text:
 26.4.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 121/5
 ПАРИЧНО СПОРАЗУМЕНИЕ
 между Европейския съюз и Република Сан Марино
 2012/C 121/02
 ЕВРОПЕЙСКИЯТ СЪЮЗ,
 и
 РЕПУБЛИКА САН МАРИНО,
 като имат предвид, че:
 (1)
 По силата на Регламент (ЕО) No 974/98 на Съвета (1) от 3 май 1998 г. на 1 януари 1999 г. еврото замени валутите на всички държави-членки, участващи в третата фаза на икономическия и паричен съюз, в т.ч. и на Италия.
 (2)
 Преди въвеждането на еврото Италия и Република Сан Марино сключиха двустранни споразумения по паричните въпроси и на последно място Convenzione monetaria tra la Repubblica Italiana e la Repubblica di San Marino, сключено на 21 декември 1991 г.
 (3)
 Декларация No 6, приложена към Заключителния акт на Договора за Европейския съюз постановява, че Общността следва да улесни предоговарянето на съществуващите споразумения с Република Сан Марино, ако това се налага вследствие на въвеждането на единната валута.
 (4)
 На 29 ноември 2000 г. Италианската република, от името на Европейската общност, сключи парично споразумение с Република Сан Марино (2).
 (5)
 В съответствие с Паричното споразумение Република Сан Марино използва еврото като своя официална валута и присъжда на евробанкнотите и монетите статут на законно платежно средство. Тя следва да гарантира, че правилата на Европейския съюз (ЕС) за банкнотите и монетите в евро, включително и тези, свързани със защитата им срещу фалшифициране, са приложими на нейна територия. Република Сан Марино предприема всички необходими мерки за борба с фалшифицирането и за сътрудничество с Европейската комисия, Европейската централна банка (ЕЦБ) и Европол. До подписването на споразумение за сътрудничество между Европол и Република Сан Марино, сътрудничеството между Република Сан Марино и Европол се осъществява посредством компетентните италиански органи в тази област.
 (6)
 Република Сан Марино следва да вземе под особено внимание препоръките на Специалната група за финансови действия (FATF), по-специално призивите на FATF към своите членове и членовете на регионални органи, подобни на FATF, във връзка с прилагането на мерки за противодействие на юрисдикциите, които се смятат за високорискови. Република Сан Марино, която е представена в Експертния комитет за оценка на мерките за борба с изпирането на пари и финансирането на тероризма, обръща необходимото внимание на направените препоръки или на препоръките, които ще бъдат направени в докладите за взаимна оценка за Република Сан Марино, с оглед на подобряването на нейната готовност за отговор на заплахите от изпиране на пари.
 (7)
 Настоящото споразумение не задължава по никакъв начин ЕЦБ и националните централни банки да включват финансовите инструменти на Република Сан Марино в списъка (списъците) с активи, отговарящи на изискванията за операции на паричната политика на Европейската система на централните банки.
 (8)
 Банковият сектор на Република Сан Марино очаква да работи в тясно взаимодействие с банковия сектор на еврозоната. Следователно с оглед на осигуряването на условия на равнопоставеност в Република Сан Марино следва постепенно да стане приложимо съответното законодателство на ЕС в областта на банковото дело и финансите, законодателството във връзка с предотвратяването на изпирането на пари, предотвратяването на измами и фалшифициране на средства за безналични плащания, както и изискванията за статистическо отчитане.
 (9)
 Следва да бъде създаден


text:
Съвместен комитет с участието на представители на Република Сан Марино, Италианската република, Европейската комисия и ЕЦБ с оглед проверката на прилагането на настоящото споразумение и определянето на годишен таван за емитирането на монети, както и за оценка на взетите от Република Сан Марино мерки за прилагането на съответното законодателство на ЕС.
