text:
A.2.8.1.1.
 A.2.8.2.2. Цикъл NRSC с дискретни режими
 Специфичните емисии на прахови частици e
 PM [g/kWh] се изчисляват по следния начин:
 A.2.8.2.2.1.
 При еднофилтърния метод посредством уравнение (A.5-133):
 (A.5-133)
 където:
 Pi
 =
 мощност на двигателя в режим i [kW], изчислена чрез добавяне към измерената мощност Pmeas
 [kW] на мощността PAUX
 [kW], необходима за задвижване на спомагателните устройства, измерена в съответствие с уравнение (A.4-8) от приложение 4. (Pi
 Pmeas
 + PAUX
 )
 WFi
 =
 тегловен коефициент за режим i [-]
 =
 масов дебит на праховите частици [g/h]
 Nmode
 =
 брой режими в приложимия цикъл NRSC с дискретни режими
 A.2.8.2.2.2.
 При многофилтърния метод посредством уравнение (A.5-134):
 (A.5-134)
 където:
 Pi
 =
 мощност на двигателя в режим i [kW], изчислена чрез добавяне към измерената мощност Pmeas
 [kW] на мощността PAUX
 [kW], необходима за задвижване на спомагателните устройства, измерена в съответствие с уравнение (A.4-8) от приложение 4. (Pi
 Pmeas
 + PAUX
 )
 WFi
 =
 тегловен коефициент за режим i [-]
 =
 масов дебит на праховите частици в режим i [g/h]
 Nmode
 =
 брой режими в приложимия цикъл NRSC с дискретни режими
 При еднофилтърния метод ефективният тегловен коефициент WF
 effi
 за всеки режим на изпитване се изчислява посредством уравнение (A.5-135):
 (A.5-135)
 където:
 m
 smpldexhi
 =
 масата на пробата на разредените отработили газове, преминали през филтрите за пробата от прахови частици i [kg]
 m
 smpldexh
 =
 масата на пробата разредени отработили газове, преминали през филтрите за пробата от прахови частици [kg]
 =
 еквивалентен масов дебит на разредените отработили газове в режим i [kg/s]
 =
 средния еквивалентен масов дебит на разредените отработили газове [kg/s]
 Стойността на ефективните тегловни коефициенти трябва да бъде в границите на 0,005 (абсолютна стойност) от тегловните коефициенти, изброени в допълнение A.6 към приложение 4.
 A.2.8.3. Корекция за устройства за контрол на емисиите, които се регенерират нечесто (периодично)
 В случай на двигатели, оборудвани със системи за последваща обработка на отработили газове, които се регенерират нечесто (периодично) (вж. точка 6.6.2 от приложение 4), специфичните емисии на газообразни и прахови замърсители, изчислени съгласно точки A.2.8.1 и A.2.8.2, се коригират с приложимия мултипликативен или кумулативен коефициент на коригиране. В случай че по време на изпитването не е било извършвано нечесто регенериране, се прилага коефициентът за коригиране към по-висока стойност (k
 ru,m или k
 ru,a). В случай че по време на изпитването е било извършвано нечесто регенериране, се прилага коефициентът за коригиране към по-ниска стойност (k
 rd,m или k
 rd,a). В случай на цикъл с дискретни режими, когато за всеки режим са били определени коефициентите за коригиране, те се прилагат за всеки режим по време на изчисляването на претегления резултат за емисиите.
 A.2.8.4. Корекция с коефициент на влошаване
 Специфичните емисии на газообразни и прахови замърсители, изчислени съгласно точки A.2.8.1 и A.2.8.2, включително, когато е приложимо, с използването на коефициента за коригиране за нечесто регенериране съгласно точка A.2.8.3, се коригират също с приложимия мултипликативен или кумулативен коефициент на влошаване, определен в съответствие с изискванията на приложение 8.
 A.2.9. Поток на разредените отработили газове (за CVS) — калибриране и свързани изчисления
 В настоящия раздел се описват изчисленията за калибриране на различни дебитомери.


text:
В точка A.2.9.1 първо се описва как да се преобразуват показанията, получени с еталонните дебитомери, за използване в уравненията за калибриране, като показанията са представени на моларна основа. В останалите точки се описват изчисленията за калибриране, които са специфични за определени видове дебитомери.
 A.2.9.1. Преобразуване на показанията от еталонните дебитомери
 В уравненията за калибриране, посочени в настоящата точка, като еталонно количество се използва моларният дебит
 . Ако показанията за дебита на приетия еталонен дебитомер са изразени в друго количество, например стандартен обемен дебит
 , действителен обемен дебит
 или масов дебит
 , показанията на еталонния дебитомер трябва да се преобразуват в моларен дебит посредством уравнения (A.5-136), (A.5-137) и (A.5-138), като се има предвид, че независимо че стойностите за обемния дебит, масовия дебит, налягането, температурата и моларната маса могат да се променят по време на изпитването за определяне на емисиите, те трябва да се поддържат възможно най-стабилни за всяка отделна зададена точка по време на калибрирането на дебитомера:
 (A.5-136)
 където:
 =
 еталонен моларен дебит [mol/s]
 =
 еталонен обемен дебит, коригиран за стандартно налягане и стандартна температура [m3/s]
 =
 еталонен обемен дебит при действителното налягане и температура [m3/s]
 =
 еталонен масов поток [g/s]
 p
 std
 =
 стандартно налягане [Pa]
 p
 act
 =
 действително налягане на газа [Pa]
 T
 std
 =
 стандартна температура [K]
 T
 act
 =
 действителна температура на газа [K]
 R
 =
 моларна газова константа
 M
 mix
 =
 моларна маса на газа [g/mol]
 A.2.9.2. Изчисления за калибриране на обемната помпа
 За всяка позиция на ограничителя следните стойности се изчисляват въз основа на средните стойности, определени в точка 8.1.8.4 от приложение 4, както следва:
 а)
 обем, изпомпван за един оборот на обемната помпа V
 rev (m3/об.):
 (A.5-137)
 където:
 =
 средна стойност на еталонния моларен дебит [mol/s]
 R
 =
 моларна газова константа
 =
 средна температура на входа [K]
 =
 средно налягане на входа [Pa]
 =
 средна честота на въртене [об./s]
 б)
 корекционен коефициент за приплъзването на обемната помпа K
 s [s/об.]:
 (A.5-138)
 където:
 =
 среден еталонен моларен дебит [mol/s]
 =
 средна температура на входа [K]
 =
 средно налягане на входа [Pa]
 =
 средно налягане на изхода [Pa]
 =
 средна честота на въртене на обемната помпа [об./s]
 R
 =
 моларна газова константа
 в)
 посредством регресия по метода на най-малките квадрати се изчислява изпомпваният за един оборот обем V
 rev на обемната помпа, като се отчита корекционният коефициент за приплъзването на обемната помпа K
 s и като се изчисляват наклонът a
 1 и пресечната точка a
 0, както е описано в допълнение A.6;
 г)
 стъпките от букви а) — в) от настоящата точка се повтарят за всяка честота на въртене, при която работи обемната помпа;
 д)
 в таблица A.5-2 тези изчисления са обобщени за различни стойности на
 Таблица A.5-2
 Примерни данни за калибриране на обемната помпа
 [об./min]
 [об./s]
 a1
 [m3/min]
 a1
 [m3/s]
 a0
 [m3/об.]
 755,0
 12,58
 50,43
 0,8405
 0,056
 987,6
 16,46
 49,86
 0,831
 –0,013
 1 254,5
 20,9
 48,54
 0,809
 0,028
 1 401,3
 23,355
 47,30
 0,7883
 –0,061
 е)
 за всяка честота на въртене, при която работи обемната помпа, се използват съответният наклон a
 1 и пресечна точка

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
a
 0, за да се изчисли дебитът по време на изпитването за емисии, както е описано в точка A.2.6.3, буква б).
 A.2.9.3. Уравнения, описващи тръба на Вентури, и допустими предположения
 В настоящата точка са представени уравненията, описващи работата на тръбата на Вентури, както и допустимите предположения за калибрирането ѝ и изчисляването на поток с нейна помощ. Тъй като тръбата на Вентури с дозвукова скорост на флуида (SSV) и тръбата на Вентури със свръхзвукова скорост на флуида (CFV) функционират по сходен начин, уравненията, които ги описват, са почти еднакви, освен уравнението, характеризиращо отношението r на налягането в тях (т.е. r
 SSV спрямо r
 CFV). Уравненията се основават на хипотезата за еднодименсионален изоентропичен лишен от вискозитет свиваем поток идеален газ. В точка A.2.9.3, буква г), са описани други предположения, които могат да бъдат направени. Ако допускането за идеален газ по отношение на измервания поток не е приемливо, описващите уравнения включват поправка от първи ред за поведението на реалния газ, а именно коефициента на свиваемост Z. Ако добрата техническа преценка налага използването на стойност, различна от Z1, може да се използва подходящо уравнение на състоянието, за да се определят стойностите на Z като функция от измерените стойности на налягането и температурата, или могат да се разработят специфични уравнения за калибриране въз основа на добрата техническа преценка. Трябва да се отбележи, че уравнението за коефициента на потока C
 f се основава на допускането за идеален газ, при който изоентропният степенен показател γ е равен на отношението на специфичните топлини cp
 /c
 V
 . Ако добрата техническа преценка налага използването на изоентропен степенен показател за реален газ, може да се използва подходящо уравнение на състоянието, за да се определят стойностите на γ като функция от измерените стойности на налягането и температурата, или могат да се разработят специфични уравнения за калибриране. Моларният дебит
 [mol/s] се изчислява посредством уравнение (A.5-139):
 (A.5-139)
 където:
 C
 d
 =
 коефициент на изтичане, определен в точка A.2.9.3, буква а) [-]
 C
 f
 =
 коефициент на потока, определен в точка A.2.9.3, буква а) [-]
 A
 t
 =
 напречно сечение на стеснението на тръбата на Вентури [m2]
 p
 in
 =
 абсолютно статично налягане на входа на тръбата на Вентури [Ра]
 Z
 =
 коефициент на свиваемост [-]
 M
 mix
 =
 моларна маса на газовата смес [kg/mol]
 R
 =
 моларна газова константа [J/(mol·К)]
 T
 in
 =
 средна температура на входа на тръбата на Вентури [K]
 а)
 като се използват данните, събрани в точка 8.1.8.4 от приложение 4, C
 d се изчислява посредством уравнение (A.5-140):
 (A.5-140)
 където:
 =
 еталонен моларен дебит [mol/s]
 Други означения съгласно формула (А.5-139).
 б)
 C
 f се определя с помощта на един от следните методи:
 i)
 само за дебитомери с тръби на Вентури със свръхзвукова скорост на флуида C
 fCFV се извежда от таблица A.5-3, като за основа се вземат стойностите за β (отношение между диаметъра на стеснението и диаметъра на входа на тръбата на Вентури) и γ (отношението на специфичните топлини на газовата смес), като за определяне на междинните стойности се използва линейна интерполация:
 Таблица A.5-3
 C
 fCFV в зависимост от β


text:
и γ за дебитомери с CFV
 CfCFV
 β
 γexh =1,385
 γdexh =γair=1,399
 0,000
 0,6822
 0,6846
 0,400
 0,6857
 0,6881
 0,500
 0,6910
 0,6934
 0,550
 0,6953
 0,6977
 0,600
 0,7011
 0,7036
 0,625
 0,7047
 0,7072
 0,650
 0,7089
 0,7114
 0,675
 0,7137
 0,7163
 0,700
 0,7193
 0,7219
 0,720
 0,7245
 0,7271
 0,740
 0,7303
 0,7329
 0,760
 0,7368
 0,7395
 0,770
 0,7404
 0,7431
 0,780
 0,7442
 0,7470
 0,790
 0,7483
 0,7511
 0,800
 0,7527
 0,7555
 0,810
 0,7573
 0,7602
 0,820
 0,7624
 0,7652
 0,830
 0,7677
 0,7707
 0,840
 0,7735
 0,7765
 0,850
 0,7798
 0,7828
 ii)
 при всеки дебитомер с CFV или SSV за изчисляване на C
 f може да се използва уравнение (A.5-141):
 (A.5-141)
 където:
 γ
 =
 изоентропен степенен показател [-]. В случая на идеален газ това е отношението на специфичните топлини на газовата смес cp
 /c
 V
 r
 =
 съотношение на стойностите на налягането, определено в буква в) от настоящата точка
 β
 =
 отношение между диаметъра на стеснението и диаметъра на входа на тръбата на Вентури
 в)
 отношението r на стойностите на налягането се изчислява, както следва:
 i)
 само за системи с дозвукова скорост на флуида r
 SSV се изчислява посредством уравнение (A.5-142):
 (A.5-142)
 където:
 Δp
 SSV
 =
 разлика в статичното налягане; налягане на входа на тръбата на Вентури минус налягане в стеснението на тръба на Вентури [Ра]
 ii)
 само за системи със свръхзвукова скорост на флуида r
 CFV се изчислява посредством уравнение (A.5-143):
 (A.5-143)
 г)
 за разработване на по-подходящи стойности за изпитване може да бъде направено всяко от следните опростяващи допускания за описателните уравнения, или за същата цел може да се използва добрата техническа преценка:
 i)
 при изпитването за емисии, може да се допусне, че газовата смес се държи като идеален газ в целия обхват от неразредени отработили газове, разредени отработили газове и въздух за разреждане: Z1;
 ii)
 може да допусне постоянно съотношение между специфичните топлини в целия обхват на неразредените отработили газове, като γ1 385;
 iii)
 може да допусне постоянно съотношение между специфичните топлини в целия обхват на разредените отработили газове и въздуха (напр. въздуха за калибриране и въздуха за разреждане), като γ1,399;
 iv)
 в целия обхват на разредените отработили газове и въздуха моларната маса на сместа M
 mix[g/mol] може да се разглежда като функция само на количеството вода във въздуха за разреждане или въздуха за калибриране x
 H2O, определено, както е описано в точка А.2.3.2, и се изчислява посредством уравнение (A.5-144):
 (A.5-144)
 където:
 M
 air
 =
 28,96559 g/mol
 M
 H2O
 =
 18,01528 g/mol
 x
 H2O
 =
 количество вода във въздуха за разреждане или във въздуха за калибриране [mol/mol]
 v)
 в целия обхват на разредените отработили газове и въздуха може да се допусне, че моларната маса на сместа M
 mix е постоянна при всички случаи на калибриране и изпитване, при условие, че се допусне, че моларната маса се различава с не повече от ±1 % от очакваните минимални и максимални стойности на моларната маса по време на калибрирането и изпитването. Това допускане може да бъде направено, ако е осигурен достатъчен контрол върху количеството вода във въздуха за калибриране и във въздуха за разреждане, или ако е гарантирано, че се отстранява достатъчно вода от въздуха за калибриране


