багрилни вещества, креозот или други консерванти, дори обелен, със или без беловина, двустранно или четиристранно грубо издялан, с приблизителна форма на квадрат или правоъгълник
 ex 4403 99
 Неиглолистен необработен дървен материал (различен от тропическите дървесни видове, посочени в забележка 1 към подпозициите от глава 44, други тропически дървесни видове, дъб (Quercus spp.) или бук (Fagus spp.), дори обелен, със или без беловина, двустранно или четиристранно грубо издялан, с приблизителна форма на квадрат или правоъгълник, необработен с боя, багрилни вещества, креозот или други консерванти
 ex 4404 20 00
 Неиглолистни цепени колчета за връзване на лози и подобни: заострени колове и колчета от дървен материал, небичен надлъжно
 ex 4407 99
 Неиглолистен дървен материал (различен от тропическите дървесни видове, посочени в забележка 1 към подпозициите от глава 44, други тропически дървесни видове, дъб (Quercus spp.) или бук (Fagus spp.), нарязан или бичен надлъжно, нацепен или обелен, рендосан или нерендосан, шлифован или клинозъбно съединен, с дебелина над 6 mm
 2. Растения, растителни продукти и други продукти, произведени от производители, които са упълномощени да произвеждат с цел продажба на професионално ангажирани в отглеждането на растения лица, различни от растения, растителни продукти и други продукти, предназначени и готови за продажба на крайния потребител и за които има гаранции, че производството им е ясно разделено от това на други продукти
 2.1. Растения, предназначени за разсад, с изключение на семена
 Abies Mill.
 Apium graveolens L.
 Argyranthemum spp.
 Aster spp.
 Brassica spp.
 Castanea Mill.
 Cucumis spp.
 Dendranthema (DC) Des Moul.
 Dianthus L. и неговите хибриди
 Exacum spp.
 Fragaria L.
 Gerbera Cass.
 Gypsophila L.
 Impatiens L.: всички видове хибриди от Нова Гвинея
 Lactuca spp.
 Larix Mill.
 Leucanthemum L.
 Lupinus L.
 Pelargonium L’Hérit. ex Ait.
 Picea A. Dietr.
 Pinus L.
 Platanus L.
 Populus L.
 Prunus laurocerasus L. и Prunus lusitanica L.
 Pseudotsuga Carr.
 Quercus L.
 Rubus L.
 Spinacia L.
 Tanacetum L.
 Tsuga Carr.
 Verbena L.
 и други растения от тревни видове, различни от принадлежащите към семейство Gramineae, луковици, грудки, коренища и клубени.
 2.2. Растения, предназначени за разсад, с изключение на семена
 Solanaceae, различни от упоменатите в точка 1.3.
 2.3. Вкоренени растения или растения с прикрепена или свързана към тях хранителна среда
 Araceae
 Marantaceae
 Musaceae
 Persea spp.
 Strelitziaceae
 2.4. Семена и луковици, предназначени за разсад
 Allium ascalonicum L.
 Allium cepa L.
 Allium schoenoprasum L.
 Helianthus annuus L.
 Lycopersicon


text:
lycopersicum (L.) Karsten ex Farw.
 Medicago sativa L.
 Phaseolus L.
 2.5. Растения, предназначени за разсад
 Allium porrum L.
 Растения от Palmae с диаметър на стъблото в основата над 5 cm и принадлежащи към следните родове или видове:
 Areca catechu L.
 Arenga pinnata (Wurmb) Merr.
 Borassus flabellifer L.
 Brahea Mart.
 Butia Becc.
 Calamus merrillii Becc.
 Caryota maxima Blume ex Mart.
 Caryota cumingii Lodd. ex Mart.
 Chamaerops L.
 Cocos nucifera L.
 Corypha elata Roxb.
 Corypha gebang Mart.
 Elaeis guineensis Jacq.
 Jubaea Kunth.
 Livistona R. Br.
 Metroxylon sagu Rottb.
 Oreodoxa regia Kunth.
 Phoenix L.
 Sabal Adans.
 Syagrus Mart.
 Trachycarpus H. Wendl.
 Trithrinax Mart.
 Washingtonia Raf.
 2.6. Луковици и луковични коренища, предназначени за разсад
 Camassia Lindl.
 Chionodoxa Boiss.
 Crocus flavus Weston cv. Golden Yellow
 Galanthus L.
 Galtonia candicans (Baker) Decne
 Gladiolus Tourn. ex L.: техни умалени разновидности и хибриди, като G. callianthus Marais, G. colvillei Sweet, G. nanus hort., G. ramosus hort. и G. tubergenii hort.
 Hyacinthus L.
 Iris L.
 Ismene Herbert (= Hymenocallis Salisb.)
 Muscari Mill.
 Narcissus L.
 Ornithogalum L.
 Puschkinia Adams
 Scilla L.
 Tigridia Juss.
 Tulipa L.
 B. Растения, растителни продукти и други продукти с произход извън териториалните граници на страните по споразумението, за които фитосанитарните разпоредби за внос и на двете страни имат еквивалентни резултати и които могат да бъдат търгувани помежду им с фитосанитарни паспорти, ако са изброени в част А от настоящото допълнение, или свободно, ако не фигурират в него.
 1. Без да се засягат растенията, изброени в част В от настоящото допълнение, всички растения за разсад, с изключение на семена
 2. Семена
 2.1. Семена с произход от Аржентина, Австралия, Боливия, Чили, Нова Зеландия или Уругвай
 Cruciferae
 Gramineae с изключение на Oryza spp.
 Trifolium spp.
 2.2. Семена с произход извън териториите на страните по споразумението
 Allium ascalonicum L.
 Allium cepa L.
 Allium porrum L.
 Allium schoenoprasum L.
 Capsicum spp.
 Helianthus annuus L.
 Lycopersicon lycopersicum (L.) Karst. ex Farw.
 Medicago sativa L.
 Phaseolus L.
 Prunus L.
 Rubus L.
 Zea mays L.
 2.3. Семена с произход от Афганистан, Индия, Иран, Ирак, Мексико, Непал, Пакистан, Южна Африка или Съединените щати
 Triticum
 Secale
 X Triticosecale
 3. Части от растения, с изключение на плодове или семена
 Acer saccharum Marsh. с произход от САЩ и Канада
 Apium graveolens L. (листни зеленчуци)
 Aster spp. с произход от държави извън Европа (отрязани цветя)
 Camellia sp.
 Conifers (Coniferales)
 Dendranthema (DC) Des Moul.
 Dianthus L.
 Eryngium L. с произход от държави извън Европа (отрязани цветя)
 Gypsophila L.
 Hypericum L. с произход от държави извън Европа (отрязани цветя)
 Lisianthus L. с произход от държави извън Европа (отрязани цветя)
 Ocimum L. (листни зеленчуци)
 Orchidaceae (отрязани цветя)
 Pelargonium L’Hérit. ex Ait.
 Populus L.
 Prunus L. с произход от държави извън Европа
 Rhododendron spp., с изключение на Rhododendron simsii Planch.
 Rosa L. с произход от държави извън Европа (отрязани цветя)
 Quercus L.
 Solidago L.
 Trachelium L. с произход от държави извън Европа (отрязани цветя)
 Viburnum spp.
 4. Плодове
 Annona L. с произход от държави извън Европа
 Cydonia L. с произход от държави извън Европа
 Diospyros L. с произход от държави извън Европа
 Malus