 (10)
 Съдът на Европейския съюз следва да бъде съдебният орган, отговарящ за решаването на спорове, които могат да възникнат в резултат на прилагането на Споразумението,
 СЕ СПОРАЗУМЯХА ЗА СЛЕДНОТО:
 Член 1
 Република Сан Марино има право да използва еврото като официална валута в съответствие с Регламент (ЕО) No 1103/97 на Съвета от 17 юни 1997 г. относно някои разпоредби, отнасящи се до въвеждането на еврото (3) и Регламент (ЕО) No 974/98 от 3 май 1998 г. относно въвеждането на еврото. Република Сан Марино присъжда на евробанкнотите и евромонетите статут на законно платежно средство.
 Член 2
 Република Сан Марино не емитира банкноти, монети или каквито и да било парични заместители, освен ако условията за това емитиране са били договорени с Европейския съюз. Условията за емитиране на евромонети, считано от влизането в сила на настоящото споразумение, са изложени в членовете по-долу.
 Член 3
 Годишният таван (по отношение на стойността) за емисията на евромонети на Република Сан Марино се изчислява от създадения с настоящото споразумение Съвместен комитет като сбор от:
 —
 фиксирана част, чиято начална сума за първата година след влизането в сила на настоящото споразумение се определя на 2 600 000 EUR. Съвместният комитет може ежегодно да преразглежда фиксираната част, за да бъдат отчетени както инфлацията — въз основа на инфлацията в Италия според хармонизирания индекс на потребителските цени (ХИПЦ) за последните 12 месеца, за които има данни към момента на изчисляване, така и евентуални по-ясно изразени тенденции, оказващи влияние върху пазара на колекционерски евромонети,
 —
 променлива част, съответстваща на средния обем на емисиите на монети на глава от населението в Италианската република през последните 12 месеца, за които има данни, умножен по броя на жителите на Република Сан Марино.
 Член 4
 1. Емитираните от Република Сан Марино евромонети са идентични с монетите, емитирани от приелите еврото държави членки на Европейския съюз, по отношение на номинала, статута на законно платежно средство, техническите характеристики и дизайна на общите страни, както и общите характеристики на дизайна на националните страни.
 2. Република Сан Марино уведомява предварително Комисията относно проектите на националните страни на своите евромонети, а Комисията от своя страна проверява тяхното съответствие с правилата на ЕС.
 Член 5
 1. Емитираните от Република Сан Марино евромонети се изсичат от „Istituto Poligrafico e Zecca dello Stato“ на Италианската република.
 2. Чрез дерогация от параграф 1 Република Сан Марино може да възложи изсичането на своите монети на монетен двор в ЕС, изсичащ евромонети, който е различен от посочения в параграф 1, след одобрение от страна на Съвместния комитет.
 3. Най-малко 70 % от евромонетите в обращение се пускат в обращение по номинал от годината, следваща влизането в сила на настоящото Споразумение. Този дял достига 80 % три години по-късно. След това Съвместният комитет прави редовни прегледи

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
на уместността на този дял.
 4. Република Сан Марино може да изсича колекционерски евромонети. Те се включват в годишния таван, посочен в член 3. Емисията на колекционерски евромонети на Република Сан Марино трябва да бъде в съответствие с установените насоки на Европейския съюз за колекционерските евромонети, които, inter alia, изискват приемането на технически характеристики, дизайн и купюрен строеж, които позволяват колекционерските евромонети да бъдат разграничени от монетите, предназначени за пускане в обращение.
 Член 6
 1. Обемът на емисията евромонети на Република Сан Марино се прибавя към обема на емисията евромонети на Италия с цел получаване на одобрение от Европейската централна банка за общия обем на емисията на Италианската република в съответствие с член 128, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз.
 2. Не по-късно от 1 септември всяка година Република Сан Марино уведомява Европейската комисия и Италианската република относно обема и номиналната стойност на евромонетите, които тя възнамерява да емитира в рамките на следващата година. Тя също така информира Европейската комисия относно планираните условия за емитиране на тези монети, по-специално за дела на колекционерските монети и подробните условия за въвеждането на монети за обращение.
 3. При подписването на настоящото Споразумение Република Сан Марино предоставя информацията по параграф 2 за годината, следваща датата на влизането в сила на Споразумението.
 Член 7
 1. Настоящото Споразумение не накърнява правото на Република Сан Марино да продължи да издава златни монети, деноминирани в скуди.