text:
и въздуха за разреждане. В таблица A.5-4 са дадени примери за допустими обхвати от стойности на температурата на оросяване на въздуха за разреждане в зависимост от температурата на оросяване на въздуха за калибриране.
 Таблица A.5-4
 Примери за температури на оросяване на въздуха за разреждане и въздуха за калибриране, при които може да се допусне постоянна стойност на M
 mix
 °C) при калибриране е...
 се приема следната константа Mmix (g/mol)
 за следните обхвати на Tdew (° C) по време на изпитвания за определяне на емисиите (3)
 сух
 28,96559
 сух до 18
 0
 28,89263
 сух до 21
 5
 28,86148
 сух до 22
 10
 28,81911
 сух до 24
 15
 28,76224
 сух до 26
 20
 28,68685
 -8 — 28
 25
 28,58806
 12 — 31
 30
 28,46005
 23 — 34
 A.2.9.4. Калибриране на SSV
 Моларен подход. за калибриране на дебитомер със SSV трябва да бъдат осъществени следните стъпки:
 i)
 трябва да се изчисли числото на Рейнолдс Re
 # за всеки еталонен моларен дебит, като се използва диаметърът на стеснението на тръбата на Вентури d
 t в уравнение (A.5-145). Тъй като динамичният вискозитет μ е необходим за изчисляването на Re#
 , може да се използва специфичен модел на вискозитета за определяне на μ на газа за калибриране (обикновено въздух), като се приложи добра техническа преценка в уравнение (A.5-146). Друга възможност е да се използва моделът на вискозитета с три коефициента на Съдърленд, за да се получи приблизителна стойност на μ (вж. таблица A.5-5):
 (A.5-145)
 където:
 d
 t
 =
 диаметър на стеснението на SSV [m]
 M
 mix
 =
 моларна маса на сместа [kg/mol]
 =
 еталонен моларен дебит [mol/s]
 с използване на модела на вискозитета с три коефициента на Съдърленд:
 (A.5-146)
 където:
 μ
 =
 динамичен вискозитет на газа за калибриране [kg/(m•s)]
 μ
 0
 =
 еталонен вискозитет в модела на Съдърленд [kg/(m·ѕ)]
 S
 =
 константа на Съдърленд [K]
 T
 0
 =
 еталонна температура по Съдърленд [K]
 T
 in
 =
 абсолютна температура на входа на тръбата на Вентури [K]
 Таблица A.5-5
 Параметри на модела на вискозитет с три коефициента на Съдърленд
 Природен газ (4)
 μ0
 T0
 S
 Температурен обхват с грешка в границите на ± 2 %
 Пределно допустимо налягане
 kg /(m•s)
 K
 K
 K
 kРа
 Въздух
 1,716 × 10–5
 273
 111
 170 до 1 900
 ≤ 1 800
 CO2
 1,370 × 10–5
 273
 222
 190 до 1 700
 ≤ 3 600
 H2O
 1,12 × 10–5
 350
 1 064
 360 до 1 500
 ≤ 10 000
 O2
 1,919 × 10–5
 273
 139
 190 до 2 000
 ≤ 2 500
 N2
 1 663 × 10–5
 273
 107
 100 до 1 500
 ≤ 1 600
 ii)
 трябва да се състави уравнение за зависимостта на C
 d от Re#
 , като се използват двойките стойности (Re#
 , C
 d). C
 d се изчислява в съответствие с формула (A.5-140), като C
 f се получава от формула (A.5-141), или може да се използва всеки друг математически израз, включително полиноми или степенни редове. Уравнение (A.5-147) е пример за обичайно използвания математически израз за определяне на връзката между C
 d и Re#
 ;
 (A.5-147)
 iii)
 трябва да


text:
се направи регресионен анализ по метода на най-малките квадрати, за да се определят коефициентите на максимално съответствие с уравнението и да се изчислят статистическите данни на регресията на уравнението, стандартната грешка на оценяването SEE и коефициентът на определяне r
 2, в съответствие с допълнение A.5;
 iv)
 ако уравнението удовлетворява критериите SEE < 0,5 % n
 ref max (или
 ) и r
 2 ≥ 0,995, то може да бъде използвано за определяне на C
 d при изпитвания за определяне на емисиите, както е описано в точка A.2.6.3, буква б);
 v)
 ако критериите за SEE и r
 2 не са удовлетворени, може да се използва добрата техническа преценка, за да се изключат точки с данни за калибриране с цел постигане на съгласуване със статистическите данни за регресията. За да се удовлетворят критериите трябва да се използват най-малко седем точки, отговарящи на данните от калибрирането;
 vi)
 ако изключването на точки не доведе до елиминиране на отклоняващите се стойности, трябва да бъдат предприети коригиращи действия. Например може да бъде избран друг математически израз на уравнението за зависимостта на C
 d от Re#
 , или да бъде направена проверка за пропуски, или да бъде повторена процедурата за калибриране. Ако се повтаря процедурата, при измерванията се прилагат по-строги изисквания за допустимите отклонения и се оставя повече време за стабилизиране на потоците;
 vii)
 след като се гарантира съответствието на уравнението с критериите на регресията, то може да се използва само за определяне на стойностите на дебита, които попадат в обхвата на стойностите на еталонния дебит, използвани за гарантиране на съответствието на критериите на регресията от уравнението за зависимостта на C
 d от Re#
 .
 A.2.9.5. Калибриране на CFV
 Някои дебитомери с CFV се състоят от само една, а други — от множество тръби на Вентури, като се използват различни комбинации от тръби на Вентури за измерване на различни дебити. По отношение на дебитомерите с CFV, в които се използват няколко тръби на Вентури, може да се приложи калибриране на всяка тръба на Вентури поотделно, за да се определи индивидуалният ѝ коефициент на изтичане C
 d, или да се калибрира всяка комбинация от тръби на Вентури като една тръба на Вентури. Когато се калибрира комбинация от тръби на Вентури, сумата от площите на стеснението на активните тръби на Вентури се приема за A
 t, квадратният корен на сумата от квадратите на диаметрите на стеснението на активните тръби на Вентури — за d
 t, а отношението на диаметрите на стеснението на тръбите на Вентури към входните им диаметри — за отношението на квадратния корен от сумата на диаметрите на стеснението на активните тръби на Вентури (d
 t) към диаметъра на общия вход към всички тръби на Вентури (D). За определяне на C
 d на единична тръба на Вентури или на комбинация от тръби на Вентури трябва да бъдат осъществени следните стъпки:
 а)
 като се използва формула (A.5-140), с данните, снети във всяка точка за калибриране, се изчислява отделен коефициент C
 d за всяка точка;
 б)
 изчисляват се средното и стандартното отклонение на всички стойности C
 d посредством уравнения (A.5-155)


text:
и (A.5-156);
 в)
 ако стандартното отклонение за всички стойности C
 d е по-малко или равно на 0,3э% от средната стойност на C
 d, тогава средната стойност на C
 d трябва да се използва в уравнение (A.5-120), и CFV трябва да се използва само до най-малката стойност на r, измерена при калибрирането;
 (A.5-148)
 г)
 ако стандартното отклонение на всички стойности на C
 d е по-голямо от 0,3 % от средната стойност на C
 d, стойностите на C
 d, отговарящи на точката с данни, събрани при най-малката стойност на r, измерена по време на калибрирането, трябва да се пропуснат;
 д)
 ако броят на оставащите точки с данни е по-малък от седем, трябва да бъдат предприети коригиращи действия чрез проверка на данните от калибрирането или повтаряне на калибрирането. Ако процесът на калибриране трябва да се повтори, препоръчва се да бъде направена проверка за пропуски, да се прилагат по-строги изисквания за допустимите отклонения при измерванията и да се оставя повече време за стабилизиране на потоците;
 е)
 ако броят на оставащите стойности на C
 d е седем или по-голям, трябва да се изчислят повторно средното и стандартното отклонение на оставащите стойности на C
 d;
 ж)
 ако стандартното отклонение на оставащите стойности на C
 d е по-малко или равно на 0,3 % от средната стойност на C
 d, тази средна стойност на C
 d трябва да се използва в уравнение (A.5-120), като трябва да се използват само стойностите на CFV, по-малки от най-малката стойност на r, обвързана с оставащите стойности на C
 d;
 з)
 ако стандартното отклонение на оставащите стойности на C
 d все още е по-голямо от 0,3 % от средната стойност на оставащите стойности на C
 d, трябва да се повторят стъпките, определени в букви г)—ж) от настоящата точка.
 A.2.10. Корекция за дрейф
 A.2.10.1. Обхват и периодичност
 Изчисленията в настоящото допълнение се извършат, за да се определи дали дрейфът на газоанализатора прави невалидни резултатите от даден изпитвателен интервал. Ако дрейфът на газоанализатора не прави невалидни резултатите от изпитвателния интервал, реакцията на газоанализатора за изпитвателния интервал трябва да се коригира с оглед на дрейфа в съответствие с настоящото допълнение. Коригираната с оглед на дрейфа реакция на газоанализатора се използва във всички следващи изчисления на емисиите. Приемливият праг за дрейфа на газоанализатора за даден изпитвателен интервал е посочен в точка 8.2.2.2 от приложение 4.
 A.2.10.2. Принципи на корекцията
 При изчисленията в настоящото допълнение се използва реакцията на газоанализатора спрямо концентрации на еталонен нулев газ и еталонен газ за калибриране на обхвата, определена преди и след изпитвателния интервал. С помощта на изчисленията се коригират показанията на газоанализатора, които са били регистрирани по време на даден изпитвателен интервал. Корекцията се основава на средната стойност на реакцията на даден анализатор спрямо еталонен нулев газ и еталонен газ за калибриране на обхвата, и освен това на еталонните концентрации на нулевия газ и на газа за калибриране на обхвата. Потвърждаването на валидността и корекцията за дрейф се извършват, както следва:
 A.2.10.3. Потвърждаване на дрейфа
 След прилагането на всички други корекции, с изключение на тази за дрейф, по отношение на всички сигнали


text:
на газоанализатора, трябва да се изчислят специфичните емисии при изпитване на стенд съгласно точка A.2.8 от настоящото приложение. След това всички сигнали от газоанализатора трябва да бъдат коригирани за дрейф съгласно настоящото допълнение. Резултатите за специфичните емисии при изпитване на стенд трябва да се преизчислят, като се използват всички коригирани за дрейф сигнали на газоанализатора. Резултатите за специфичните емисии при изпитване на стенд трябва да се потвърдят и докладват преди и след прилагането на корекцията за дрейф в съответствие с точка 8.2.2.2 от приложение 4.
 A.2.10.4. Корекция за систематичната грешка
 Всички сигнали от газоанализатора трябва да се коригират, както следва:
 а)
 всяка записана концентрация xi
 трябва да се коригира за непрекъснато или за серийно вземане на проби
 ;
 б)
 корекцията за дрейф се изчислява посредством уравнение (A.5-149):
 (A.5-149)
 където:
 x
 idriftcor
 концентрация, коригирана за дрейф [μmol/mol]
 x
 refzero
 еталонна концентрация на нулевия газ, която обикновено е нула, освен когато се знае, че е друга [μmol/mol]
 x
 refspan
 еталонна концентрация на газа за калибриране на обхвата [μmol/mol]
 x
 prespan
 реакция на газоанализатора преди изпитвателния интервал спрямо концентрацията на газа за калибриране на обхвата [μmol/mol]
 x
 postspan
 реакция на газоанализатора след изпитвателния интервал спрямо концентрацията на газа за калибриране на обхвата [μmol/mol]
 xi
 или
 записана концентрация, т.е. концентрация, измерена по време на изпитването преди корекция за дрейф [μmol/mol]
 x
 prezero
 реакция на газоанализатора преди изпитвателния интервал спрямо концентрацията на нулевия газ [μmol/mol]
 x
 postzero
 реакция на газоанализатора след изпитвателния интервал спрямо концентрацията на нулевия газ [μmol/mol];
 в)
 за всяка от концентрациите, приложени преди интервала на изпитване, трябва да се използва стойността, измерена най-скоро преди интервала на изпитването. За някои интервали на изпитване най-последните предизпитвателни стойности за нулирането или калибрирането на обхвата може да са били получени преди един или повече изпитвателни интервали;
 г)
 за всяка от концентрациите, приложени след интервала на изпитване, трябва да се използва стойността, измерена най-скоро след интервала на изпитването За някои интервали на изпитване най-последните следизпитвателни стойности за нулирането или калибрирането на обхвата може да са били получени след един или повече изпитвателни интервали;
 д)
 ако някоя стойност на реакцията на анализатора преди изпитвателния интервал спрямо концентрацията на газа за калибриране на обхвата x
 prespan не е записана, x
 prespan трябва да се приеме за равно на еталонната концентрация на газа за калибриране на обхвата: x
 prespan
 x
 refspan;
 е)
 ако някоя стойност на реакцията на анализатора преди изпитвателния интервал спрямо концентрацията на нулевия газ x
 prezero не е записана, x
 prezero трябва да се приеме за равна на еталонната концентрация на нулевия газ: x
 prezero
 x
 refzero;
 ж)
 обикновено еталонната концентрация на нулевия газ xrefzero е равна на нула: xrefzero0 μmol/mol. В някои случаи обаче може да е известно, че xrefzero има различна от нула концентрация. Например ако анализатор за CO2 се нулира с околен въздух, може да се използва концентрацията по подразбиране на CO2, която е 375 μmol/mol. В такъв случай xrefzero375 μmol/mol. Когато даден анализатор се нулира с различно от нула xrefzero, анализаторът се настройва да показва действителната концентрация на xrefzero. Например ако xrefzero375 μmol/mol,