text:
Mill. с произход от държави извън Европа
 Mangifera L. с произход от държави извън Европа
 Momordica L.
 Passiflora L. с произход от държави извън Европа
 Prunus L. с произход от държави извън Европа
 Psidium L. с произход от държави извън Европа
 Pyrus L. с произход от държави извън Европа
 Ribes L. с произход от държави извън Европа
 Solanum melongena L.
 Syzygium Gaertn. с произход от държави извън Европа
 Vaccinium L. с произход от държави извън Европа
 5. Клубени, различни от предназначените за разсад
 Solanum tuberosum L.
 6. Дървесина, която изцяло или частично е запазила своята естествена кръгла форма, със или без кора, или под формата на плочки, частици, дървени стърготини, дървесни отпадъци или остатъци
 а)
 когато е била изцяло или частично получена от един от описаните по-долу разреди, родове или видове, с изключение на дървен опаковъчен материал под формата на каси, касетки, щайги, барабани и подобни амбалажи, обикновени палети, бокс палети и други товароносители, дървени подпори за палети, използвани понастоящем при транспортирането на всякакви обекти, с изключение на необработен дървен материал с дебелина не повече от 6 mm и на обработена дървесина, произведена чрез слепване, нагряване и пресоване, или комбинация от тях, с произход извън границите на страните по споразумението:
 —
 Quercus L., включително и дървен материал, който не е запазил естествената си кръгла форма, с произход от САЩ, като изключение прави дървесина, която отговаря на описанието в буква б) от код по КН 4416 00 00, и в случай на документирано доказателство, че дървеният материал е бил обработван или третиран термично до достигане на температура от 176 °C за 20 минути,
 —
 Platanus L, включително дървен материал, който не е запазил своята естествена кръгла форма, с произход от САЩ или от Армения,
 —
 Populus L, включително дървен материал, който не е запазил своята естествена кръгла форма, с произход от Северна или Южна Америка,
 —
 Acer saccharum Marsh., включително дървен материал, който не е запазил своята естествена кръгла форма, с произход от САЩ и Канада,
 —
 иглолистни (Coniferales), включително дървен материал, който не е запазил своята естествена кръгла форма, с произход от държави извън Европа, Казахстан, Русия и Турция,
 —
 Fraxinus L., Juglans mandshurica Maxim., Ulmus davidiana Planch., Ulmus parvifolia Jacq. и Pterocarya rhoifolia Siebold & Zucc., включително дървен материал, който не е запазил своята естествена кръгла форма, с произход от Канада, Китай, Япония, Монголия, Република Корея, Русия, Тайван и САЩ;
 и
 б)
 когато отговаря на едно от следните описания, посочени в приложение I, част втора от Регламент (ЕИО) No 2658/87:
 Код по КН
 Описание
 4401 10 00
 Дърва за горене под формата на трупчета, цепеници, клони, снопчета или подобни форми
 4401 21 00
 Иглолистен дървен материал на плочки или частици
 4401 22 00
 Неиглолистен дървен материал на плочки или частици
 4401 30 40
 Дървени стърготини
 ex 4401 30 90
 Дървесни отпадъци и остатъци (различни от дървени стърготини), които не са агломерирани под формата на трупчета, брикети, топчета или подобни форми
 ex 4403 10 00
 Необработен дървен материал, обработен с боя, багрилни вещества, креозот или други консерванти, необелен, с беловина,


text:
двустранно или четиристранно грубо издялан, с приблизителна форма на квадрат или правоъгълник
 4403 20
 Иглолистен необработен дървен материал, различен от обработен с боя, багрилни вещества, креозот или други консерванти, дори обелен, със или без беловина, двустранно или четиристранно грубо издялан, с приблизителна форма на квадрат или правоъгълник
 4403 91
 Необработен дървен материал от дъб (Quercus spp.), различен от обработен с боя, багрилни вещества, креозот или други консерванти, дори обелен, със или без беловина, двустранно или четиристранно грубо издялан, с приблизителна форма на квадрат или правоъгълник
 ex 4403 99
 Неиглолистен необработен дървен материал (различен от тропическите дървесни видове, посочени в забележка 1 към подпозициите от глава 44, други тропически дървесни видове, дъб (Quercus spp.) или бук (Fagus spp.), дори обелен, със или без беловина, двустранно или четиристранно грубо издялан, с приблизителна форма на квадрат или правоъгълник, необработен с боя, багрилни вещества, креозот или други консерванти
 ex 4404
 Цепени колчета за връзване на лози и подобни; заострени колове и колчета от дървен материал, небичен надлъжно
 4406
 Дървени траверси за железопътни и подобни линии
 4407 10
 Иглолистен дървен материал, нарязан или бичен надлъжно, цепен или кръгообразно нарязан, дори рендосан, шлифован или клинозъбно съединен, с дебелина над 6 mm
 4407 91
 Дървен материал от дъб (Quercus spp.), нарязан или бичен надлъжно, цепен или кръгообразно нарязан, дори рендосан, шлифован или клинозъбно съединен, с дебелина над 6 mm
 ex 4407 93
 Дървен материал от Acer saccharum Marsh, нарязан или бичен надлъжно, нацепен или кръгообразно нарязан, дори рендосан, шлифован или клинозъбно съединен, с дебелина над 6 mm
 4407 95
 Дървен материал от ясен (Fraxinus spp.), нарязан или бичен надлъжно, нацепен или кръгообразно нарязан, дори рендосан, шлифован или клинозъбно съединен, с дебелина над 6 mm
 ex 4407 99
 Неиглолистен дървен материал (различен от тропическите дървесни видове, посочени в забележка 1 към подпозициите от глава 44, други тропически дървесни видове, дъб (Quercus spp.), бук (Fagus spp.), клен (Acer spp.), череша (Prunus spp.) или ясен (Fraxinus spp.), нарязан или бичен надлъжно, нацепен или кръгообразно нарязан, дори рендосан, шлифован или клинозъбно съединен, с дебелина над 6 mm
 4415
 Каси, касетки, щайги, барабани и подобни амбалажи от дървен материал; дървени барабани за кабели; обикновени палети, бокс палети и други товароносители от дърво; дървени подпори за палети
 4416 00 00
 Бъчви, каци, качета и други бъчварски изделия и техните части, от дървен материал, включително заготовките за дъги
 9406 00 20
 Сглобяеми конструкции от дърво.
 в)
 —
 дървен опаковъчен материал под формата на каси, касетки, щайги, барабани и подобни амбалажи, обикновени палети, бокс палети и други товароносители, дървени подпори за палети, използвани понастоящем при транспортирането на всякакви обекти, с изключение на необработен дървен материал с дебелина не повече от 6 mm и на обработена дървесина, произведена чрез слепване, нагряване и пресоване, или комбинация от тях,
 —
 дървен материал, използван за заклинване и поддържане на товари, включително дървен материал, който не е запазил естествената си кръгла форма, но с изключение на необработен дървен материал с дебелина не повече от 6 mm и на обработена дървесина, произведена чрез слепване, нагряване и пресоване, или комбинация от тях