 2. Колекционерските монети и златните монети, деноминирани в скуди, емитирани от Република Сан Марино, не могат да бъдат законно платежно средство в Европейския съюз.
 Член 8
 1. Република Сан Марино се ангажира с приемането на всички целесъобразни мерки, чрез пряко транспониране или възможни еквивалентни действия, с оглед на прилагането на изброените в приложението към настоящото споразумение законодателни актове и правила на ЕС в областта на:
 а)
 евробанкнотите и монетите;
 б)
 банковото и финансовото законодателство, по-специално във връзка с дейността и надзора на съответните институции;
 в)
 предотвратяването на изпирането на пари, предотвратяването на измамите и фалшифицирането на парични и непарични разплащателни средства, на медали и отличителни знаци, както и на изискванията за статистическо отчитане. Що се отнася до законодателството за събиране на статистическа информация, подробните правила за прилагането и техническите модификации (включително съответните дерогации, вземащи под внимание специфичния статут на Сан Марино) се договарят с Европейската централна банка не по-късно от 18 месеца преди определеното начало на статистическото отчитане.
 г)
 необходими мерки за използване на еврото като единна валута, приети въз основа на член 133 от Договора за функционирането на Европейския съюз.
 2. Законодателните актове и правила, посочени в параграф 1, се прилагат от Република Сан Марино в съответствие със сроковете, определени в приложението, които започват да текат от влизането в сила на настоящото споразумение.
 3. Таванът, посочен в член 3:
 а)
 се намалява автоматично и временно с 1/3, ако и когато не бъде спазен срок, посочен в приложението, докато съответните законодателни актове и правила на ЕС не се приемат.
 б)
 може да бъде временно понижен с 1/2 с решение на Съвета, прието с квалифицирано мнозинство по предложение на Комисията


text:
и след изслушване на представители на Република Сан Марино, ако и когато Република Сан Марино не успява в продължение на две години да се съобрази с един или няколко законодателни акта и правила на ЕС, посочени в приложението, които са били приети в рамките на определените срокове.
 Таванът се връща на нормалното си равнище със същата процедура веднага щом Република Сан Марино приеме съответните мерки за справяне с проблемите в основата на временното понижение.
 4. Република Сан Марино може да изиска техническа помощ от лицата от делегацията на Европейския съюз с цел улесняване на прилагането на съответното законодателство на ЕС.
 5. Приложението се изменя от Комисията веднъж годишно или по-често, ако бъде счетено за необходимо, за да бъдат отчетени новите действащи законодателни актове и правила на ЕС, както и измененията на съществуващите такива. Впоследствие Съвместният комитет определя целесъобразни и приемливи срокове за прилагането на добавените в приложението нови правни актове и правила от страна на Република Сан Марино.
 6. При изключителни обстоятелства Съвместният комитет може да преразглежда сроковете, посочени в приложението.
 7. Актуализираното приложение се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
 Член 9
 Кредитните институции, а където е уместно — други финансови институции, упълномощени да извършват дейност на територията на Република Сан Марино, могат да имат достъп до системи за междубанков сетълмент и плащания и системи за сетълмент на ценни книжа в еврозоната съгласно съответните условия, определени от Италианската банка в сътрудничество с Европейската централна банка.
 Член 10
 1. Съдът на Европейския съюз притежава изключителна компетентност за уреждането на всякакви спорове между страните, които могат да възникнат при прилагането на настоящото споразумение и които не са могли да бъдат решени в рамките на Съвместния комитет.
 2. Ако Европейският съюз, представен от Европейската комисия и действащ по препоръка на делегацията на ЕС в Съвместния комитет, или Република Сан Марино смятат, че другата страна не е изпълнила свое задължение по настоящото споразумение, случаят може да бъде отнесен до Съда. Решението на Съда ще бъде задължително за страните, които трябва да вземат необходимите мерки, за да се съобразят с решението в срок, който ще бъде определен от Съда в неговото решение.