text:
анализаторът трябва да се настрои да показва стойност от 375 μmol/mol, когато към него се подава нулев газ.
 (1) Действителната моларна маса на NOx се определя с помощта на моларната маса на азотния диоксид NO2.
 (2) Действителната моларна маса на HC се определя с помощта на стойност α на атомното отношение водород/въглерод, равна на 1,85.
 (3) Обхват, валиден за всички случаи на калибриране и изпитване за определяне на емисиите при атмосферно налягане (80,000 — 103,325) kPa
 (4) Параметрите в таблицата трябва да се използват само за посочените чисти газове.
 Не се допуска комбинирането на параметрите за изчисляване на вискозитета на газови смеси.
 Допълнение A.3
 Статистика
 A.3.1. Средноаритметично
 Средноаритметично
 се изчислява, както следва:
 (A.5-150)
 A.3.2. Стандартно отклонение
 Стандартното отклонение за непараметрирана проба (напр., N–1) σ се изчислява, както следва:
 (A.5-151)
 A.3.3. Средноквадратично
 Средноквадратичното rms
 y се изчислява, както следва:
 (A.5-152)
 A.3.4. t-критерий на Стюдънт
 Трябва да се определи дали данните удовлетворяват t-критерия, като се използват следните формули и таблици:
 а)
 при нечетен t-критерий, статистическите стойности t и броят на степените ѝ на свобода v, се изчисляват както следва:
 (A.5-153)
 (A.5-154)
 б)
 за четен t-критерий, статистическите стойности на t и броят на степените ѝ на свобода v, се изчисляват както следва, като се има предвид, че εi
 са грешки (напр., разлики) между всяка двойка y
 refi
 и yi
 :
 v = N – 1
 (A.5-155)
 в)
 трябва да се използва таблица A.5.6 от настоящата точка за сравняване на стойностите на t и t
 crit, посочени в таблицата, по отношение на броя на степените на свобода. Ако t е по-малко от t
 crit, тогава t преминава успешно t-критерия (критерия на Стюдънт).
 Таблица A.5.6
 Критични стойности на t спрямо броя на степените на свобода ν
 ν
 Доверителен интервал
 90 процента
 95 процента
 1
 6,314
 12,706
 2
 2,920
 4,303
 3
 2,353
 3,182
 4
 2,132
 2,776
 5
 2,015
 2,571
 6
 1,943
 2,447
 7
 1,895
 2,365
 8
 1,860
 2,306
 9
 1,833
 2,262
 10
 1,812
 2,228
 11
 1,796
 2,201
 12
 1,782
 2,179
 13
 1,771
 2,160
 14
 1,761
 2,145
 15
 1,753
 2,131
 16
 1,746
 2,120
 18
 1,734
 2,101
 20
 1,725
 2,086
 22
 1,717
 2,074
 24
 1,711
 2,064
 26
 1,706
 2,056
 28
 1,701
 2,048
 30
 1,697
 2,042
 35
 1,690
 2,030
 40
 1,684
 2,021
 50
 1,676
 2,009
 70
 1,667
 1,994
 100
 1,660
 1,984
 1 000 +
 1,645
 1,960
 За определянето на стойности, които не са показани в таблицата, се използва линейна интерполация.
 A.3.5. Изпитване F
 Статистическите стойности за F се изчисляват по следния начин:
 (A.5-156)
 а)
 при доверителен интервал от 90% по отношение на F-критерия (критерия на Фишер), трябва да се използва таблица A.5.7 от настоящата точка, за да се сравнят стойностите на F с тези на F
 crit90 от таблицата, посочени, като се отчитат параметрите (N-1) и (N
 ref-1). Ако F е по-малко от F
 crit90, тогава F преминава F-критерия при доверителен интервал от 90%;
 б)
 при доверителен интервал от 95% по отношение на F-критерия, трябва да се използва таблица A.5.8 от настоящата точка, за да се сравнят стойностите на F с тези на F
 crit95 от таблицата, посочени, като


text:
се отчитат параметрите (N-1) и (N
 ref-1). Ако F е по-малко от F
 crit95, тогава F преминава F-критерия (критерия на Фишер) при доверителен интервал от 95 %.
 Таблица A.5.7
 Критични стойности на F, F
 crit90, спрямо N-1 и N
 ref -1 при доверителен интервал от 90 %
 N-1
 1
 2
 3
 4
 5
 6
 7
 8
 9
 10
 12
 15
 20
 24
 30
 40
 60
 120
 1 000 +
 Nref-1
 1
 39,86
 49,50
 53,59
 55,83
 57,24
 58,20
 58,90
 59,43
 59,85
 60,19
 60,70
 61,22
 61,74
 62,00
 62,26
 62,52
 62,79
 63,06
 63,32
 2
 8,526
 9,000
 9,162
 9,243
 9,293
 9,326
 9,349
 9,367
 9,381
 9,392
 9,408
 9,425
 9,441
 9,450
 9,458
 9,466
 9,475
 9,483
 9,491
 3
 5,538
 5,462
 5,391
 5,343
 5,309
 5,285
 5,266
 5,252
 5,240
 5,230
 5,216
 5,200
 5,184
 5,176
 5,168
 5,160
 5,151
 5,143
 5,134
 4
 4,545
 4,325
 4,191
 4,107
 4,051
 4,010
 3,979
 3,955
 3,936
 3,920
 3,896
 3,870
 3,844
 3,831
 3,817
 3,804
 3,790
 3,775
 3,761
 5
 4,060
 3,780
 3,619
 3,520
 3,453
 3,405
 3,368
 3,339
 3,316
 3,297
 3,268
 3,238
 3,207
 3,191
 3,174
 3,157
 3,140
 3,123
 3,105
 6
 3,776
 3,463
 3,289
 3,181
 3,108
 3,055
 3,014
 2,983
 2,958
 2,937
 2,905
 2,871
 2,836
 2,818
 2,800
 2,781
 2,762
 2,742
 2,722
 7
 3,589
 3,257
 3,074
 2,961
 2,883
 2,827
 2,785
 2,752
 2,725
 2,703
 2,668
 2,632
 2,595
 2,575
 2,555
 2,535
 2,514
 2,493
 2,471
 8
 3,458
 3,113
 2,924
 2,806
 2,726
 2,668
 2,624
 2,589
 2,561
 2,538
 2,502
 2,464
 2,425
 2,404
 2,383
 2,361
 2,339
 2,316
 2,293
 9
 3,360
 3,006
 2,813
 2,693
 2,611
 2,551
 2,505
 2,469
 2,440
 2,416
 2,379
 2,340
 2,298
 2,277
 2,255
 2,232
 2,208
 2,184
 2,159
 10
 3,285
 2,924
 2,728
 2,605
 2,522
 2,461
 2,414
 2,377
 2,347
 2,323
 2,284
 2,244
 2,201
 2,178
 2,155
 2,132
 2,107
 2,082
 2,055
 11
 3,225
 2,860
 2,660
 2,536
 2,451
 2,389
 2,342
 2,304
 2,274
 2,248
 2,209
 2,167
 2,123
 2,100
 2,076
 2,052
 2,026
 2,000
 1,972
 12
 3,177
 2,807
 2,606
 2,480
 2,394
 2,331
 2,283
 2,245
 2,214
 2,188
 2,147
 2,105
 2,060
 2,036
 2,011
 1,986
 1,960
 1,932
 1,904
 13
 3,136
 2,763
 2,560
 2,434
 2,347
 2,283
 2,234
 2,195
 2,164
 2,138
 2,097
 2,053
 2,007
 1,983
 1,958
 1,931
 1,904
 1,876
 1,846
 14
 3,102
 2,726
 2,522
 2,395
 2,307
 2,243
 2,193
 2,154
 2,122
 2,095
 2,054
 2,010
 1,962
 1,938
 1,912
 1,885
 1,857
 1,828
 1,797
 15
 3,073
 2,695
 2,490
 2,361
 2,273
 2,208
 2,158
 2,119
 2,086
 2,059
 2,017
 1,972
 1,924
 1,899
 1,873
 1,845
 1,817
 1,787
 1,755
 16
 3,048
 2,668
 2,462
 2,333
 2,244
 2,178
 2,128
 2,088
 2,055
 2,028
 1,985
 1,940
 1,891
 1,866
 1,839
 1,811
 1,782
 1,751
 1,718
 17
 3,026
 2,645
 2,437
 2,308
 2,218
 2,152
 2,102
 2,061
 2,028
 2,001
 1,958
 1,912
 1,862
 1,836
 1,809
 1,781
 1,751
 1,719
 1,686
 18
 3,007
 2,624
 2,416
 2,286
 2,196
 2,130
 2,079
 2,038
 2,005
 1,977
 1,933
 1,887
 1,837
 1,810
 1,783
 1,754
 1,723
 1,691
 1,657
 19
 2,990
 2,606
 2,397
 2,266
 2,176
 2,109
 2,058
 2,017
 1,984
 1,956
 1,912
 1,865
 1,814
 1,787
 1,759
 1,730
 1,699
 1,666
 1,631
 20
 2,975
 2,589
 2,380
 2,249
 2,158
 2,091
 2,040
 1,999
 1,965
 1,937
 1,892
 1,845
 1,794
 1,767
 1,738
 1,708
 1,677
 1,643
 1,607
 21
 2,961
 2,575
 2,365
 2,233
 2,142
 2,075
 2,023
 1,982
 1,948
 1,920
 1,875
 1,827
 1,776
 1,748
 1,719
 1,689
 1,657
 1,623
 1,586
 22
 2,949
 2,561
 2,351
 2,219
 2,128
 2,061
 2,008
 1,967
 1,933


text:
1,904
 1,859
 1,811
 1,759
 1,731
 1,702
 1,671
 1,639
 1,604
 1,567
 23
 2,937
 2,549
 2,339
 2,207
 2,115
 2,047
 1,995
 1,953
 1,919
 1,890
 1,845
 1,796
 1,744
 1,716
 1,686
 1,655
 1,622
 1,587
 1,549
 24
 2,927
 2,538
 2,327
 2,195
 2,103
 2,035
 1,983
 1,941
 1,906
 1,877
 1,832
 1,783
 1,730
 1,702
 1,672
 1,641
 1,607
 1,571
 1,533
 25
 2,918
 2,528
 2,317
 2,184
 2,092
 2,024
 1,971
 1,929
 1,895
 1,866
 1,820
 1,771
 1,718
 1,689
 1,659
 1,627
 1,593
 1,557
 1,518
 26
 2,909
 2,519
 2,307
 2,174
 2,082
 2,014
 1,961
 1,919
 1,884
 1,855
 1,809
 1,760
 1,706
 1,677
 1,647
 1,615
 1,581
 1,544
 1,504
 27
 2,901
 2,511
 2,299
 2,165
 2,073
 2,005
 1,952
 1,909
 1,874
 1,845
 1,799
 1,749
 1,695
 1,666
 1,636
 1,603
 1,569
 1,531
 1,491
 28
 2,894
 2,503
 2,291
 2,157
 2,064
 1,996
 1,943
 1,900
 1,865
 1,836
 1,790
 1,740
 1,685
 1,656
 1,625
 1,593
 1,558
 1,520
 1,478
 29
 2,887
 2,495
 2,283
 2,149
 2,057
 1,988
 1,935
 1,892
 1,857
 1,827
 1,781
 1,731
 1,676
 1,647
 1,616
 1,583
 1,547
 1,509
 1,467
 30
 2,881
 2,489
 2,276
 2,142
 2,049
 1,980
 1,927
 1,884
 1,849
 1,819
 1,773
 1,722
 1,667
 1,638
 1,606
 1,573
 1,538
 1,499
 1,456
 40
 2,835
 2,440
 2,226
 2,091
 1,997
 1,927
 1,873
 1,829
 1,793
 1,763
 1,715
 1,662
 1,605
 1,574
 1,541
 1,506
 1,467
 1,425
 1,377
 60
 2,791
 2,393
 2,177
 2,041
 1,946
 1,875
 1,819
 1,775
 1,738
 1,707
 1,657
 1,603
 1,543
 1,511
 1,476
 1,437
 1,395
 1,348
 1,291
 120
 2,748
 2,347
 2,130
 1,992
 1,896
 1,824
 1,767
 1,722
 1,684
 1,652
 1,601
 1,545
 1,482
 1,447
 1,409
 1,368
 1,320
 1,265
 1,193
 1 000 +
 2,706
 2,303
 2,084
 1,945
 1,847
 1,774
 1,717
 1,670
 1,632
 1,599
 1,546
 1,487
 1,421
 1,383
 1,342
 1,295
 1,240
 1,169
 1,000
 Таблица A.5.8
 Критични стойности на F, F
 crit95, спрямо N-1 и Nref -1 при доверителен интервал от 95 %
 N-1
 1
 2
 3
 4
 5
 6
 7
 8
 9
 10
 12
 15
 20
 24
 30
 40
 60
 120
 1 000 +
 Nref-1
 1
 161,4
 199,5
 215,7
 224,5
 230,1
 233,9
 236,7
 238,8
 240,5
 241,8
 243,9
 245,9
 248,0
 249,0
 250,1
 251,1
 252,2
 253,2
 254,3
 2
 18,51
 19,00
 19,16
 19,24
 19,29
 19,33
 19,35
 19,37
 19,38
 19,39
 19,41
 19,42
 19,44
 19,45
 19,46
 19,47
 19,47
 19,48
 19,49
 3
 10,12
 9,552
 9,277
 9,117
 9,014
 8,941
 8,887
 8,845
 8,812
 8,786
 8,745
 8,703
 8,660
 8,639
 8,617
 8,594
 8,572
 8,549
 8,526
 4
 7,709
 6,944
 6,591
 6,388
 6,256
 6,163
 6,094
 6,041
 5,999
 5,964
 5,912
 5,858
 5,803
 5,774
 5,746
 5,717
 5,688
 5,658
 5,628
 5
 6,608
 5,786
 5,410
 5,192
 5,050
 4,950
 4,876
 4,818
 4,773
 4,735
 4,678
 4,619
 4,558
 4,527
 4,496
 4,464
 4,431
 4,399
 4,365
 6
 5,987
 5,143
 4,757
 4,534
 4,387
 4,284
 4,207
 4,147
 4,099
 4,060
 4,000
 3,938
 3,874
 3,842
 3,808
 3,774
 3,740
 3,705
 3,669
 7
 5,591
 4,737
 4,347
 4,120
 3,972
 3,866
 3,787
 3,726
 3,677
 3,637
 3,575
 3,511
 3,445
 3,411
 3,376
 3,340
 3,304
 3,267
 3,230
 8
 5,318
 4,459
 4,066
 3,838
 3,688
 3,581
 3,501
 3,438
 3,388
 3,347
 3,284
 3,218
 3,150
 3,115
 3,079
 3,043
 3,005
 2,967
 2,928
 9
 5,117
 4,257
 3,863
 3,633
 3,482
 3,374
 3,293
 3,230
 3,179
 3,137
 3,073
 3,006
 2,937
 2,901
 2,864
 2,826
 2,787
 2,748
 2,707
 10
 4,965
 4,103
 3,708
 3,478
 3,326
 3,217
 3,136
 3,072
 3,020
 2,978
 2,913
 2,845
 2,774
 2,737
 2,700
 2,661
 2,621
 2,580
 2,538
 11
 4,844
 3,982
 3,587
 3,357
 3,204