text:
7. Почва и хранителна среда
 а)
 Почва и хранителна среда, които се състоят изцяло или частично от почвени или твърди органични вещества, като части от растения, хумус, в това число торф или кора, различни от съставените само от торф;
 б)
 почва и хранителна среда, прикрепени към растенията или свързани с тях, състоящи се изцяло или частично от материала, посочен в буква а), или състоящи се частично от каквото и да е твърдо неорганично вещество, предназначено да поддържа жизнеспособността на растенията, с произход от:
 —
 Турция
 —
 Беларус, Грузия, Молдова, Русия или Украйна,
 —
 държави извън Европа, различни от Алжир, Египет, Израел, Либия, Мароко или Тунис.
 8. Изолирана кора от
 —
 иглолистни (Coniferales) с произход от държави извън Европа
 —
 Acer saccharum Marsh, Populus L., и Quercus L., с изключение на Quercus suber L.
 —
 Fraxinus L., Juglans mandshurica Maxim., Ulmus davidiana Planch., Ulmus parvifolia Jacq. и Pterocarya rhoifolia Siebold & Zucc. с произход от Канада, Китай, Япония, Монголия, Република Корея, Русия, Тайван и САЩ.
 9. Семена от следните видове с произход от Афганистан, Индия, Иран, Ирак, Мексико, Непал, Пакистан, Южна Африка или Съединените щати
 Triticum
 Secale
 X Triticosecale
 В. Растения, растителни продукти и други продукти, идващи от която и да било от страните по споразумението, за които и двете страни прилагат сходно законодателство и не признават фитосанитарните паспорти
 1. Растения и растителни продукти, идващи от Швейцария, които трябва да са придружени от фитосанитарен сертификат, когато се внасят от държава-членка на Общността
 1.1. Растения, предназначени за разсад, с изключение на семена
 Clausena Burm. f.
 Murraya Koenig ex L.
 1.2. Части от растения, с изключение на плодове или семена
 1.3. Семена
 Oryza spp.
 1.4. Плодове
 Citrus L. и неговите хибриди
 Fortunella Swingle и неговите хибриди
 Poncirus Raf. и неговите хибриди
 2. Растения и растителни продукти, идващи от държава-членка на Общността, които трябва да са придружени от фитосанитарен сертификат, когато се внасят в Швейцария
 3. Растения и растителни продукти, идващи от Швейцария, чийто внос в държава-членка на Общността е забранен
 3.1. Растения, с изключение на плодове или семена
 Citrus L. и неговите хибриди
 Fortunella Swingle и неговите хибриди
 Poncirus Raf. и неговите хибриди
 4. Растения и растителни продукти, идващи от държава-членка на Общността, чийто внос в Швейцария е забранен
 4.1. Растения
 Cotoneaster Ehrh.
 Photinia davidiana (Dcne.) Cardot
 „ДОПЪЛНЕНИЕ 2
 ЗАКОНОДАТЕЛСТВО
 (2)
 Разпоредби на Европейската общност
 —
 Директива 69/464/ЕИО на Съвета от 8 декември 1969 г. за борбата срещу рака по картофите
 —
 Директива 74/647/ЕИО на Съвета от 9 декември 1974 г. за борбата с листозавивачките по карамфила
 —
 Решение 91/261/ЕИО на Комисията от 2 май 1991 г. за признаване на Австралия за свободна от наличието на Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al.
 —
 Директива 92/70/ЕИО на Комисията от 30 юли 1992 г. за определяне на подробни правила за проучванията, които следва да се извършват с оглед признаване на защитени зони в Общността
 —
 Директива 92/90/ЕИО на Комисията от 3 ноември 1992 г. за установяване на някои задължения, на които се подчиняват производителите и вносителите на растения, растителни продукти или други изделия, както и


text:
условията и реда за тяхната регистрация
 —
 Директива 92/105/ЕИО на Комисията от 3 декември 1992 г. относно установяване на степен на стандартизация за фитосанитарните паспорти за използване при движението на някои растения, растителни продукти или други предмети вътре в Общността и за определяне на условията и реда за издаването на такива фитосанитарни паспорти, както и във връзка с условията и подробните процедури за тяхната смяна
 —
 Решение 93/359/ЕИО на Комисията от 28 май 1993 г. относно разрешаване на държавите-членки да предвиждат дерогации от някои разпоредби на Директива 77/93/ЕИО на Съвета относно дървения материал от Thuja L. с произход от Съединените американски щати
 —
 Решение 93/360/ЕИО на Комисията от 28 май 1993 г. относно разрешаване на държавите-членки да предвидят дерогации от някои разпоредби на Директива 77/93/ЕИО на Съвета относно дървен материал от Thuja L. с произход от Канада
 —
 Решение 93/365/ЕИО на Комисията от 2 юни 1993 г. за разрешаване на държавите-членки да предвидят дерогации от някои разпоредби на Директива 77/93/ЕИО на Съвета относно термично обработен дървен материал от иглолистни дървесни видове с произход от Канада и за определяне на специфичните мерки, отнасящи се до системата за маркиране, която следва да се прилага за термично обработен дървен материал
 —
 Решение 93/422/ЕИО на Комисията от 22 юни 1993 г. относно разрешаване на държавите-членки да предвидят дерогации от някои разпоредби на Директива 77/93/ЕИО на Съвета по отношение на изсушен в камери дървен материал от иглолистни дървесни видове с произход от Канада и за определяне на подробностите за системата за маркиране, която следва да се прилага за изсушен в камери дървен материал
 —
 Решение 93/423/ЕИО на Комисията от 22 юни 1993 г. за разрешаване на държавите-членки да предвидят дерогации от някои разпоредби на Директива 77/93/ЕИО на Съвета относно изсушен в сушилни камери дървен материал от иглолистни дървесни видове с произход от Съединените американски щати и за определяне на подробностите за системата за маркиране, която следва да се прилага за изсушен в сушилни камери дървен материал
 —
 Директива 93/50/ЕИО на Комисията от 24 юни 1993 г. за определяне на някои растения, невключени в списъка в приложение V, част А към Директива 77/93/ЕИО на Съвета, чиито производители или складове или спедиторски центрове, разположени в зоните на производство на тези растения, трябва да бъдат вписани в официален регистър
 —
 Директива 93/51/ЕИО на Комисията от 24 юни 1993 г. за установяване на правила за движението на определени растения, продукти от растителен произход или други предмети през защитена зона и за движението на тези растения, продукти от растителен произход или други предмети, произхождащи от такава защитена зона и движещи се в нея
 —
 Директива 93/85/ЕИО на Съвета от 4 октомври 1993 г. относно борбата с пръстеновидното гниене по картофите
 —
 Директива 94/3/ЕО на Комисията от 21 януари 1994 г. относно установяване на процедура за уведомяване за залавяне на пратка или вреден организъм от трети страни, които представляват непосредствена фитосанитарна опасност
 —
 Директива 98/22/ЕО на Комисията от 15 април 1998 г. за определяне на минималните условия за осъществяването на фитосанитарни проверки в Общността на инспекционни пунктове, различни от тези, разположени