 Член 11
 1. Създава се Съвместен комитет. Той ще се състои от представители на Република Сан Марино и на Европейския съюз. Съвместният комитет следва да приеме с консенсус своя правилник за работа. Делегацията на Европейския съюз се състои от представители на Европейската комисия и на Италианската република, както и от представители на Европейската централна банка.
 2. Съвместният комитет заседава най-малко веднъж годишно. Председателството се сменя ежегодно между представителите на Европейския съюз и представителите на Република Сан Марино. Съвместният комитет приема своите решения с единодушие.
 3. Съвместният комитет обменя становища и информация и приема решенията, посочени в членове 3, 5 и 8. Той проучва мерките, взети от Република Сан Марино, и полага усилия за разрешаване на спорове, възникнали вследствие на прилагането на настоящото споразумение.
 4. Европейският съюз е първият председател на Съвместния комитет след влизането в сила на настоящото споразумение, както е посочено в член 13.
 Член 12
 Всяка страна по Споразумението


text:
може да преустанови участието си в него с предизвестие една година.
 Член 13
 Настоящото споразумение влиза в сила на първо число от месеца след датата, на която страните се нотифицират взаимно за приключването на процеса на ратифициране, на сключване или на процедурите по приемане на решение съгласно правилата, приложими за всяка страна.
 Член 14
 Паричното споразумение от 29 ноември 2000 г. се отменя от датата на влизане в сила на настоящото споразумение. Позоваванията на споразумението от 29 ноември 2000 г. се приемат като позовавания на настоящото споразумение.
 Съставено в Брюксел на 27 март 2012 година в два оригинала на английски език.
 За Европейския съюз
 Olli REHN
 Заместник-председател на Европейската комисия, отговарящ за икономическите и паричните въпроси и еврото
 За Република Сан Марино
 Antonella MULARONI
 Министър на външните работи
 (1) ОВ L 139, 11.5.1998 г., стр. 1.
 (2) ОВ C 209, 27.7.2001 г., стр. 1.
 (3) ОВ L 162, 19.6.1997 г., стр. 1.
 ПРИЛОЖЕНИЕ
 ПРАВНИ РАЗПОРЕДБИ, КОИТО ЩЕ БЪДАТ ПРИЛОЖЕНИ
 СРОК ЗА ПРИЛАГАНЕ
 (ПРИЛОЖИМ ОТ ВЛИЗАНЕТО В СИЛА НА СПОРАЗУМЕНИЕТО)
 Предотвратяване на изпирането на пари
 Директива 2005/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 октомври 2005 г. за предотвратяване използването на финансовата система за целите на изпирането на пари и финансирането на тероризъм (ОВ L 309, 25.11.2005 г., стр. 15)
 Изменена с:
 Директива 2007/64/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 ноември 2007 г. относно платежните услуги във вътрешния пазар, за изменение на директиви 97/7/ЕО, 2002/65/ЕО, 2005/60/ЕО и 2006/48/ЕО и за отмяна на Директива 97/5/ЕО (ОВ L 319, 5.12.2007 г., стр. 1)
 Директива 2008/20/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2008 г. за изменение на Директива 2005/60/ЕО за предотвратяване използването на финансовата система за целите на изпирането на пари и финансирането на тероризъм по отношение на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (ОВ L 76, 19.3.2008 г., стр. 46)
 Директива 2009/110/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 г. относно предприемането, упражняването и надзора на дейността на институциите за електронни пари, за изменение на директиви 2005/60/ЕО и 2006/48/ЕО и за отмяна на Директива 2000/46/ЕО (ОВ L 267, 10.10.2009 г., стр. 7)
 Директива 2010/78/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 г. за изменение на директиви 98/26/ЕО, 2002/87/ЕО, 2003/6/ЕО, 2003/41/ЕО, 2003/71/ЕО, 2004/39/ЕО, 2004/109/ЕО, 2005/60/ЕО, 2006/48/ЕО, 2006/49/ЕО и 2009/65/ЕО във връзка с правомощията на Европейския надзорен орган (Европейски банков орган), Европейския надзорен орган (Европейски орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване) и Европейския надзорен орган (Европейски орган за ценни книжа и пазари) (ОВ L 331, 15.12.2010 г., стр. 120)