text:
3,095
 3,012
 2,948
 2,896
 2,854
 2,788
 2,719
 2,646
 2,609
 2,571
 2,531
 2,490
 2,448
 2,405
 12
 4,747
 3,885
 3,490
 3,259
 3,106
 2,996
 2,913
 2,849
 2,796
 2,753
 2,687
 2,617
 2,544
 2,506
 2,466
 2,426
 2,384
 2,341
 2,296
 13
 4,667
 3,806
 3,411
 3,179
 3,025
 2,915
 2,832
 2,767
 2,714
 2,671
 2,604
 2,533
 2,459
 2,420
 2,380
 2,339
 2,297
 2,252
 2,206
 14
 4,600
 3,739
 3,344
 3,112
 2,958
 2,848
 2,764
 2,699
 2,646
 2,602
 2,534
 2,463
 2,388
 2,349
 2,308
 2,266
 2,223
 2,178
 2,131
 15
 4,543
 3,682
 3,287
 3,056
 2,901
 2,791
 2,707
 2,641
 2,588
 2,544
 2,475
 2,403
 2,328
 2,288
 2,247
 2,204
 2,160
 2,114
 2,066
 16
 4,494
 3,634
 3,239
 3,007
 2,852
 2,741
 2,657
 2,591
 2,538
 2,494
 2,425
 2,352
 2,276
 2,235
 2,194
 2,151
 2,106
 2,059
 2,010
 17
 4,451
 3,592
 3,197
 2,965
 2,810
 2,699
 2,614
 2,548
 2,494
 2,450
 2,381
 2,308
 2,230
 2,190
 2,148
 2,104
 2,058
 2,011
 1,960
 18
 4,414
 3,555
 3,160
 2,928
 2,773
 2,661
 2,577
 2,510
 2,456
 2,412
 2,342
 2,269
 2,191
 2,150
 2,107
 2,063
 2,017
 1,968
 1,917
 19
 4,381
 3,522
 3,127
 2,895
 2,740
 2,628
 2,544
 2,477
 2,423
 2,378
 2,308
 2,234
 2,156
 2,114
 2,071
 2,026
 1,980
 1,930
 1,878
 20
 4,351
 3,493
 3,098
 2,866
 2,711
 2,599
 2,514
 2,447
 2,393
 2,348
 2,278
 2,203
 2,124
 2,083
 2,039
 1,994
 1,946
 1,896
 1,843
 21
 4,325
 3,467
 3,073
 2,840
 2,685
 2,573
 2,488
 2,421
 2,366
 2,321
 2,250
 2,176
 2,096
 2,054
 2,010
 1,965
 1,917
 1,866
 1,812
 22
 4,301
 3,443
 3,049
 2,817
 2,661
 2,549
 2,464
 2,397
 2,342
 2,297
 2,226
 2,151
 2,071
 2,028
 1,984
 1,938
 1,889
 1,838
 1,783
 23
 4,279
 3,422
 3,028
 2,796
 2,640
 2,528
 2,442
 2,375
 2,320
 2,275
 2,204
 2,128
 2,048
 2,005
 1,961
 1,914
 1,865
 1,813
 1,757
 24
 4,260
 3,403
 3,009
 2,776
 2,621
 2,508
 2,423
 2,355
 2,300
 2,255
 2,183
 2,108
 2,027
 1,984
 1,939
 1,892
 1,842
 1,790
 1,733
 25
 4,242
 3,385
 2,991
 2,759
 2,603
 2,490
 2,405
 2,337
 2,282
 2,237
 2,165
 2,089
 2,008
 1,964
 1,919
 1,872
 1,822
 1,768
 1,711
 26
 4,225
 3,369
 2,975
 2,743
 2,587
 2,474
 2,388
 2,321
 2,266
 2,220
 2,148
 2,072
 1,990
 1,946
 1,901
 1,853
 1,803
 1,749
 1,691
 27
 4,210
 3,354
 2,960
 2,728
 2,572
 2,459
 2,373
 2,305
 2,250
 2,204
 2,132
 2,056
 1,974
 1,930
 1,884
 1,836
 1,785
 1,731
 1,672
 28
 4,196
 3,340
 2,947
 2,714
 2,558
 2,445
 2,359
 2,291
 2,236
 2,190
 2,118
 2,041
 1,959
 1,915
 1,869
 1,820
 1,769
 1,714
 1,654
 29
 4,183
 3,328
 2,934
 2,701
 2,545
 2,432
 2,346
 2,278
 2,223
 2,177
 2,105
 2,028
 1,945
 1,901
 1,854
 1,806
 1,754
 1,698
 1,638
 30
 4,171
 3,316
 2,922
 2,690
 2,534
 2,421
 2,334
 2,266
 2,211
 2,165
 2,092
 2,015
 1,932
 1,887
 1,841
 1,792
 1,740
 1,684
 1,622
 40
 4,085
 3,232
 2,839
 2,606
 2,450
 2,336
 2,249
 2,180
 2,124
 2,077
 2,004
 1,925
 1,839
 1,793
 1,744
 1,693
 1,637
 1,577
 1,509
 60
 4,001
 3,150
 2,758
 2,525
 2,368
 2,254
 2,167
 2,097
 2,040
 1,993
 1,917
 1,836
 1,748
 1,700
 1,649
 1,594
 1,534
 1,467
 1,389
 120
 3,920
 3,072
 2,680
 2,447
 2,290
 2,175
 2,087
 2,016
 1,959
 1,911
 1,834
 1,751
 1,659
 1,608
 1,554
 1,495
 1,429
 1,352
 1,254
 1000+
 3,842
 2,996
 2,605
 2,372
 2,214
 2,099
 2,010
 1,938
 1,880
 1,831
 1,752
 1,666
 1,571
 1,517
 1,459
 1,394
 1,318
 1,221
 1,000
 A.3.6. наклон
 Наклонът на кривата на регресията, изчислена по метода на най-малките квадрати a
 1y, се изчислява, както следва:
 (A.5-157)
 A.3.7. Отсечка
 Отсечката на кривата на


text:
регресията, изчислена по метода на най-малките квадрати a
 0y се изчислява, както следва:
 (A.5-158)
 A.3.8. Стандартната грешка на оценяването
 Стандартната грешка на оценяването SEE се изчислява, както следва:
 (A.5-159)
 A.3.9. Коефициент на смесена корелация
 Коефициентът на смесена корелация r
 2 се изчислява, както следва:
 (A.5-160)
 Допълнение A.4
 Международна формула за силата на тежестта от 1980 г.
 Замното ускорение a
 g се променя в зависимост от местоположението и a
 g се изчислява за съответната географска ширина по следния начин:
 (A.5-161)
 където:
 θ
 =
 Degrees north or south latitude
 Допълнение A.5
 Проверка на въглеродния поток
 A.5.1. Въведение
 С изключение на незначителна част, целият въглерод в отработилите газове произхожда от горивото, а в отработилите газове целият въглерод, с изключение на минимална част, се проявява като CO2. Това е базата за проверка на системата, основаваща се на измервания на CO2.
 Въглеродният поток в системите за измерване на отработилите газове се определя от дебита на горивото. Въглеродния поток в различни точки на вземане на проби в системите за вземане на проби от емисиите и праховите частици се определя от концентрациите на CO2 и дебита на газовете в тези точки.
 В този смисъл двигателят предоставя известен източник на въглероден поток и наблюдението на същия въглероден поток в изпускателната тръба и на изхода на системата с разреждане на част от потока за вземане на проби от прахови частици установява липсата на пропуски и точността на измерването на потока. Тази проверка има предимството да поставя компонентите при действителните условия на изпитването на двигателя по отношение на температурата и потока.
 Фиг. A.5-1 показва изпитвателните точки, в които се проверяват въглеродните потоци. Специфичните формули за въглеродните потоци при всяка от точките за вземане на проба са дадени в следващите точки.
 Фигура A.5-1
 Измервателни точки за проверка на въглеродния поток
 точка 1
 точка 2
 въздух
 гориво
 Неразредени отраб. газове CO2
 точка 3
 ДВИГАТЕЛ
 Система за разреждане на част от потока
 Разредени отраб. газове CO2
 A.5.2. Въглероден дебит към двигателя (точка 1)
 Въглеродният масов дебит към двигателя q
 mCf [kg/s] гориво CHαO
 ε
 се дава с:
 (A.5-162)
 където:
 q
 mf
 = масов дебит на горивото [kg/s]
 A.5.3. Въглероден дебит в неразредените отработили газове (точка 2)
 Масовият дебит на въглерода q
 mCe [kg/s] в изпускателната тръба на двигателя се определя от концентрацията на неразредения CO2 и масовия дебит на отработилите газове:
 (A.5-163)
 където:
 c
 CO2,r
 = концентрация на влажен CO2 в неразредените отработили газове [%];
 c
 CO2,a
 = концентрация на влажен CO2 в околния въздух [%]
 q
 mew
 = масов дебит на отработилите газове на база влажен газ [kg/s]
 M
 e
 = моларна маса на отработилите газове [g/mol]
 Ако се измерва сух CO2, измерената стойност трябва да се преобразува в стойност за влажен въглероден диоксид в съответствие с точки A.7.3.2 или A.8.2.2.
 A.5.4. Въглероден дебит в системата за разреждане (точка 3)
 За системата с разреждане на част от потока е необходимо да се вземе предвид и коефициентът на разделяне. Въглеродният дебит в еквивалентна система за разреждане q
 mCp [kg/s] (като „еквивалентна“означава еквивалентна на система с разреждане на целия поток) трябва да се определи


text:
въз основа на концентрацията на разредения CO2, масовия дебит на отработилите газове и дебита на пробата; новата формула е еквивалентна на формула (A.5-2), като единственото допълнение е коефициентът на разреждане q
 mdew/q
 mp.
 (A.5-164)
 където:
 c
 CO2,d
 = концентрация на влажен CO2 в разредените отработили газове на изхода на тунела за разреждане [%]
 c
 CO2,a
 = концентрация на влажен CO2 в околния въздух [%]
 q
 mdew
 = поток на разредената проба в системата с разреждане на част от потока [kg/s]
 q
 mew
 = масов дебит на отработилите газове на база влажен газ [kg/s]
 q
 mp
 = проба от потока на отработилите газове в системата с разреждане на част от потока [kg/s]
 M
 e
 = моларна маса на отработилите газове [g/mol]
 Ако се измерва сух CO2, измерената стойност трябва да се преобразува в стойност за влажен въглероден диоксид в съответствие с точки A.7.3.2 или A.8.2.2.
 A.5.5. Изчисляване на моларната маса на отработилите газове
 Моларната маса на отработилите газове се изчислява съгласно формула (A.8-15) (вж. точка А.8.2.4.2)
 Вместо това могат да се използват следните моларни маси на отработилите газове:
 M
 e (дизелово гориво) = 28,9 g/mol
 ДОПЪЛНЕНИЕ A.6
 ИЗЧИСЛЯВАНЕ НА БРОЯ НА ПРАХОВИТЕ ЧАСТИЦИ
 A.6.1. Определяне на броя частици
 A.6.1.1. Синхронизиране на времената
 При системите с разреждане на част от потока времето на пребиваване в системата за вземане на проби за определяне на броя на праховите частици трябва се взема предвид чрез синхронизиране на времето на сигнала за броя на праховите частици по отношение на цикъла на изпитване и на масовия дебит на отработилите газове в съответствие с процедурите, установени в точка 8.2.1.2 от приложение 4. Времето за преобразуване на системата за вземане на проби за определяне на броя на частиците трябва да се определи в съответствие с точка A.1.1.3.7 от допълнение А.1 към приложение 4.
 A.6.1.2. Определяне на броя на частиците за цикли на изпитване с преходни състояния (NRTC и LSI-NRTC) и цикли със стабилни състояния и преходи между тях (RMC) със система с разреждане на част от потока
 Когато броят на праховите частици се определя със система с разреждане на част от потока в съответствие със спецификациите, установени в точка 9.2.3 от приложение 4, броят на праховите частици, отделени за целия цикъл на изпитване, се изчислява посредством уравнение (A.5-165):
 (A.5-165)
 където:
 N
 е броят на частиците, отделени за целия цикъл на изпитване, [#/изпитване]
 medf
 е масата на еквивалентните разредени отработили газове за цикъла, определена посредством уравнение (A.5-45) (точка A.1.3.1.1.2), [kg/test],
 k
 е коефициент за калибриране с цел коригиране на показанията на брояча на частици до нивото на еталонния измервателен уред, когато такъв коефициент не се прилага в самия брояч на частици. Когато в самия брояч на частици се прилага вътрешен коефициент за калибриране, в уравнение (A.5-165) за k се използва стойност 1,
 е средната концентрация на частици от разредените отработили газове, коригирана за стандартни условия (273,15 K и 101,33 kPa), в брой частици на кубически сантиметър,
 е средният коефициент на намаление на концентрацията на частиците в устройството за отделяне на летливи частици при стойностите на разреждане, използвани при изпитването;
 със