text:
на местоназначението, върху растения, растителни продукти или други предмети, идващи от трети страни
 —
 Директива 98/57/ЕО на Съвета от 20 юли 1998 г. за контрол на Ralstonia solanacearum (Smith) Yabuuchi et al.
 —
 Решение 98/109/ЕО на Комисията от 2 февруари 1998 г. относно разрешаване на държавите-членки временно да предприемат спешни мерки срещу разпространяването на Thrips palmi Karny по отношение на Тайланд
 —
 Директива 2000/29/ЕО на Съвета от 8 май 2000 г. относно защитните мерки срещу въвеждането в Общността на вредители по растенията или растителните продукти и срещу тяхното разпространение в Общността
 —
 Решение 2002/757/ЕО на Комисията от 19 септември 2002 г. относно временни извънредни фитосанитарни мерки за предотвратяване на въвеждането и разпространението в Общността на Phytophthora ramorum Werres, De Cock & Man in ’t Veld sp. nov.
 —
 Решение 2002/499/ЕО на Комисията от 26 юни 2002 г. относно разрешаване на дерогации от някои разпоредби на Директива 2000/29/ЕО на Съвета за растенията от Chamaecyparis Spach, Juniperus L. и Pinus L., произхождащи от Република Корея и чийто растеж е естествено или изкуствено потиснат
 —
 Решение 2002/887/ЕО на Комисията от 8 ноември 2002 г. за разрешаване на дерогации от някои разпоредби на Директива 2000/29/ЕО на Съвета за растенията от Chamaecyparis Spach, Juniperus L. и Pinus L., чийто растеж е естествено или изкуствено потиснат
 —
 Решение 2003/766/ЕО на Комисията от 24 октомври 2003 г. относно някои спешни мерки за предотвратяване разпространението в Общността на Diabrotica virgifera Le Conte
 —
 Решение 2004/4/ЕО на Комисията от 22 декември 2003 г. относно разрешаване на държавите-членки временно да вземат спешни мерки срещу разпространението на Pseudomonas solanacearum (Smith) Smith по отношение на Египет
 —
 Решение 2004/200/ЕО на Комисията от 27 февруари 2004 г. относно мерките за предотвратяване въвеждането и разпространението в Общността на Pepino mosaic virus
 —
 Директива 2004/105/ЕО на Комисията от 15 октомври 2004 г. за определяне на формите за официални фитосанитарни сертификати или сертификати за реекспорт, придружаващи растенията, растителните продукти и другите предмети, изброени в Директива 2000/29/ЕО на Съвета, идващи от трети страни
 —
 Решение 2005/51/ЕО на Комисията от 21 януари 2005 г. за разрешение на държавите-членки временно да предоставят дерогации от някои разпоредби на Директива 2000/29/ЕО на Съвета във връзка с вноса на почва, заразена с пестициди или устойчиви органични замърсители, с цел обеззаразяване
 —
 Решение 2005/359/ЕО на Комисията от 29 април 2005 г. относно предвиждане на дерогация от някои разпоредби на Директива 2000/29/ЕО на Съвета по отношение на дъбови (Quercus L.) трупи с кора с произход от Съединените американски щати
 —
 Решение 2006/133/ЕО на Комисията от 13 февруари 2006 г. относно изискване към държавите-членки временно да вземат допълнителни мерки срещу разпространението на Bursaphelenchus xylophilus (Steiner et Buhrer) Nickle et al. (нематод по боровата дървесина) по отношение на области в Португалия, различни от тези, в които е известно, че заболяването не се среща
 —
 Решение 2006/464/ЕО на Комисията от 27 юни 2006 г. за спешните временни мерки, чиято цел е да се избегне внасянето и разпространението в Общността на организма Dryocosmus kuriphilus Yasumatsu
 —
 Решение 2006/473/ЕО на Комисията от 5 юли 2006 г. за признаване на


text:
някои трети страни и на някои региони от трети страни за незасегнати от Xanthomonas campestris (всички патогенни за цитрусите щамове), Cercospora angolensis Carv. et Mendes или Guignardia citricarpa Kiely (всички патогенни за цитрусите щамове)
 —
 Директива 2006/91/ЕО на Съвета от 7 ноември 2006 г. относно контрола над калифорнийска щитоносна въшка Сан Хосе (кодифицирана версия)
 —
 Решение 2007/365/ЕО на Комисията от 25 май 2007 г. относно спешни мерки с цел предотвратяване на въвеждането и разпространението в Общността на Rhynchophorus ferrugineus (Olivier)
 —
 Решение 2007/410/ЕО на Комисията от 12 юни 2007 г. относно мерки за предотвратяване на въвеждането и разпространението в Общността на Potato spindle tuber viroid
 —
 Решение 2007/433/ЕО на Комисията от 18 юни 2007 г. относно временни спешни мерки за предотвратяване на въвеждането и разпространението в границите на Общността на Gibberella circinata Nirenberg & O’Donnell
 —
 Решение 2007/847/ЕО на Комисията от 6 декември 2007 г. относно разрешаване на дерогация от някои разпоредби на Директива 2000/29/ЕО на Съвета по отношение на растения от Vitis L., различни от плодове, с произход от Хърватия или Бившата югославска република Македония
 —
 Директива 2008/61/ЕО на Комисията от 17 юни 2008 г. за определяне на условията, при които някои вредители, растения, растителни продукти и други предмети, посочени в приложения I—V към Директива 2000/29/ЕО на Съвета, могат да бъдат въвеждани или придвижвани в рамките на Общността или в някои нейни защитени зони за опити или научни цели, както и за работа по сортови селекции
 —
 Решение 2008/840/ЕО на Комисията от 7 ноември 2008 г. относно неотложни мерки за предотвратяване на въвеждането и разпространението в рамките на Общността на Anoplophora chinensis (Forster)
 Швейцарски разпоредби
 —
 Наредба от 28 февруари 2001 г. относно растителната защита (RS 916.20)
 —
 Наредба на ФДИ от 15 април 2002 г. относно забранени растения (RS 916.205.1)
 —
 Наредба на ФСЗ от 25 февруари 2004 г. относно временни фитосанитарни мерки (RS 916.202.1)
 „ДОПЪЛНЕНИЕ 4 (3)
 ЗОНИ, ПОСОЧЕНИ В ЧЛЕН 4, И СВЪРЗАНИТЕ С ТЯХ СПЕЦИАЛНИ ИЗИСКВАНИЯ
 Зоните, посочени в член 4, и свързаните с тях специални изисквания, които трябва да са съобразени и с двете страни, са определени в съответните законови разпоредби на двете страни, посочени по-долу.
 Разпоредби на Европейската общност
 —
 Директива 2000/29/ЕО на Съвета от 8 май 2000 г. относно защитните мерки срещу въвеждането в Общността на вредители по растенията или растителните продукти и срещу тяхното разпространение в Общността
 —
 Регламент (ЕО) No 690/2008 на Комисията от 4 юли 2008 г. относно признаване на защитени зони в Общността, изложени на специфични фитосанитарни рискове
 Швейцарски разпоредби
 —
 Наредба от 28 февруари 2001 г. относно растителната защита, приложение 4, част Б (RS 916.20)
 (1) ОВ L 256, 7.9.1987 г., стр. 1.“
 (2) Освен ако не е указано друго, всяко позоваване на даден акт се смята за позоваване на посочения акт така, както е изменен преди 30 април 2010 г.“
 (3) Освен ако не е указано друго, всяко позоваване на даден акт се смята за позоваване на посочения акт така, както е изменен преди 30 април 2010 г.“