text:
(A.5-166)
 където:
 cs,i
 е дискретна стойност на измерената от брояча на частици концентрация на частици в разредените отработили газове, коригирана за съвпадение и с оглед на стандартните условия (273,15 K и 101,33 kPa), в брой частици на кубически сантиметър,
 n
 е броят на измерванията на концентрацията на частици, направени в рамките на изпитването.
 A.6.1.3. Определяне на броя на частиците за цикли на изпитване с преходни състояния (NRTC и LSI-NRTC) и цикли със стабилни състояния и преходи между тях (RMC) със система с разреждане на целия поток
 Когато броят на праховите частици се определя със система с разреждане на целия поток в съответствие със спецификациите, установени в точка 9.2.2 от приложение 4, броят на праховите частици, отделени за целия цикъл на изпитване, се изчислява посредством уравнение (A.5-167):
 (A.5-167)
 където:
 N
 е броят на частиците, отделени за целия цикъл на изпитване, [#/изпитване]
 med
 е общата маса разредени отработили газове за цикъла, изчислена в съответствие с някой от методите, описани в точки A.1.2.4.1 — A.1.2.4.3 от приложение 5, [kg/изпитване],
 k
 е коефициент за калибриране с цел коригиране на показанията на брояча на частици до нивото на еталонния измервателен уред, когато такъв коефициент не се прилага в самия брояч на частици. Когато в самия брояч на частици се прилага вътрешен коефициент за калибриране, в уравнение (A.5-167) за k се използва стойност 1,
 е средната коригирана концентрация на частици от разредените отработили газове, коригирана за стандартни условия (273,15 K и 101,33 kPa), в брой частици на кубически сантиметър,
 е средният коефициент на намаление на концентрацията на частиците в устройството за отделяне на летливи частици при стойностите на разреждане, използвани при изпитването;
 със
 (A.5-168)
 където:
 cs,i
 е дискретна стойност на измерената от брояча на частици концентрация на частици в разредените отработили газове, коригирана за съвпадение и с оглед на стандартните условия (273,15 K и 101,33 kPa), в брой частици на кубически сантиметър,
 n
 е броят на измерванията на концентрацията на частици, направени в рамките на изпитването.
 A.6.1.4. Определяне на броя на частиците за цикли NRSC с дискретни режими със система с разреждане на част от потока
 Когато броят на праховите частици се определя със система с разреждане на част от потока в съответствие със спецификациите, установени в точка 9.2.3 от приложение 4, дебитът на емисии на частици по време на всеки отделен дискретен режим се изчислява посредством уравнение (A.5-169), като се използват средните стойности за режима:
 (A.5-169)
 където:
 е дебитът на емисиите на частици по време на отделен дискретен режим, [#/h],
 qmedf
 е еквивалентният масов дебит на разредените отработили газове на база влажен газ по време на отделен дискретен режим, определен в съответствие с уравнение (A.5-51) (точка A.1.3.2.1), [kg/s],
 k
 е коефициент за калибриране с цел коригиране на показанията на брояча на частици до нивото на еталонния измервателен уред, когато такъв коефициент не се прилага в самия брояч на частици. Когато в самия брояч на частици се прилага вътрешен коефициент за калибриране, в уравнение (A.5-169) за k се използва стойност 1,
 е средната концентрация на частици от разредените отработили газове по време на отделен дискретен режим,


text:
коригирана за стандартни условия (273,15 K и 101,33 kPa), в брой частици на кубически сантиметър,
 е средният коефициент на намаление на концентрацията на частиците в устройството за отделяне на летливи частици при стойностите на разреждане, използвани при изпитването;
 със
 (A.5-170)
 където:
 cs,i
 е дискретна стойност на измерената от брояча на частици концентрация на частици в разредените отработили газове, коригирана за съвпадение и с оглед на стандартните условия (273,15 K и 101,33 kPa), в брой частици на кубически сантиметър,
 n
 е броят на измерванията на концентрацията на частици, направени в рамките на отделния период на вземане на проби за дискретни режими.
 A.6.1.5. Определяне на броя на частиците за цикли с дискретни режими със система с разреждане на целия поток
 Когато броят на праховите частици се определя със система с разреждане на целия поток в съответствие със спецификациите, установени в точка 9.2.2 от приложение 4, дебитът на емисии на частици по време на всеки отделен дискретен режим се изчислява посредством уравнение (A.5-171), като се използват средните стойности за режима:
 (A.5-171)
 където:
 е дебитът на емисиите на частици по време на отделен дискретен режим, [#/h],
 qmdew
 е общият масов дебит на разредените отработили газове на база влажен газ по време на отделен дискретен режим, [kg/s],
 k
 е коефициент за калибриране с цел коригиране на показанията на брояча на частици до нивото на еталонния измервателен уред, когато такъв коефициент не се прилага в самия брояч на частици. Когато в самия брояч на частици се прилага вътрешен коефициент за калибриране, в уравнение (A.5-171) за k се използва стойност 1,
 е средната концентрация на частици от разредените отработили газове по време на отделен дискретен режим, коригирана за стандартни условия (273,15 K и 101,33 kPa), в брой частици на кубически сантиметър,
 е средният коефициент на намаление на концентрацията на частиците в устройството за отделяне на летливи частици при стойностите на разреждане, използвани при изпитването;
 със
 (A.5-172)
 където:
 cs,i
 е дискретна стойност на измерената от брояча на частици концентрация на частици в разредените отработили газове, коригирана за съвпадение и с оглед на стандартните условия (273,15 K и 101,33 kPa), в брой частици на кубически сантиметър,
 n
 е броят на измерванията на концентрацията на частици, направени в рамките на отделния период на вземане на проби за дискретни режими.
 A.6.2. Резултат от изпитването
 A.6.2.1. Изчисляване на специфичните емисии за цикли на изпитване с преходни режими (NRTC и LSI-NRTC) и цикли със стабилни състояния и преходи между тях (RMC)
 За всеки приложим отделен цикъл NRSC при RMC, NRTC с пускане при горещ двигател и NRTC с пускане при студен двигател, специфичните емисии, изразени като брой частици/kWh, се изчисляват посредством уравнение (A.5-173):
 (A.5-173)
 където:
 N
 е броят на частиците, отделени за целия приложим цикъл RMC, NRTC с пускане при горещ двигател или NRTC с пускане при студен двигател,
 Wact
 е действителната работа, извършена през цикъла съгласно точка 7.8.3.4 от приложение 4, [kWh].
 По отношение на RMC, в случай на двигател с нечесто (периодично) регенериране на отработилите газове (вж. точка 6.6.2 от приложение 4), специфичните емисии се коригират с приложимия мултипликативен или кумулативен


text:
коефициент на коригиране. В случай че по време на изпитването не е било извършвано нечесто регенериране, се прилага коефициентът за коригиране към по-висока стойност (k
 ru,m или k
 ru,a). В случай че по време на изпитването е било извършвано нечесто регенериране, се прилага коефициентът за коригиране към по-ниска стойност (k
 rd,m или k
 rd,a).
 За RMC крайният резултат се коригира също с приложимия мултипликативен или кумулативен коефициент на влошаване, определен в съответствие с изискванията на приложение 8.
 A.6.2.1.1. Среднопретеглен резултат от изпитване NRTC
 При изпитване NRTC за окончателен резултат от изпитването се приема среднопретеглената стойност от проведените изпитвания с пускане при студен двигател и пускане при горещ двигател (включително с нечесто регенериране, когато е уместно), изчислена посредством уравнение (A.5-174) или уравнение (A.5-175):
 а)
 при използване на корекционни коефициенти, или при двигатели без система за последваща обработка с нечесто регенериране
 (A.5-174)
 б)
 при използване на добавяни стойности за корекция на регенерирането
 (A.5-175)
 където:
 Ncold
 е общият брой на частиците, отделени за цикъла на изпитване NRTC с пускане при студен двигател,
 Nhot
 е общият брой на частиците, отделени за цикъла на изпитване NRTC с пускане при горещ двигател,
 Wact,cold
 е действителната работа, извършена през цикъла NRTC с пускане при студен двигател съгласно точка 7.8.3.4 от приложение 4, [kWh],
 Wact, hot
 е действителната работа, извършена през цикъла NRTC с пускане при горещ двигател съгласно точка 7.8.3.4 от приложение 4, [kWh],
 kr
 е корекцията за регенериране съгласно точка 6.6.2. от приложение 4, като при двигатели без последваща обработка на отработилите газове с нечесто регенериране kr
 = 1.
 В случай че по време на изпитването не е било извършвано нечесто регенериране, се прилага коефициентът за коригиране към по-висока стойност (k
 ru,m или k
 ru,a). В случай че по време на изпитването е било извършвано нечесто регенериране, се прилага коефициентът за коригиране към по-ниска стойност (k
 rd,m или k
 rd,a).
 Резултатът, включително, ако е приложимо, коригиран посредством коефициента за коригиране за нечесто регенериране, се коригира също с приложимия мултипликативен или кумулативен коефициент на влошаване, определен в съответствие с изискванията на приложение 8.
 A.6.2.2. Изчисляване на специфичните емисии за изпитвания NRSC с дискретни режими
 Специфичните емисии e [#/kWh] се изчисляват посредством уравнение (A.5-176):
 (A.5-176)
 където:
 Pi
 =
 мощност на двигателя в режим i [kW], изчислена чрез добавяне към измерената мощност Pmeas
 [kW] на мощността PAUX
 [kW], необходима за задвижване на спомагателните устройства, измерена в съответствие с уравнение (A.4-8) от приложение 4. (Pi
 = Pmeas
 + PAUX
 ),
 WFi
 =
 е тегловният коефициент за режим i [-],
 =
 е средната стойност на масовия дебит на емисиите за режим i [#/h] от уравнение (A.5-169) или уравнение (A.5-171), в зависимост от метода на разреждане.
 В случай на двигател с нечесто (периодично) регенериране на отработилите газове (вж. точка 6.6.2 от приложение 4), специфичните емисии се коригират с приложимия мултипликативен или кумулативен коефициент на коригиране. В случай че по време на изпитването не е било извършвано нечесто регенериране, се прилага коефициентът за коригиране към по-висока стойност (k
 ru,m или k
 ru,a). В случай че по време на изпитването е било извършвано нечесто


text:
регенериране, се прилага коефициентът за коригиране към по-ниска стойност (k
 rd,m или k
 rd,a). Когато за всеки режим са били определени коефициентите за коригиране, те се прилагат към уравнение (A.5-176) за всеки режим по време на изчисляването на претегления резултат за емисиите.
 Резултатът, включително, ако е приложимо, коригиран посредством коефициента за коригиране за нечесто регенериране, се коригира също с приложимия мултипликативен или кумулативен коефициент на влошаване, определен в съответствие с изискванията на приложение 8.
 A.6.2.3. Закръгляване на крайните резултати
 Крайните резултати от изпитване NRSC и среднопретеглените резултати от изпитване NRTC се закръгляват еднократно до три значещи цифри в съответствие с ASTM E 29–06B. Не е позволено получаването на окончателни резултати за специфичните емисии, получени при изпитване на стенд, чрез закръгляване на междинни стойности.
 A.6.2.4. Определяне на фоновия брой частици
 A.6.2.4.1. По искане на производителя на двигателя преди или след изпитването може да се вземе проба за концентрациите за фоновия брой частици в тръбата за разреждане от точка след филтрите за частици и въглеводороди в системата за измерване на броя на частиците с цел определяне на фоновите концентрации на частици в тръбата.
 A.6.2.4.2. За одобряването на типа не се разрешава приспадането на концентрациите за фоновия брой на частиците в тръбата за разреждане, но то може да се използва по искане на производителя, при наличие на предварително одобрение от страна на органа по одобряването на типа, за изпитване на съответствие на производството, ако може да се докаже, че фоновите концентрации на частици в тръбата имат значително влияние, което в този случай може да се приспадне от стойностите, измерени в разредените отработили газове.
 ДОПЪЛНЕНИЕ A.7
 ИЗЧИСЛЯВАНЕ НА ЕМИСИИТЕ НА АМОНЯК
 A.7.1. Изчисляване на средната концентрация за цикли на изпитване с преходни режими (NRTC и LSI-NRTC) и цикли със стабилни състояния и преходи между тях (RMC)
 Средната концентрация на NH3 в отработилите газове за цикъла на изпитване
 [ppm] се определя чрез интегриране на моментните стойности за целия цикъл. Прилага се уравнение (A.5-177):
 (A.5-177)
 където:
 е моментната концентрация на NH3 в отработилите газове [ppm]
 n
 е броят на измерванията.
 За NRTC окончателният резултат се изчислява посредством уравнение (A.5-178):
 (A.5-178)
 където:
 е средната концентрация на NH3 при изпитването с пускане при студен двигател [ppm]
 е средната концентрация на NH3 при изпитването с пускане при горещ двигател [ppm]
 A.7.2. Изчисляване на средната концентрация за изпитвания NRSC с дискретни режими
 Средната концентрация на NH3 в отработилите газове за цикъла на изпитване
 [ppm] се определя чрез измерване на средната концентрация за всеки режим и претегляне на резултата в съответствие с тегловните коефициенти, приложими за цикъла на изпитване. Прилага се уравнение (A.5-179):
 (A.5-179)
 където:
 е средната концентрация на NH3 в отработилите газове за режима i [ppm]
 Nmode
 е броят на режимите през цикъла на изпитване
 WFi
 е тегловният коефициент за режим i [-].
 ПРИЛОЖЕНИЕ 6
 ТЕХНИЧЕСКИ ХАРАКТЕРИСТИКИ НА ЕТАЛОННОТО ГОРИВО ЗА ИЗПОЛЗВАНЕ ПРИ ИЗПИТВАНИЯТА ЗА ОДОБРЕНИЕ И ПРОВЕРКА НА СЪОТВЕТСТВИЕТО НА ПРОИЗВОДСТВОТО
 1. Технически данни за горива за изпитване на двигатели със самовъзпламеняване чрез сгъстяване
 1.1.
 Вид: дизелово гориво (газьол за извънпътна техника);
 Параметър
 Единица
 Гранични стойности (1)
 Метод на