text:
 7.4.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 93/31
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 2/2011
 от 11 февруари 2011 година
 за изменение на приложение II (Технически регламенти, стандарти, изпитвания и сертифициране) и приложение IV (Енергетика) към Споразумението за ЕИП
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с Протокола за адаптиране на Споразумението за Европейското икономическо пространство, наричано по-долу „Споразумението“, и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Приложение II към Споразумението беше изменено с Решение на Съвместния комитет на ЕИП No 124/2009 от 4 декември 2009 г. (1)
 (2)
 Приложение IV към Споразумението беше изменено с Решение на Съвместния комитет на ЕИП No 69/2010 от 11 юни 2010 г. (2)
 (3)
 Регламент (ЕО) No 859/2009 на Комисията от 18 септември 2009 г. за изменение на Регламент (ЕО) No 244/2009 по отношение на изискванията за екопроектиране във връзка с ултравиолетово излъчване от ненасочени лампи за бита (3) трябва да бъде включен в Споразумението,
 РЕШИ:
 Член 1
 В глава IV, точка 10 (Регламент (ЕО) No 244/2009 на Комисията) от приложение II към Споразумението се поставя запетая и се добавя следното.
 „изменен със:
 —
 32009 R 0859: Регламент (ЕО) No 859/2009 на Комисията от 18 септември 2009 г. (ОВ L 247, 19.9.2009 г., стр. 3).“
 Член 2
 В точка 33 (Регламент (ЕО) No 244/2009 на Комисията) от приложение IV към Споразумението се поставя запетая и се добавя следното.
 „изменен със:
 —
 32009 R 0859: Регламент (ЕО) No 859/2009 на Комисията от 18 септември 2009 г. (ОВ L 247, 19.9.2009 г., стр. 3).“
 Член 3
 Текстовете на Регламент (ЕО) No 859/2009 на исландски и норвежки език, които ще бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 4
 Настоящото решение влиза в сила на 12 февруари 2011 г., при условие че всички нотификации съгласно член 103, параграф 1 от Споразумението са внесени в Съвместния комитет на ЕИП (4).
 Член 5
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 11 февруари 2011 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Изпълняващ длъжността председател
 Gianluca GRIPPA
 (1) ОВ L 62, 11.3.2010 г., стр. 9.
 (2) ОВ L 244, 16.9.2010 г., стр. 22.
 (3) ОВ L 247, 19.9.2009 г., стр. 3.
 (4) Без отбелязани конституционни изисквания.


text:
 26.10.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 326/1
 ПРОТОКОЛ (No 28)
 ЗА ИКОНОМИЧЕСКОТО, СОЦИАЛНОТО И ТЕРИТОРИАЛНОТО СБЛИЖАВАНЕ
 ВИСОКОДОГОВАРЯЩИТЕ СЕ СТРАНИ,
 КАТО ПРИПОМНЯТ, че член 3 от Договора за Европейския съюз отбелязва като една от целите насърчаването на икономическото, социалното и териториалното сближаване и на солидарността между държавите-членки и че това сближаване е една от областите на споделена компетентност на Съюза, които са изброени в член 4, параграф 2, буква в) от Договора за функционирането на Европейския съюз,
 КАТО НАПОМНЯТ, че разпоредбите на част трета, дял XVIII относно икономическото, социалното и териториалното сближаване като цяло предоставят правна основа за консолидиране и по-нататъшно развитие на действието на Съюза в областта на икономическото, социалното и териториалното сближаване, включително създаването на нов фонд,
 КАТО ПРИПОМНЯТ, че разпоредбите на член 177 от Договора за функционирането на Европейския съюз предвиждат създаването на Кохезионен фонд,
 КАТО ОТБЕЛЯЗВАТ, че Европейската инвестиционна банка предоставя големи и увеличаващи се по размер средства в полза на по-бедните региони,
 КАТО ОТБЕЛЯЗВАТ желанието за по-голяма гъвкавост на разпоредбите за разпределяне на средствата от структурните фондове,
 КАТО ОТБЕЛЯЗВАТ желанието за изменение на степента на участие на Съюза в програмите и проектите в някои държави,
 КАТО ОТБЕЛЯЗВАТ предложението в по-голяма степен да се отчита относителния просперитет на държавите-членки в системата за собствени ресурси,
 ПОТВЪРЖДАВАТ, че насърчаването на икономическото, социалното и териториалното сближаване е от съществено значение за цялостното развитие и устойчивия успех на Съюза,
 ПОТВЪРЖДАВАТ своето убеждение, че структурните фондове трябва да продължат да играят значителна роля за постигане на целите на Съюза в областта на сближаването,
 ПОТВЪРЖДАВАТ своето убеждение, че Европейската инвестиционна банка трябва да продължава да отделя мнозинството от своите ресурси за насърчаването на икономическото, социалното и териториалното сближаване и обявяват своята готовност да преразгледат нуждите от капитал на Европейската инвестиционна банка веднага щом това стане необходимо, с оглед на тази цел,
 СЕ СЪГЛАСЯВАТ, че Кохезионният фонд предвижда подпомагане чрез финансови средства от Съюза на проекти в областите на околната среда и на трансевропейските мрежи в държави-членки с БВП на глава от населението по-малък от 90 % от средния за Съюза, които притежават програма, насочена към изпълнението на условията за икономическото, социалното и териториалното сближаване, предвидени в член 126 от Договора за функционирането на Европейския съюз,
 ДЕКЛАРИРАТ своето намерение да позволят по-голяма гъвкавост при разпределянето на финансовите ресурси от структурните фондове в съответствие със специфичните нужди, които не са обхванати при съществуващото понастоящем регулиране на структурните фондове,
 ДЕКЛАРИРАТ своето желание да изменят степента на участие на Съюза в контекста на програмите и проектите на структурните фондове с цел да бъде избегнато прекомерното увеличаване на бюджетните разходи в по-слабо развитите държави-членки,
 ПРИЗНАВАТ необходимостта да следят редовно постигнатия напредък в посока осъществяване на икономическо, социално и териториално сближаване и заявяват своята готовност да проучат всички необходими мерки в тази връзка,
 ДЕКЛАРИРАТ своето намерение да отчитат в по-голяма степен възможностите за принос на отделните държави-членки в системата на собствените ресурси, както и да разглеждат начините за поправяне по отношение на по-слабо развитите държави-членки на регресивните елементи, съществуващи в системата за разпределение на собствените ресурси,


text:
 30.7.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 202/46
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 193/2014
 от 25 септември 2014 година
 за изменение на приложение XIII (Транспорт) към Споразумението за ЕИП [2015/1261]
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство (Споразумението за ЕИП), и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Регламент (ЕС) No 69/2014 на Комисията от 27 януари 2014 г. за изменение на Регламент (ЕС) No 748/2012 за определяне на правила за прилагане на сертифициране за летателна годност и за опазване на околната среда на въздухоплавателни средства и свързани с тях продукти, части и оборудване, както и за сертифициране на проектантски и производствени организации (1) следва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.
 (2)
 Регламент (ЕС) No 70/2014 на Комисията от 27 януари 2014 г. за изменение на Регламент (ЕС) No 1178/2011 за определяне на технически изисквания и административни процедури във връзка с екипажите на въздухоплавателни средства в гражданското въздухоплаване в съответствие с Регламент (ЕО) No 216/2008 на Европейския парламент и на Съвета (2) следва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.
 (3)
 Регламент (ЕС) No 71/2014 на Комисията от 27 януари 2014 г. за изменение на Регламент (ЕС) No 965/2012 за определяне на технически изисквания и административни процедури във връзка с въздушните операции в съответствие с Регламент (ЕО) No 216/2008 на Европейския парламент и на Съвета (3) следва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.
 (4)
 Поради това приложение XIII към Споразумението за ЕИП следва да бъде съответно изменено,
 ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
 Член 1
 Приложение XIII към Споразумението за ЕИП се изменя, както следва:
 1.
 Към точка 66нд (Регламент (ЕС) No 1178/2011 на Комисията) се добавя следното тире:
 „—
 32014 R 0070: Регламент (ЕС) No 70/2014 на Комисията от 27 януари 2014 г. (ОВ L 23, 28.1.2014 г., стр. 25).“
 2.
 Към точка 66не (Регламент (ЕС) No 965/2012 на Комисията) се добавя следното тире:
 „—
 32014 R 0071: Регламент (ЕС) No 71/2014 на Комисията от 27 януари 2014 г. (ОВ L 23, 28.1.2014 г., стр. 27).“
 3.
 Към точка 66п (Регламент (ЕС) No 748/2012 на Комисията) се добавя следното тире:
 „—
 32014 R 0069: Регламент (ЕС) No 69/2014 на Комисията от 27 януари 2014 г. (ОВ L 23, 28.1.2014 г., стр. 12).“
 Член 2
 Текстовете на регламенти (ЕС) No 69/2014, (ЕС) No 70/2014 и (ЕС) No 71/2014 на исландски и норвежки език, които ще бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила на 26 септември 2014 г., при условие че са внесени всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението за ЕИП (4).
 Член 4
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 25 септември 2014 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 Kurt JÄGER
 (1) ОВ L 23, 28.1.2014 г., стр. 12.
 (2) ОВ L 23, 28.1.2014 г., стр. 25.
 (3) ОВ L 23, 28.1.2014 г., стр.


text:
 Важна правна забележка
 |
 22004A0430(03)
 Официален вестник n° L 150 , 30/04/2004 стр. 0046 - 0086 специално чешко издание глава 11 том 51 стр. 224 - 239 специално испанско издание глава 11 том 51 стр. 224 - 239 специално унгарско издание глава 11 том 51 стр. 224 - 239 специално литвийско издание глава 11 том 51 стр. 224 - 239 LV.ES глава 11 том 51 стр. 224 - 239 MT.ES глава 11 том 51 стр. 224 - 239 PL.ES глава 11 том 51 стр. 224 - 239 SK.ES глава 11 том 51 стр. 224 - 239 специално словенско издание глава 11 том 51 стр. 224 - 239
 Споразумениемежду Европейската общност и Съединените американски щати за взаимното признаване на оценката на сертификатите за съответствие на морското оборудванеПРЕАМБЮЛЕВРОПЕЙСКАТА ОБЩНОСТ и СЪЕДИНЕНИТЕ АМЕРИКАНСКИ ЩАТИ, наричани по-долу "страни",КАТО ИМАТ ПРЕДВИД традиционните приятелски отношения, съществуващи помежду им;КАТО ИЗРАЗЯВАТ желанието си да улесняват двустранния обмен в областта на морското оборудване и да увеличават ефективността на подзаконовите мерки на всяка от страните;КАТО СЪЗНАВАТ възможностите, които отстраняването на всяко ненужно дублиране на дейността им предоставя на законовите органи;КАТО СЪБЛЮДАВАТ дейността на Международната морска организация (IMO);КАТО СЧИТАТ, че целта на страните е засилването на морската безопасност и предотвратяването на замърсяването на морската среда;КАТО СЪЗНАВАТ, от една страна, че споразуменията за взаимно признаване могат да допринесат за хармонизирането на стандартите в международен мащаб;КАТО НАПОМНЯТ, от друга страна, че установяването на съответствието трябва да гарантира, че подзаконовите цели на страните са изцяло спазени и не трябва да води до намаляване на съответните равнища на безопасност и защита;КАТО СЪЗНАВАТ, че взаимното признаване на оценката на сертификатите за съответствие, въз основа на съответствието на нормативната уредба на Европейската общност и на САЩ в областта на морското оборудване, представлява важно средство за улесняване на взаимния достъп до пазара на страните;КАТО СЪЗНАВАТ, че споразуменията, предвиждащи взаимното признаване, представляват особен интерес за малките и средни предприятия на САЩ и Европейската общност;КАТО СЪЗНАВАТ, че взаимното признаване предполага също и постоянно доверие в надеждността на процедурите за оценка на съответствието на другата страна;КАТО НАПОМНЯТ, че споразумението относно техническите пречки пред търговията, приложено към договора за създаването на Световната търговска организация (СТО), поощрява членовете на СТО да започнат преговори с цел сключването на споразумения за взаимно признаване на резултатите от своите процедури за оценка на съответствието, както и бъдещото признаване на съответствието на техническите регламенти на останалите членове, ако са убедени, че последните отговарят на целите, заложени в собственото им законодателство,СЕ СПОРЯЗУМЯХА ЗА СЛЕДНОТО:ГЛАВА IОПРЕДЕЛЕНИЯ И ПРЕДМЕТЧлен 1Определения1. Към настоящото споразумение се прилагат следните термини и определения:а) "регулиращ орган": агенция или публична организация, оправмощена да издава разпоредби относно въпроси, свързани с морската безопасност и предотвратяването на замърсяването на морската среда, разполагаща с компетентност да контролира използването или продажбата на морско оборудване в юрисдикцията на дадена страна и да взима мерки по приложението, целящи да гарантират, че продуктите, които се продават в нея, съответстват на действащите законови задължения. Регулиращите органи на различните страни са посочени в приложение III;б) "орган за оценка на съответствието": правен субект, който може да бъде