text:
изпитване
 минимална
 максимална
 Цетаново число (2)
 45
 56,0
 EN-ISO 5165
 Плътност при 15°C
 kg/m3
 833
 865
 Проектостандарт EN-ISO 3675
 Дестилация:
 — до 50 %
 °C
 245
 —
 Проектостандарт EN-ISO 3405
 — до 95 %
 °C
 345
 350
 Проектостандарт EN-ISO 3405
 крайна точка на кипене
 °C
 -
 370
 Проектостандарт EN-ISO 3405
 Точка на запалване
 °C
 55
 —
 EN 22719
 СFРР (Гранична температура на филтруемост през студен филтър)
 °C
 —
 –5
 EN 116
 Вискозитет при 40 °C
 mm2/s
 2,3
 3,3
 Проектостандарт EN-ISO 3104
 Полициклични ароматни въглеводороди
 Масови %
 2,0
 6,0
 IP 391
 Съдържание на сяра (3)
 mg/kg
 —
 10
 ASTM D 5453
 Корозия на мед
 —
 Клас 1
 Проектостандарт EN-ISO 2160
 Въглероден остатък на Конрадсън (10 % DR)
 Масови %
 —
 0,2
 Проектостандарт EN-ISO 10370
 Съдържание на пепел
 Масови %
 —
 0,01
 Проектостандарт EN-ISO 6245
 Общо количество замърсявания
 mg/kg
 —
 24
 EN 12662
 Съдържание на вода
 Масови %
 —
 0,02
 Проектостандарт EN-ISO 12937
 Неутрализационно число (силна киселина)
 mg KOH/g
 —
 0,10
 ASTM D 974
 Устойчивост на окисляване (3)
 mg/ml
 —
 0,025
 Проектостандарт EN-ISO 12205
 Мазилна способност (изпитване с високочестотна възвратно-постъпателна установка (HFRR) диаметър на белега на износване при 60 °С)
 μm
 —
 400
 CEC F-06-A-96
 Устойчивост на окисление при 110°C (3)
 H
 20,0
 —
 EN 15751
 Метилови естери на мастни киселини
 Обемни %
 —
 7,0
 EN 14078
 1.2.
 Вид: Етанол за едногоривни двигатели със самовъзпламеняване (ED95) (4)
 Параметър
 Единица
 Пределни стойности (5)
 Метод на изпитване (6)
 Минимум
 Максимум
 Общ алкохол (етанол, включително съдържание на висши наситени алкохоли)
 масови %
 92,4
 EN 15721
 Други висши наситени моноалкохоли (C3-C5)
 масови %
 2,0
 EN 15721
 Метанол
 масови %
 0,3
 EN 15721
 Плътност при 15°С
 kg/m3
 793,0
 815,0
 EN ISO 12185
 Киселинност, изчислена като оцетна киселина
 масови %
 0,0025
 EN 15491
 Външен вид
 светъл и прозрачен
 Точка на възпламеняване
 °C
 10
 EN 3679
 Утайка сухо вещество
 mg/kg
 15
 EN 15691
 Съдържание на вода
 масови %
 6,5
 EN 15489 (7)
 Проектостандарт EN-ISO 12937
 EN15692
 Алдехиди, изчислени като ацеталдехид
 масови %
 0,0050
 ISO 1388-4
 Естери, изчислени като етилацетат
 масови %
 0,1
 ASTM D1617
 Съдържание на сяра
 mg/kg
 10,0
 EN 15485
 EN 15486
 Сулфати
 mg/kg
 4,0
 EN 15492
 Замърсяване с прахови частици
 mg/kg
 24
 EN 12662
 Фосфор
 mg/l
 0,20
 EN 15487
 Неорганичен хлорид
 mg/kg
 1,0
 EN 15484 или EN 15492
 Мед
 mg/kg
 0,100
 EN 15488
 Електропроводимост
 μЅ/cm
 2,50
 DIN 51627-4 или prEN 15938
 2. Технически данни на горива за използване при изпитването на двигатели с искрово запалване
 2.1. Вид: Бензин (E10)
 Параметър
 Единица
 Пределни стойности (8)
 Метод на изпитване (9)
 Минимум
 Максимум
 Октаново число, определено по метода на изследването, RON
 91,0
 98,0
 EN ISO 5164:2005 (10)
 Двигателно октаново число, MON
 83,0
 89,0
 EN ISO 5163:2005 (10)
 Плътност при 15°C
 kg/m3
 743
 756
 EN ISO 3675
 EN ISO 12185
 Налягане на парите
 kРа
 45,0
 60,0
 EN ISO 13016-1 (DVPE)
 Съдържание на вода
 Максимум 0,05 % v/v
 Външен вид при -7 °C: прозрачен и бистър
 EN 12937
 Дестилация:
 — изпарение при 70 °С.
 обемни %
 18,0
 46,0
 Проектостандарт EN-ISO 3405
 — изпарение при 100 °С.
 обемни %
 46,0
 62,0
 Проектостандарт EN-ISO


text:
3405
 — изпарение при 150 °С.
 обемни %
 75,0
 94,0
 Проектостандарт EN-ISO 3405
 — крайна точка на кипене
 °C
 170
 210
 Проектостандарт EN-ISO 3405
 Остатъчно вещество
 обемни %
 —
 2,0
 Проектостандарт EN-ISO 3405
 Въглеводороден анализ:
 — олефини
 обемни %
 3,0
 18,0
 EN 14517
 EN 15553
 — ароматни съединения
 обемни %
 19,5
 35,0
 EN 14517
 EN 15553
 — бензен (бензол)
 обемни %
 —
 1,0
 EN 12177
 EN 238, EN 14517
 — наситени
 обемни %
 Доклад
 EN 14517
 EN 15553
 Съотношение въглерод/водород
 Доклад
 Съотношение въглерод/кислород
 Доклад
 Период на индукция (11)
 минути
 480
 Проектостандарт EN-ISO 7536
 Съдържание на кислород (12)
 масови %
 3,3 (13)
 3,7
 EN 1601
 EN 13132
 EN 14517
 Фактически смоли
 mg/ml
 —
 0,04
 Проектостандарт EN-ISO 6246
 Съдържание на сяра (14)
 mg/kg
 —
 10
 EN ISO 20846
 EN ISO 20884
 Корозия върху медна пластина (3 h при 50 °C)
 норма
 —
 Клас 1
 Проектостандарт EN-ISO 2160
 Съдържание на олово
 mg/l
 —
 5
 EN 237
 Съдържание на фосфор (15)
 mg/l
 —
 1,3
 ASTM D 3231
 Етанол (11)
 обемни %
 9,0 (13)
 10,2 (13)
 EN 22854
 2.2. Вид: Етанол (E85)
 Параметър
 Единица
 Пределни стойности (16)
 Метод за изпитване
 Минимум
 Максимум
 Октаново число, определено по метода на изследването, RON
 95,0
 —
 EN ISO 5164
 Двигателно октаново число, MON
 85,0
 —
 EN ISO 5163
 Плътност при 15°C
 kg/m3
 Доклад
 ISO 3675 Етикети и декларации, свързани с околната среда.
 Налягане на парите
 kРа
 40,0
 60,0
 EN ISO 13016-1 (DVPE)
 Съдържание на сяра (17)
 mg/kg
 —
 10
 EN 15485 или EN 15486
 Устойчивост на окисляване
 Протокол
 360
 EN ISO 7536
 Фактическо съдържание на смоли (отмити с разтворител)
 mg/100 ml
 —
 5
 Проектостандарт EN-ISO 6246
 Външен видОпределя се при температурата на околната среда или при 15°C, в зависимост от това коя е по-висока
 Прозрачен и светъл, видимо без наличието на суспендирани или утаени замърсители
 Визуална инспекция
 Етанол и висши алкохоли (18)
 обемни %
 83
 85
 EN 1601
 EN 13132
 EN 14517
 EN DIN 51627-3
 Висши алкохоли (C3-C8)
 обемни %
 —
 2,0
 E DIN 51627-3
 Метанол
 обемни %
 1,00
 E DIN 51627-3
 Бензин (19)
 обемни %
 Везна
 EN 228
 Фосфор
 mg/l
 0,20 (20)
 EN 15487
 Съдържание на вода
 обемни %
 0,300
 EN 15489 или EN 15692
 Съдържание на неорганичен хлорид
 mg/l
 1
 EN 15492
 pHe
 6,5
 9,0
 EN 15490
 Корозия на медна пластина(3 h при 50°C)
 Рейтинг
 Клас 1
 EN ISO 2160
 Киселинност (като оцетна киселина CH3COOH)
 масови %
 (mg/l)
 —
 0,0050
 (40)
 EN 15491
 Електропроводимост
 μЅ/cm
 1,5
 DIN 51627-4 или prEN 15938
 Съотношение въглерод/водород
 Доклад
 Съотношение въглерод/кислород
 Доклад
 3. Технически данни за газообразните горива за двигатели, работещи с един вид гориво и с два вида гориво
 3.1. Вид: ВНГ
 Параметър
 Единица
 Гориво А
 Гориво Б
 Метод за изпитване
 Състав:
 EN 27941
 Съдържание на C3
 обемни %
 30 ± 2
 85 ± 2
 Съдържание на C4
 обемни %
 Остатък (21)
 Остатък (21)
 < C3 , > C4
 обемни %
 Максимум 2
 Максимум 2
 Олефини
 обемни %
 Максимум 12
 Максимум 15
 Остатък при изпарение
 mg/kg
 Максимум 50
 Максимум 50
 EN 15470
 Вода при 0 °C
 Осв.
 Осв.
 EN 15469
 Общо


text:
съдържание на сяра включително одорант
 mg/kg
 Максимум 10
 Максимум 10
 EN 24260, ASTM D 3246, ASTM 6667
 Сероводород
 Няма.
 Няма.
 EN ISO 8819
 Корозия на медна пластина
 (1h при 40 °C)
 Рейтинг
 Клас 1
 Клас 1
 ISO 6251 (22)
 Миризми
 Характеристика
 Характеристика
 Двигателно октаново число (23)
 Минимум 89,0
 Минимум 89,0
 EN 589, приложение Б
 3.2. Вид: Природен газ/биометан
 3.2.1. Спецификация за еталонни горива, които се доставят с постоянни свойства (например от запечатан контейнер)
 Като алтернатива на еталонните горива, посочени в настоящата точка, могат да се използват еквивалентните горива от точка 3.2.2 от настоящото приложение
 Характеристики
 Единици
 Основа
 Гранични стойности
 Метод за изпитване
 минимална
 максимална
 Еталонно гориво GR
 Състав:
 Метан
 87
 84
 89
 Етан
 13
 11
 15
 Остатък (24)
 моларни %
 —
 —
 1
 ISO 6974 Етикети и декларации, свързани с околната среда.
 Съдържание на сяра
 mg/m3
 (25)
 —
 10
 ISO 6326-5
 Еталонно гориво G23
 Състав:
 Метан
 92,5
 91,5
 93,5
 Остатък (26)
 моларни %
 —
 —
 1
 ISO 6974 Етикети и декларации, свързани с околната среда.
 N2
 моларни %
 7,5
 6,5
 8,5
 Съдържание на сяра
 mg/m3
 (27)
 —
 —
 10
 ISO 6326-5
 Еталонно гориво G25
 Състав:
 Метан
 моларни %
 86
 84
 88
 Остатък (28)
 моларни %
 —
 —
 1
 ISO 6974 Етикети и декларации, свързани с околната среда.
 N2
 моларни %
 14
 12
 16
 Съдържание на сяра
 mg/m3
 (29)
 —
 —
 10
 ISO 6326-5
 Еталонно гориво G20
 Състав:
 Метан
 моларни %
 100
 99
 100
 ISO 6974 Етикети и декларации, свързани с околната среда.
 Баланс (30)
 моларни %
 —
 —
 1
 ISO 6974 Етикети и декларации, свързани с околната среда.
 N2
 моларни %
 ISO 6974 Етикети и декларации, свързани с околната среда.
 Съдържание на сяра
 mg/m3
 (31)
 —
 —
 10
 ISO 6326-5
 Число на Вобе (нето)
 MJ/m3
 (32)
 48,2
 47,2
 49,2
 3.2.2. Спецификации за еталонно гориво, което се доставя по тръбопровод с примеси на други газове, като свойствата на газа се определят чрез измерване на място
 Като алтернатива на еталонните горива в настоящата точка, могат да се използват еквивалентните еталонни горива от точка 3.2.1 от настоящото приложение
 3.2.2.1.
 Основата на всяко еталонно гориво от тръбопровода (GR, G20, ...) е газ, който се черпи от газоразпределителна мрежа за бита, смесен, ако е необходимо съобразяване със съответната спецификация за корекционния коефициен за ламбда (Sλ) от таблица A.6-1, с примес от един или повече от следните газове, налични в търговската мрежа (в този случай не се изисква използването на газ за калибриране):
 а)
 въглероден диоксид;
 б)
 етан;
 в)
 метан;
 г)
 азот;
 д)
 пропан.
 3.2.2.2.
 Стойността на Sλ на получената смес от газ от тръбопровода и примеса трябва да е в диапазона, посочен в таблица А.6-1 за посоченото еталонно гориво.
 Таблица A.6-1
 Изискван диапазон на Sλ за всяко еталонно гориво
 Еталонно гориво
 Минимален Sλ
 Максимален Sλ
 GR
 (33)
 0,87
 0,95
 G20
 0,97
 1,03
 G23
 1,05
 1,10
 G25
 1,12
 1,20
 3.2.2.3.
 Протоколът от изпитването на двигателя за всяко провеждане на изпитването съдържа следната информация:
 а)
 примеса от газ(ове), избран(и) от списъка в точка 3.2.2.1 от настоящото приложение;
 б)
 стойността на Sλ за получената горивна смес;
 в)
 метановото


text:
число (MN) на получената горивна смес.
 3.2.2.4.
 Изискванията на допълнения А.1 и А.2 трябва да бъдат изпълнени по отношение на определянето на свойствата на газовете от тръбопровода и сместа, определянето на Sλ и MN за получената газова смес, както и проверката дали сместа се поддържа по време на изпитването.
 3.2.2.5.
 В случай че в един или в повече от газовите потоци (газ от тръбопровода или добавен(и) газ(ове) се съдържа CO2 в съотношение, по-голямо от минималното, изчисляването на специфичните емисии на CO2 по приложение 5 се коригира в съответствие с допълнение А.3.
 (1) Посочените в спецификациите стойности са „реални стойности“. За установяване на техните гранични стойности са приложени условията на стандарт ISO 4259 „Нефтопродукти. Определяне и прилагане на данни за прецизност относно методите за изпитване“. За фиксирането на минимална стойност е взета под внимание минимална разлика от 2R над нулата; за определянето на максимална и минимална стойност минималната разлика е 4R (R = възпроизводимост).
 Въпреки тази мярка, необходима по технически причини, производителят на горива трябва да се стреми към нулева стойност, когато максималната изисквана стойност е 2R, и към средната стойност, когато са посочени максимална и минимална гранична стойност. В случай, когато трябва да се изясни въпросът за съответствието на определено гориво с изискванията на спецификациите, се прилагат условията на стандарт ISO 4259.
 (2) Диапазонът на цетановото число не отговаря на изискването за минимален диапазон от 4R. В случай на спор обаче между доставчика на гориво и потребителя на гориво могат да се използват условията в ISO 4259, за да се разрешат такива спорове, при условие че са направени повторни измервания, достатъчен брой за достигане на необходимата прецизност, а не отделни определяния.
 (3) Макар устойчивостта на окисление да се следи, има вероятност срокът на съхранение да е ограничен. Трябва да се потърси мнението на доставчика относно условията и срока на съхранение.
 (4) Към етаноловото гориво могат да се прибавят добавки, като например цетанов подобрител според указанията на производителя на двигателя, стига да не са известни отрицателни странични ефекти. Ако тези условия са удовлетворени, максималното допустимо количество е 10 масови %.
 (5) Посочените в спецификациите стойности са „реални стойности“. За установяване на техните гранични стойности са приложени условията на стандарт ISO 4259 „Нефтопродукти. Определяне и прилагане на данни за прецизност относно методите за изпитване“. За фиксирането на минимална стойност се взема под внимание минимална разлика от 2R над нулата; за определянето на максимална и минимална стойност минималната разлика е 4R (R = възпроизводимост). Въпреки тази мярка, необходима по технически причини, производителят на горива трябва да се стреми към нулева стойност, когато максималната изисквана стойност е 2R, и към средната стойност, когато са посочени максимална и минимална гранична стойност. В случай, когато трябва да се изясни въпросът за съответствието на определено гориво спрямо изискванията на спецификациите, се прилагат условията на стандарта ISO 4259.
 (6) Възприемат се еквивалентни EN/ISO методи, когато такива са публикувани за изброените по-горе характеристики.
 (7) Ако е необходимо да се изяснят въпросите за съответствието на определено гориво спрямо изискванията на спецификациите, следва да се приложат условията на стандарт EN 15489.