text: регулиращ орган или друга публична или частна организация, оторизиран да издава сертификати за съответствие съгласно националните законови и подзаконови актове на една от страните. За целите на настоящото споразумение, органите за оценка на съответствието на страните са посочени в член 6;в) "технически изисквания" включват задължителните изисквания за продуктите, стандартите за изпитване и резултатност и процедурите за оценка на съответствието, определени в законовите, подзаконовите и административните разпоредби на страните в областта на морското оборудване, както и основните насоки за тяхното приложение;г) "сертификат за съответствие": документът или документите, издадени от орган за оценка на съответствието на една от страните, удостоверяващ, че даден продукт отговаря на законовите, подзаконовите и административните изисквания на тази страна. В САЩ става дума за сертификат за типово одобрение, издаден от United States Coast Guard. В Европейската общност тези документи съответстват на сертификатите, одобренията и декларациите, предвидени в директива 96/98 ЕО;д) "равностойност на техническите изисквания": достатъчна сравнимост на техническите изисквания на страните, отнасящи се до конкретен продукт, която гарантира, че целите на съответните изисквания на всяка от страните са постигнати. За да бъдат равностойни, не е необходимо техническите изисквания да бъдат идентични;е) "международен инструмент": действащите международни споразумения, решения, кодекси и циркулярни писма на Международната морска организация (IМО) и стандартите за изпитване в тази област.2. Останалите използвани термини, свързани с оценката на съответствието, имат смисъла, които им е даден от настоящото споразумение, или съответстват на дефинициите, съдържащи се в Наръчник 2 (издание 1996 г.) на Международната организация по стандартизация (ISO) и на Международната електротехническа комисия (ICE). В случай на разминаване между дефинициите на наръчника 2 ISO/ICE и настоящото споразумение, в сила е последното.Член 2Предмет на споразумението1. Настоящото споразумение определя условията, при които регулиращият орган на страната вносител приема сертификатите за съответствие, издадени от органите за оценка на съответствието на страната износител, съгласно техническите изисквания на последната; този принцип е наречен по-долу "взаимно признаване".2. Настоящото споразумение определя и рамките на сътрудничеството в областта на изискванията, имащо за цел поддържането и разширяването на взаимното признаване, от Европейската общност и САЩ, на съответните подзаконови изисквания в областта на морското оборудване; поощряването на усъвършенстването и развитието на подзаконовите разпоредби с цел засилване на безопасността на морското корабоплаване и предотвратяването на замърсяването на морската среда; и гарантирането на последователното спазване на настоящото споразумение. Сътрудничеството между страните предполага спазването на тяхната нормативна автономия и развитието на политиките и законодателството им, както и общата им ангажираност за развитието на действащите международни инструменти.3. Настоящото споразумение ще се развива заедно с програмите и политиките на страните. Страните ще го преразглеждат периодично с цел оценяването на отбелязания напредък и определянето на евентуалните подобрения, които трябва да се внесат в него, съответстващи на развитието на политиките на САЩ и на Европейската общност. Специално внимание ще се отделя и на развитието на международните инструменти.ГЛАВА 2ВЗАИМНО ПРИЗНАВАНЕЧлен 3Основни задължения1. За всеки продукт, посочен в приложение II, САЩ признават за съответстващи на собствените си законови, подзаконови и административни разпоредби, посочени в приложение I, без нова оценка на съответствието, сертификатите за съответствие, издадени от органите на Общността за оценка на съответствието, съгласно законовите, подзаконовите и


text: административните разпоредби на ЕО.2. За всеки продукт, посочен в приложение II, Европейската общност и държавите-членки признават за съответстващи на собствените си законови, подзаконови и административни разпоредби, посочени в приложение I, без нова оценка на съответствието, сертификатите за съответствие, издадени от органите на САЩ за оценка на съответствието, съгласно законовите, подзаконовите и административните разпоредби на тази страна.3. Техническите изисквания, които се прилагат в САЩ и в Европейската общност към всеки от тези продукти в рамките на настоящото споразумение, са посочени в приложение II.Член 4Равностойност на техническите изисквания1. Задълженията за взаимно признаване, предвидени в член 3, се основават на равностойността, установена от страните, на техническите изисквания, които се прилагат към всеки от продуктите, посочени в приложение II.2. Определянето на равностойността на техническите изисквания на страните се основава на прилагането от последните на международните инструменти, прилагани в съответните им законови, подзаконови и административни разпоредби, с изключение на случаите, когато една от страните счете, че тези инструменти не представляват ефективен или подходящ начин за постигане на целите, заложени в нормативната уредба. В последния случай, равностойността се определя на взаимноприемлива основа.Член 5МаркировкаСтраните могат да запазят съответните си изисквания относно маркировката, номерирането и идентификацията на продуктите. Относно продуктите, посочени в приложение II, органите за оценка на съответствието на ЕО са оторизирани да прилагат маркировката и номерирането съгласно подзаконовите и подзаконовите изисквания на САЩ, предоставени им от US Coast Guard. Американският орган за оценка на съответствието получава идентификационния номер, предвиден в Директива 96/98/ЕО, предоставен му от Комисията на Европейските общности и се поставя до маркировката, която се изисква от посочената директива.Член 6Органи за оценка на съответствието1. Съгласно настоящото споразумение при издаването на сертификати за съответствие се прилагат следните разпоредби:а) САЩ признават за органи за оценка на съответствието нотифицираните органи, посочени от държавите-членки на ЕО съгласно директива 96/98/ЕО;б) Европейската общност и нейните държави-членки признават за орган за оценка на съответствието United States Coast Guard и оторизираните от него лаборатории по силата на член 46 от CFR, раздел 159010.2. Всяка страна признава, че органите за оценка на съответствието на другата страна са оторизирани да изпълняват следните процедури в рамките на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, предвидени в приложение I:а) изпитване и изготвяне на доклади за изпитването;б) сертифициране на функции или на системи за гарантиране на качеството.3. Регулиращите органи на страните отговарят за следните процедури, но могат да делегират частично или изцяло отговорностите си на органи за оценка на съответствието:а) проверка на проектирането на оборудването и на резултатите от изпитванията спрямо определените стандарти;б) издаване на сертификатите за съответствие.4. Страните обменят списъците си на органите за оценка на съответствието преди влизането в сила на настоящото споразумение. Те взаимно се информират в кратки срокове за всяка промяна в тези списъци. Страните поддържат актуализираните списъци органите за оценка на съответствието в интернет мрежата.5. Всяка от страните изисква от своите органи за оценка на съответствието да записват и съхраняват всички елементи от проучванията на компетентността и на съответствието на техните подизпълнители и да водят регистър за всички дейности, възложени на подизпълнители. Тези данни се предоставят при поискване на разположение на другата страна.6. Всяка от