text:
(8) Посочените в спецификациите стойности са „реални стойности“. За установяване на техните гранични стойности са приложени условията на стандарт ISO 4259, „Петролни продукти — Определяне и прилагане на достоверни стойности във връзка с изпитвателни методи“, като при определянето на минимална стойност е взета под внимание минимална разлика от 2R над нулата; за определянето на максимална и минимална стойност минималната разлика е 4R (R = възпроизводимост). Въпреки тази мярка, необходима по технически причини, производителят на горива трябва да се стреми към нулева стойност, когато максималната изисквана стойност е 2R, и към средната стойност, когато са посочени максимална и минимална гранична стойност. В случай, когато трябва да се изясни въпросът за съответствието на определено гориво спрямо изискванията на спецификациите, се прилагат условията на стандарта ISO 4259.
 (9) Възприемат се еквивалентни EN/ISO методи, когато такива са публикувани за изброените по-горе характеристики.
 (10) В съответствие с EN 228:2008 при изчисляване на крайния резултат се изважда корекционен коефициент 0,2 за MON и RON.
 (11) Горивото може да съдържа инхибитори на окислението и инхибитори на метали, които се използват обикновено за стабилизиране на бензинови потоци в нефтозаводите, но добавките от типа на миещи средства/диспергатори и разтворими масла не са разрешени.
 (12) Единственият окислител, който умишлено се добавя към еталонното гориво, е етанол, отговарящ на спецификациите EN 15376.
 (13) По избор на производителя, съдържанието на етанол и съответното съдържание на кислород може да са нулеви при двигатели от категория SMB. В такъв случай всички изпитвания на фамилията двигатели или типа двигател, ако не съществува фамилия, се провеждат с бензин с нулево съдържание на етанол.
 (14) Отчита се действителното съдържание на сяра в горивото, използвано за изпитване от тип 1.
 (15) Към това еталонно гориво не трябва да се добавят умишлено съединения, съдържащи фосфор, желязо, манган или олово.
 (16) Посочените в спецификациите стойности са „реални стойности“. За установяване на техните гранични стойности са приложени условията на стандарт ISO 4259, „Петролни продукти — Определяне и прилагане на достоверни стойности във връзка с изпитвателни методи“, като при определянето на минимална стойност е взета под внимание минимална разлика от 2R над нулата; за определянето на максимална и минимална стойност минималната разлика е 4R (R = възпроизводимост). Въпреки тази мярка, необходима по технически причини, производителят на горива трябва да се стреми към нулева стойност, когато максималната изисквана стойност е 2R, и към средната стойност, когато са посочени максимална и минимална гранична стойност. В случай, когато трябва да се изясни въпросът за съответствието на определено гориво спрямо изискванията на спецификациите, се прилагат условията на стандарта ISO 4259.
 (17) Докладва се действителното съдържание на сяра в горивото за изпитванията на емисии.
 (18) Единственият окислител, който умишлено се добавя към еталонното гориво, е етанол, отговарящ на спецификациите EN 15376.
 (19) Съдържанието на безоловен бензин може да бъде определено като 100 минус сбора на процентното съдържание на вода, алкохоли, MTBE и ETBE, изразено в проценти.
 (20) Към това еталонно гориво не трябва да се добавят умишлено съединения, съдържащи фосфор, желязо, манган или олово.
 (21) Остатъкът се отчита, както следва: остатък = 100 - C3 - <C3


text:
- >C4.
 (22) Възможно е този метод да не отрази точно наличието на корозионно активни вещества, ако пробата съдържа инхибитори на корозията или други химикали, които намаляват корозионното действие на пробата върху медната пластина. По тази причина добавянето на такива съединения с единствената цел да се повлияе на резултатите от изпитването е забранено.
 (23) По искане на производителя на двигателя за извършване на изпитванията за одобрение на типа може да се използва по-голямо двигателно октаново число.
 (24) Инертни вещества + C2+
 (25) Стойност, която се определя при стандартни условия 293,2 K (20 °C) и 101,3 kPa.
 (26) Инертни вещества (различни от N2) + C2+ C2+
 (27) Стойност, която се определя при температура 293,2 K (20 °C) и налягане 101,3 kPa.
 (28) Инертни вещества (различни от N2) + C2+ C2+
 (29) Стойност, която се определя при температура 293,2 K (20 °C) и налягане 101,3 kPa.
 (30) Инертни вещества (различни от N2) + C2 + C2+.
 (31) Стойност, която се определя при температура 293,2 K (20 °C) и 101,3 kPa.
 (32) Стойност, която се определя при температура 273,2 K (0 °C) и 101,3 kPa.
 (33) Не е задължително двигателят да се изпитва с газообразна смес с метаново число (MN) под 70. В случай че изискваният диапазон на Sλ за GR би довел до MN под 70, стойността на Sλ за GR може да се коригира според нуждата до достигането на стойност на MN, не по-ниска от 70.
 ДОПЪЛНЕНИЕ А.1
 ДОПЪЛНИТЕЛНИ ИЗИСКВАНИЯ ЗА ПРОВЕЖДАНЕ НА ИЗПИТВАНИЯ ВЪВ ВРЪЗКА С ЕМИСИИТЕ ПРИ ИЗПОЛЗВАНЕ НА ГАЗООБРАЗНИ ЕТАЛОННИ ГОРИВА, СЪСТОЯЩИ СЕ ОТ ГАЗ ОТ ТРЪБОПРОВОДА С ПРИМЕСИ ОТ ДРУГИ ГАЗОВЕ
 A.1.1. Метод за анализ на газ и измерване на дебита на газ
 A.1.1.1.
 Когато е нужно за целите на настоящото допълнение, съставът на газа се определя чрез анализ на газа, като се използва газова хроматография съгласно EN ISO 6974, или чрез алтернативна техника, посредством която се постига поне подобно ниво на точност и повтаряемост.
 A.1.1.2.
 Когато е нужно за целите на настоящото допълнение, измерването на дебита на газа се извършва чрез дебитомер на основата на масата.
 A.1.2. Анализ и дебит на входящия газ, доставян по комуналната мрежа
 A.1.2.1.
 Съставът на газа, доставян по комуналната мрежа, се анализира преди смесителната система с примесите.
 A.1.2.2.
 Измерва се дебитът на газа от комуналната мрежа, постъпващ в смесителната система с примесите.
 A.1.3. Анализ и дебит на примесите
 A.1.3.1.
 Когато за даден примес има приложим сертификат за анализ (например издаден от доставчика на газ), той може да се използва като източник за състава на съответния примес. В такъв случай се допуска анализ на място на състава на тази смес, но той не е задължителен.
 A.1.3.2.
 Когато за даден примес няма приложим сертификат за анализ, съставът на този примес се анализира.
 A.1.3.3.
 Измерва се дебитът на всеки примес, постъпващ в смесителната система с примесите.
 A.1.4. Анализ на смесения газ
 A.1.4.1.
 Анализът на състава на газа, подаван към двигателя след напускане на смесителната система с примесите, се допуска в допълнение към анализа, който се изисква съгласно точки A.1.2 и A.1.3.1, или като негова


text:
алтернатива, но не е задължителен.
 A.1.5. Изчисляване на Sλ и MN на смесения газ
 A.1.5.1.
 Резултатите от газовия анализ по точки A.1.2.1, A.1.3.1 или A.1.3.2 и, когато е приложимо, по точка A.1.4.1, заедно с масовия дебит на газа, измерен съгласно с точки A.1.2.2 и A.1.3.3, се използват за изчисляване на MN в съответствие с EN16726:2015. Същият набор от данни се използва за изчисляването на Sλ в съответствие с процедурата, посочена в допълнение А.2 от настоящото приложение.
 A.1.6. Контрол и проверка на газовата смес по време на изпитването
 A.1.6.1. Контролът и проверката на газовата смес по време на изпитването се извършват, като се използва система за контрол с отворен или затворен контур.
 A.1.6.2. Система за контрол на сместа с отворен контур
 A.1.6.2.1.
 В този случай газовият анализ, измерванията и изчисленията на дебита, посочени в точки A.1.1, A.1.2, A.1.3 и A.1.4, се извършват преди изпитването за определяне на емисиите.
 A.1.6.2.2.
 Дяловете на газа от комуналната мрежа и на примеса(ите) се определят така, че да се гарантира, че Sλ попада в рамките на разрешения диапазон за съответното еталонно гориво според таблица A.6-1.
 A.1.6.2.3.
 След като относителните дялове бъдат определени, те се поддържат по време на цялото изпитване във връзка с емисиите. Допускат се корекции на отделния дебит, за да се запазят относителните дялове.
 A.1.6.2.4.
 След приключване на изпитването за определяне на емисиите, се извършва отново анализ на състава на газа както и измерванията и изчисленията на дебита, посочени в точки A.1.1, A.1.3, A.1.4 и A.1.5. За да се счита изпитването за валидно, стойността на Sλ трябва да остане в определения диапазон за съответното еталонно гориво, даден в таблица A.6-1.
 A.1.6.3. Система за контрол на сместа със затворен контур
 A.1.6.3.1.
 В този случай анализът на състава на газа и измерванията и изчисленията на дебита, посочени в точки A.1.1, A.1.3, A.1.4 и A.1.5, се извършват на интервали по време на изпитването за определяне на емисиите. Интервалите се избират, като се вземе предвид честотния капацитет на газхроматографа и съответната система за изчисляване.
 A.1.6.3.2.
 Резултатите от периодичните измервания и изчисленията се използват за коригиране на относителните дялове на газа от комуналната мрежа и на примесите с цел да се запази стойността на Sλ в рамките на диапазона, определен в таблица A.6-1 за съответното еталонно гориво. Честотата на коригирането не надвишава честотата на измерването.
 A.1.6.3.3.
 За да се счита изпитването за валидно, стойността на Sλ трябва да бъде в диапазона, определен в таблица A.6-1 за съответното еталонно гориво, най-малко в 90 % от точките на измерване.
 ДОПЪЛНЕНИЕ А.2
 ИЗЧИСЛЯВАНЕ НА КОЕФИЦИЕНТА НА КОРИГИРАНЕ Λ (SΛ)
 A.2.1. Изчисляване
 Коефициентът на коригиране λ (Sλ) (1) се изчислява с помощта на уравнение (A.6-1):
 (A.6-1)
 където:
 Sλ
 =
 коефициент на коригиране λ
 % инертност
 =
 обемни % на инертните газове в горивото (т.е. N2, CO2, He и т.н.);
 =
 обемни % на първоначалния кислород в горивото;
 n и m
 =
 отнасят се до средните стойности на CnHm, представляващи въглеводородите в горивото, т.е.:
 (A.6-2)
 (A.6-3)
 където:
 CH4%
 =
 обемни % метан в горивото;
 C2%
 =
 обемни % на всички C2 въглеводороди (напр: C2H6,


text:
C2H4, и т.н.) в горивото;
 C3%
 =
 обемни % на всички C3 въглеводороди (напр: C3H8, C3H6, и т.н.) в горивото;
 C4%
 =
 обемни % на всички C4 въглеводороди (напр: C4H10, C4H8, и т.н.) в горивото;
 C5%
 =
 обемни % на всички C5 въглеводороди (напр: C5H12, C5H10, и т.н.) в горивото;
 % разредител
 =
 обемни % всички разреждащи газове в горивото (напр. O2*, N2, CO2, He и др.).
 A.2.2. Примери за изчисляване на коефициента на коригиране λ (Sλ):
 Първи пример: G25: CH4 = 86 %, N2 = 14 % (обемни)
 Втори пример: GR: CH4 = 87 %, C2H6 = 13 % (обемни)
 Трети пример: CH4 = 89 %, C2H6 = 4,5 %, C3H8 = 2,3 %, C6H14 = 0,2 %, O2 = 0,6 %, N2 = 4 %
 Като алтернатива на горепосоченото уравнение, Sλ може да се изчисли от отношението на необходимото стехиометрично количество въздух за чистия метан, към необходимото стехиометрично количество въздух за горивната смес, подавана към двигателя, както е посочено по-долу.
 Корекционният коефициент за ламбда (Sλ) изразява необходимото количество кислород за всяка горивна смес в зависимост от необходимото количество кислород за чистия метан. Необходимото количество кислород означава количеството кислород за окисляване на метана в стехиометричния състав на участващите в реакцията вещества до получаването на продуктите на пълно изгаряне (т.е. въглероден диоксид и вода).
 За изгарянето на чистия метан реакцията е посочената в уравнение (A.6-4):
 (A.6-4)
 В този случай отношението на молекулите в стехиометричния състав на участващите в реакцията вещества е точно 2:
 където:
 =
 брой молекули кислород;
 =
 брой молекули метан.
 Следователно необходимото количество кислород за чист метан е:
 с еталонна стойност от [nCH4
 ]= 1kmol
 Стойността на Sλ може да се определи от отношението на стехиометричния състав на кислорода и метана към отношението на стехиометричния състав на кислорода и горивната смес, подавана към двигателя, както е посочено в уравнение (A.6-5):
 (A.6-5)
 където:
 =
 брой молекули на горивната смес;
 =
 отношение на молекулите в стехиометричния състав на кислорода и горивната смес, подавана към двигателя.
 Тъй като въздухът съдържа 21 % кислород, необходимото стехиометрично количество въздух Lst
 на всяко гориво се изчислява с помощта на уравнение (A.6-6):
 (A.6-6)
 където:
 =
 необходимото стехиометрично количество въздух за горивото;
 =
 необходимото стехиометрично количество кислород за горивото.
 Следователно стойността на Sλ може да се определи също от отношението на стехометричния състав на въздуха и метана към отношението на стехиометричния състав на въздуха и горивната смес, подавана към двигателя, т.е. отношението на необходимото стехиометрично количество въздух за метана към това за горивната смес, подавана към двигателя, както е посочено в уравнение (A.6-7):
 (A.6-7)
 Следователно всяко изчисление, с което се определя необходимото стехиометрично количество въздух, може да се използва за изразяване на корекционния коефициент за ламбда.
 (1) 1 Стехиометрични отношения въздух/гориво за автомобилно гориво - SAE J1829, юни 1987 г. John B. Heywood, Internal combustion engine fundamentals, McGraw-Hill, 1988, Chapter 3.4 „Combustion stoichiometry“(стр. 68—72).
 ДОПЪЛНЕНИЕ А.3
 КОРЕКЦИЯ ЗА CO2 В ОТРАБОТИЛИТЕ ГАЗОВЕ, ПРЕДИЗВИКАНИ ОТ CO2 В ГАЗООБРАЗНОТО ГОРИВО
 A.3.1. Моментен масов дебит на CO2 в потока газообразно гориво
 A.3.1.1.
 Съставът и дебитът на газа се определят