text: страните изисква от своите органи за оценка на съответствието, при поискване на един от регулиращите органи на другата страна, посочен в приложение III, да предостави на регулиращите органи копия от сертификатите за съответствие, които са издадени и на съответната техническа документация.ГЛАВА 3СЪВМЕСТЕН КОМИТЕТЧлен 7Съвместен комитет1. Страните създават съвместен комитет, съставен от представители на всяка от тях. Този съвместен комитет следи за правилното прилагане на настоящото споразумение.2. Всяка страна разполага с един глас в съвместния комитет. Последният взима решенията си с единодушие и определя свой вътрешен правилник.3. Съвместният комитет може да разглежда всички въпроси, свързани с правилното прилагане на настоящото споразумение. Той има правото да взима решения в случаите, предвидени в настоящото споразумение. Страните взимат необходимите мерки за изпълнение на решенията на съвместния комитет. По-конкретно съвместният комитет отговаря за:а) съставянето и поддържането списъка в приложение II, на продуктите и на съответните законови, подзаконови и административни разпоредби, които страните считат за равностойни;б) обсъждането въпроси и решаването проблеми, които могат да възникнат при прилагането на настоящото споразумение, по-специално в случаите, когато техническите изисквания на страните относно даден специфичен продукт в приложение II, не изглеждат равностойни;в) решаване на въпроси, свързани с техническите и технологическите аспекти и с оценката на съответствието с цел гарантирането последователно прилагане на настоящото споразумение, и по-специално по отношение на действащите международни инструменти;г) изменения в приложенията;д) предоставяне на насоки и при нужда разработване на ръководни насоки с цел улесняването на изпълнението и прилагането на настоящото споразумение;е) съставяне и поддържане на работна програма с оглед привеждането в съответствие и хармонизирането на техническите изисквания на страните.4. Съвместният комитет може да създава смесени работни групи, съставени от представители на регулиращите органи и от компетентни експерти, чието участие се счита за необходимо, за да обсъждат и да консултират съвместния комитет по специфични въпроси, свързани с прилагането на настоящото споразумение.ГЛАВА 4СЪТРУДНИЧЕСТВО ПРИ РЕГУЛИРАНЕТОЧлен 8Запазване на правомощието за регулиранеНито една разпоредба на настоящото споразумение не може да бъде тълкувана като ограничаваща правомощието на дадена страна да определя чрез законови, подзаконови и административни мерки равнището на защита, което тя счита за подходящо с оглед повишаването на безопасността на морското корабоплаване и предотвратяването на замърсяването на морската среда или да взима мерки по отношение на рисковете, включени в обсега на настоящото споразумение.Член 9Обмен на информация и на звена за контакт1. Регулиращите органи на страните, изброени в приложение III, определят подходящите средства за обмен на информация по всички законови проблеми, свързани с продуктите, които са предмет на настоящото споразумение.2. Всяка от страните посочва най-малко един звено за контакт, който може да бъде регулиращ орган, посочен в приложение III, с цел разглеждането на подходящите искания на другата страна и на заинтересувани трети страни, като производителите, потребителите и синдикатите, относно процедури, изисквания или други въпроси, влизащи в обсега на настоящото споразумение. Страните обменят и оповестяват публично списъци на звена за контакт.3. Страните имат право да общуват на официалните си езици при обмена на информация и нотификациите в рамките на настоящото споразумение. Ако дадена страна счете за необходимо да превежда на своя официален език или официални езици информацията, която получава, тя извършва превода


text: и поема разходите за него.4. Всяка страна се съгласява да оповести публично в интернет списъка на продуктите, за които е издала сертификати за съответствие по силата на съответните си законови, подзаконови и административни разпоредби и периодично да го актуализира.Член 10Изменения в нормативната уредба1. Когато дадена страна въвежда нови технически изисквания, свързани с настоящото споразумение, тя се основава на съществуващите международни инструменти, с изключение на случаите, когато сметне, че последните биха били неефективно или неподходящо средство за постигането на целите на регулиране.2. Страните взаимно се уведомяват за внесените промени в техническите изисквания в областите, обхванати от настоящото споразумение, най-малко 90 дни преди влизането им в сила. Ако поради съображения, свързани със сигурността, здравеопазването или защитата на околната среда, се налагат по-спешни действия, те се съобщават при първа възможност.3. Страните и техните регулиращи органи взаимно се уведомяват и консултират в рамките на своите законови и подзаконови разпоредби относно:а) предложенията за промяна или въвеждане на нови технически изисквания, свързани със съответните законови, подзаконови и административни разпоредби, предвидени в разпоредбите, посочени в приложения I и II или отнасящи се до тях;б) своевременното инкорпориране на нови или изменени международни инструменти в съответните законови, подзаконови и административни разпоредби; ив) подновяването на съществуващите валидни сертификати за съответствие, когато тази процедура се изисква от новите или изменените законови, подзаконови и/или административни разпоредби.Страните взаимно си дават възможност да коментират подобен вид предложения.4. В случай на промени на законовите, подзаконовите и административни разпоредби, предвидени в приложения I и II, съвместният комитет проверява дали техническите изисквания за продуктите, посочени в приложение II, все още са равностойни.Ако членовете на съвместния комитет счетат, че равностойността е запазена, продуктът продължава да фигурира в приложение II.Ако членовете на съвместния комитет счетат, че равностойността не може да бъде запазена, позоваването на продуктите и на действащите технически изисквания, за които равностойността не може да бъде запазена, се премахват от приложение II. Съвместният комитет взима решение с цел последващата промяна на това приложение. При липса на взаимно признаване, страните не са обвързани със задълженията, посочени в член 3 от настоящото споразумение относно специфичен продукт. При все това страната вносител продължава да признава сертификатите за съответствие, издадени преди това за продукти, допуснати до пазара си преди отмяната на взаимното признаване, освен при противоположно решение на един от нейните регулиращи органи, обосновано по причини, свързани с общественото здравеопазване, безопасност, защита на околната среда или с нарушаване на други разпоредби от настоящото споразумение.Ако в рамките на съвместния комитет страните не могат да се споразумеят по въпроса за запазването на равностойността на своите технически изисквания по отношение на даден продукт от приложение II, взаимното признаване на този продукт се отменя при условията на член 15.5. Страните публикуват актуализирана версия на приложение II в интернет.Член 11Сътрудничество в областта на регулирането1. Страните се споразумяват да си сътрудничат в рамките на IMO и други международни организации, като Международната организация за стандартизация (ISO), Международната електротехническа комисия (СЕI) и Международния съюз за телекомуникации (ITU), с цел изработването и усъвършенстването на международното законодателство за подобряване на морската безопасност и предотвратяването на замърсяването на морската среда.2. Страните проверяват техническите