text:
в съответствие с изискванията в точки A.1.1—A.1.4 от допълнение A.1 към настоящото приложение.
 A.3.1.2.
 Моментният масов дебит на CO2 в газовия поток, подаван към двигателя, се изчислява посредством уравнение (A.6-8).
 (A.6-8)
 където:
 =
 моментен масов дебит на CO2 в газовия поток [g/s];
 =
 моментен масов дебит на газовия поток [g/s];
 x
 CO2i
 =
 моларен дял на CO2 в газовия поток [-];
 M
 CO2
 =
 моларна маса на CO2 [g/mol];
 M
 stream
 =
 моларна маса на газовия поток [g/mol];
 M
 stream се изчислява от всички измерени съставки (1, 2, ..., n) посредством уравнение (A.6-9).
 (A.6-9)
 където:
 X
 1, 2, ...
 n
 =
 моларен дял на всяка измерена съставка в газовия поток (CH4, CO2, ...) [-];
 M
 1, 2, ...
 n
 =
 моларна маса на всяка измерена съставка в газовия поток [g/mol].
 A.3.1.3.
 За да се определи общият масов дебит на CO2 в газообразното гориво, което постъпва в двигателя, изчислението в уравнение (A.6-8) се извършва за всеки отделен газов поток, съдържащ CO2, който постъпва в газовата смесителна система, и резултите за всеки газов поток се събират, или изчислението се прави за всеки смесен газ, който напуска смесителната система и постъпва в двигателя с помощта на уравнение (A.6-10).
 (A.6-10)
 Където:
 =
 моментен комбиниран масов дебит на CO2 от CO2 в газообразното гориво, което постъпва в двигателя [g/s];
 =
 моментен масов дебит на CO2 от CO2 във всеки отделен газов поток a, b, ..., n [g/s].
 A.3.2. Изчисляване на специфичните емисии на CO2 за цикли на изпитване с преходни режими и със стабилни състояния и преходи между тях
 A.3.2.1.
 Общата маса за изпитване на емисиите на CO2 от CO2 в горивото m
 CO2, fuel [g/test] се изчислява чрез сумирането на моментния масов дебит на CO2 в газообразното гориво, което постъпва в двигателя
 [g/s] по време на цикъла на изпитване, посредством уравнение (A.6-11):
 (A.6-11)
 където:
 f
 =
 честота на вземане проби [Hz];
 N
 =
 брой на измерванията [-].
 A.3.2.2.
 Общата маса на емисиите на CO2
 m
 CO2 [g/test], използвана в уравнение (A.5-61), (A.5-63), (A.5-128) или (A.5-130) от приложение 5 за изчисляване на нивото на специфичните емисии e
 CO2 [g/kWh], в тези уравнения се заменя с коригираната стойност m
 CO2, corr [g/test], изчислена посредством уравнение (A.6-12).
 m
 CO2, corr = m
 CO2 – m
 CO2, fuel
 (A.6-12)
 A.3.3. Изчисляване на специфичните емисии на CO2 за цикли с дискретни режими
 A.3.3.1.
 Средният масов поток на емисиите на CO2 от CO2 в горивото на час q
 mCO2,fuel или
 [g/h] се изчислява за всеки отделен режим на изпитване от измерванията на моментния масов дебит на
 [g/s], получен с помощта на уравнение (A.6-10), направени през периода за вземане на проби на съответния режим на изпитване с помощта на уравнение (A.6-13).
 (A.6-13)
 където:
 N
 =
 брой измервания, направени по време на режима на изпитване [-].
 A.3.3.2.
 Средният масов дебит на емисиите на CO2
 q
 mCO2
 или [g/h] за всеки отделен режим на изпитване, използван в уравнение (A.5-64) или (A.5-131) от приложение 5 за изчисляване на нивото на специфичните емисии e
 CO2 [g/kWh], в тези уравнения се заменя с коригираната стойност q


text:
mCO2, corr или
 [g/h] за всеки отделен режим на изпитване, изчислена посредством уравнение (A.6-14) или (A.6-15).
 q
 mCO2,corr=q
 mCO2,fuel
 (A.6-14)
 (A.6-15)
 ПРИЛОЖЕНИЕ 7
 ДОПЪЛНИТЕЛНИ ИЗИСКВАНИЯ КЪМ ДВИГАТЕЛИТЕ, РАБОТЕЩИ С ДВА ВИДА ГОРИВО
 1. ПРИЛОЖНО ПОЛЕ
 Настоящото приложение се прилага за двигатели, работещи с два вида гориво, по смисъла на определението в член 2 от настоящото правило, когато работят едновременно с течно и газообразно гориво (режим на работа с два вида гориво).
 Настоящото приложение не се прилага за изпитваните двигатели, в това число двигателите, работещи с два вида гориво, когато работят единствено с течно или единствено с газообразно гориво (т.е. когато GER е или 1, или 0 според вида на горивото). В такъв случай изискванията са същите като за всеки двигател, работещ с едно гориво.
 2. ОПРЕДЕЛЕНИЯ И СЪКРАЩЕНИЯ
 За целите на настоящото приложение се прилагат следните дефиниции (за повече подробности вж. също допълнение А.3 към настоящото приложение):
 2.1.
 „Енергиен дял на газа (GER)“— виж дефиниция в точка 2 от настоящото правило въз основа на по-ниската топлина на изгаряне;
 2.2.
 „GER
 cycle
 “означава средният GER при експлоатация на двигателя в рамките на приложимия цикъл на изпитване на двигателя;
 2.3.
 „двигател, работещ с два вида гориво, от тип 1А“означава или:
 а)
 двигател, работещ с два вида гориво, от подкатегория NRE 19 ≤ kW ≤ 560, който функционира по време на цикъла на изпитване NRTC с пускане при горещ двигател, със среден енергиен дял на газа, не по-нисък от 90 % (GERNRTC, hot ≥ 0,9), и който не работи на празен ход, като използва само течно гориво, и който няма режим на работа с течно гориво; или
 б)
 двигател, работещ с два вида гориво, от всяка подкатегория, различна от подкатегория NRE 19 ≤ kW ≤ 560, който функционира по време на цикъл на изпитване NRSC със среден енергиен дял на газа, не по-нисък от 90 % (GERNRSC ≥ 0,9), и който не работи на празен ход, като използва само течно гориво, и който няма режим на работа с течно гориво;
 2.4.
 „двигател, работещ с два вида гориво, от тип 1Б“означава или:
 а)
 двигател, работещ с два вида гориво, от подкатегория NRE 19 ≤ kW ≤ 560, който функционира по време на цикъла на изпитване NRTC с пускане при горещ двигател, със среден енергиен дял на газа, не по-нисък от 90 % (GERNRTC, hot ≥ 0,9), и който не работи на празен ход, като използва само течно гориво в режим на работа с два вида гориво, и който има режим на работа с течно гориво; или
 б)
 двигател, работещ с два вида гориво, от всяка подкатегория, различна от подкатегория NRE 19 ≤ kW ≤ 560, който функционира по време на цикъл на изпитване NRSC със среден енергиен дял на газа, не по-нисък от 90 % (GERNRSC ≥ 0,9), и който не работи на празен ход, като използва само течно гориво в режим на работа с два вида гориво, и който има режим на работа с течно гориво;
 2.5.
 „двигател, работещ с два вида гориво, от тип 2А“означава или:
 а)
 двигател, работещ с два вида


text:
гориво, от подкатегория NRE 19 ≤ kW ≤ 560, който функционира по време на цикъла на изпитване NRTC с пускане при горещ двигател, с пускане при горещ двигател със среден енергиен дял на газа между 10 % и 90 % (0,1 < GERNRTC, hot < 0,9) и който няма режим на работа с течно гориво или който функционира по време на цикъла на изпитване NRTC с пускане при горещ двигател, със среден енергиен дял на газа, не по-нисък от 90 % (GERNRTC, hot ≥ 0,9), но който работи на празен ход, като използва само течно гориво, и който няма режим на работа с течно гориво; или
 б)
 двигател, работещ с два вида гориво, от (под)категория NRE 19 ≤ kW ≤ 560, който функционира по време на цикъла на изпитване NRSC със среден енергиен дял на газа между 10 % и 90 % (0,1 < GERNRSC < 0,9) и който няма режим на работа с течно гориво или който функционира по време на цикъла на изпитване NRSC със среден енергиен дял на газа, не по-нисък от 90 % (GERNRSC ≥ 0,9), но който работи на празен ход, като използва само течно гориво, и който няма режим на работа с течно гориво;
 2.6.
 „двигател, работещ с два вида гориво, от тип 2Б“означава или:
 а)
 двигател, работещ с два вида гориво, от подкатегория NRE 19 ≤ kW ≤ 560, който функционира по време на цикъла на изпитване NRTC с пускане при горещ двигател, с пускане при горещ двигател със среден енергиен дял на газа между 10 % и 90 % (0,1 < GERNRTC, hot < 0,9) и който има режим на работа с течно гориво или който функционира по време на цикъла на изпитване NRTC с пускане при горещ двигател, със среден енергиен дял на газа, не по-нисък от 90 % (GERNRTC, hot ≥ 0,9), и който има режим на работа с течно гориво, но който може да работи на празен ход, като използва само течно гориво в режим на работа с два вида гориво; или
 б)
 двигател, работещ с два вида гориво, от (под)категория NRE 19 ≤ kW ≤ 560, който функционира по време на цикъла на изпитване NRSC със среден енергиен дял на газа между 10 % и 90 % (0,1 < GERNRSC < 0,9) и който няма режим на работа с течно гориво или който функционира по време на цикъла на изпитване NRSC със среден енергиен дял на газа, не по-нисък от 90 % (GERNRSC ≥ 0,9), и който има режим на работа с течно гориво, но който може да работи на празен ход, като използва само течно гориво в режим на работа с два вида гориво;
 2.7.
 „двигател, работещ с два вида гориво, от тип 3Б“означава или:
 а)
 двигател, работещ с два вида гориво, от подкатегория NRE 19 ≤ kW ≤ 560, който функционира по време на цикъла на изпитване NRTC с пускане при горещ двигател, със среден енергиен дял на газа не по-висок от 10 % (GERNRTC, hot ≥ 0,1), и който има режим на работа с течно


text:
гориво; или
 б)
 двигател, работещ с два вида гориво, от всяка (под)категория, различна от подкатегория NRE 19 ≤ kW ≤ 560, който функционира по време на цикъл на изпитване NRSC със среден енергиен дял на газа, не по-висок от 10 % (GERNRSC ≤ 0,1), и който има режим на работа с течно гориво.
 3. ДОПЪЛНИТЕЛНИ ИЗИСКВАНИЯ ЗА ОДОБРЕНИЕ НА ДВИГАТЕЛИ, РАБОТЕЩИ С ДВА ВИДА ГОРИВО
 3.1.
 Двигатели с контрол на GERcycle чрез регулиране от оператора
 В случай че за даден тип двигател стойността на GERcycle може да бъде намалена от максимума чрез регулиране от оператора, минималният GERcycle не се ограничава, но двигателят трябва да е в състояние да се вмести в граничните стойности на емисиите при всяка стойност на GERcycle, разрешена от производителя.
 4. ОБЩИ ИЗИСКВАНИЯ
 4.1. Режими на работа на двигатели, работещи с два вида гориво
 4.1.1.
 Условия за работа на двигател, работещ с два вида гориво, в режим с течно гориво
 Двигател, работещ с два вида гориво, може да работи в режим с течно гориво само ако е сертифициран по всички изисквания на настоящото правило за работа единствено със специфично течно гориво.
 В случай че двигател, работещ с два вида гориво, е разработен на основата на вече сертифициран двигател на течно гориво, тогава се изисква нов сертификат за одобряване на типа за режима на работа с течно гориво.
 4.1.2.
 Условия за работа на празен ход на двигател, работещ с два вида гориво, като използва само течно гориво
 4.1.2.1.
 Двигателите, работещи с два вида гориво, от тип 1А не работят на празен ход, като използват само течно гориво, освен при условията, определени в точка 4.1.3 от настоящото приложение, за загряване и пускане.
 4.1.2.2.
 Двигателите, работещи с два вида гориво, от тип 1Б не работят на празен ход, като използват само течно гориво в режим на работа с два вида гориво.
 4.1.2.3.
 Двигателите, работещи с два вида гориво, от типовете 2A, 2Б и 3Б може да работят на празен ход, като използват само течно гориво.
 4.1.3.
 Условия за загряване или пускане на двигател, работещ с два вида гориво, като използва единствено течно гориво
 4.1.3.1.
 Двигател, работещ с два вида гориво, от типовете 1Б, 2Б или 3Б при загряване или пускане може да работи, като използва единствено течно гориво. В случай че стратегията за контрол на емисиите по време на загряване или пускане в режим на работа с два вида гориво е същата като съответната стратегия за контрол на емисиите в режим на работа с течно гориво, при загряване или пускане двигателят може да работи в режим на работа с два вида гориво. Ако това условие не е изпълнено, при загряване или пускане двигателят може да работи, като използва само течно гориво, единствено когато е в режим на работа с течно гориво.
 4.1.3.2.
 Двигател, работещ с два вида гориво, от тип 1A или 2А при загряване или пускане може да работи, като използва единствено течно гориво. В този случай обаче стратегията се обявява като спомагателна стратегия за контрол на емисиите (ССКЕ) и се изпълняват следните допълнителни изисквания:
 4.1.3.2.1.
 действието на стратегията