 Допълнена с:
 Решение 2007/845/ПВР на Съвета от 6 декември 2007 година относно сътрудничеството между Службите за възстановяване на активи на държавите-членки при проследяване и установяване на облаги или друго имущество, свързани с престъпления (ОВ L 332, 18.12.2007 г., стр. 103)
 Директива 2006/70/ЕО на Комисията от 1 август 2006 г. относно установяването на мерки за прилагане на Директива 2005/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на определението „видни политически личности“ и техническите критерии за процедурите по опростена проверка на клиентите и за изключения


text:
поради финансова дейност на случайна или много ограничена база (ОВ L 214, 4.8.2006 г., стр. 29)
 Регламент (ЕО) No 1781/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 15 ноември 2006 г. относно информацията за платеца, придружаваща парични преводи (ОВ L 345, 8.12.2006 г., стр. 1)
 Коригендум на Регламент (ЕО) No 1781/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 15 ноември 2006 г. относно информацията за платеца, придружаваща парични преводи (ОВ L 345, 8.12.2006 г.) (ОВ L 323, 8.12.2007 г., стр. 59)
 Регламент (ЕО) 1889/2005 на Европейския парламент и на Съвета от 26 октомври 2005 година относно контрола на пари в брой, които се внасят и изнасят от Общността (OB L 309, 25.11.2005 г., стр. 9)
 Рамково решение 2001/500/ПВР на Съвета от 26 юни 2001 г. относно прането на пари, идентифицирането, проследяването, замразяването, изземването и конфискацията на средствата и приходите от престъпна дейност (ОВ L 182, 5.7.2001 г., стр. 1)
 1 година
 Решение 2000/642/ПВР на Съвета от 17 октомври 2000 г. относно условията за сътрудничество и обмен на информация между звената за финансово разузнаване на държавите-членки (ОВ L 271, 24.10.2000 г., стр. 4)
 1 година
 Предотвратяване на измамите и фалшифицирането
 Регламент (ЕО) No 1338/2001 на Съвета от 28 юни 2001 г. за определяне на необходимите мерки за защита на еврото срещу фалшифициране (ОВ L 181, 4.7.2001 г., стр. 6)
 Изменено с:
 Регламент (ЕО) No 44/2009 на Съвета от 18 декември 2008 г. за изменение на Регламент (ЕО) No 1338/2001 за определяне на необходимите мерки за защита на еврото срещу фалшифициране (ОВ L 17, 22.1.2009 г., стр. 1)
 1 година
 Решение 2003/861/ЕО на Съвета от 8 декември 2003 година за анализа и сътрудничеството относно фалшивите монети в евро (ОВ L 325, 12.12.2003 г., стр. 44)
 1 година
 Регламент (ЕО) No 2182/2004 на Съвета от 6 декември 2004 г. относно медалите и символите, подобни на евромонети (ОВ L 373, 21.12.2004 г., стр. 1)
 Изменено с:
 Регламент (ЕО) No 46/2009 на Съвета от 18 декември 2008 г. за изменение на Регламент (ЕО) No 2182/2004 относно медалите и символите, подобни на евромонети (ОВ L 17, 22.1.2009 г., стр. 5)
 1 година
 Рамково решение 2000/383/ПВР на Съвета от 29 май 2000 г. за повишаване на защитата чрез наказателни и други санкции срещу подправянето във връзка с въвеждането на еврото (ОВ L 140, 14.6.2000 г., стр. 1)
 Изменено с:
 Рамково решение 2001/888/ПВР на Съвета от 6 декември 2001 г. за изменение на Рамково решение 2000/383/ПВР за повишаване на защитата чрез наказателни и други санкции срещу подправянето във връзка с въвеждането на еврото (ОВ L 329, 14.12.2001 г., стр. 3)
 1 година
 Решение 2001/887/ПВР на Съвета от 6 декември 2001 г. за защита на еврото срещу подправяне (ОВ L 329, 14.12.2001 г., стр. 1)
 1 година
 Рамково решение 2001/413/ПВР на Съвета от 28 май 2001 г. относно борбата с измамата и подправянето на платежни средства, различни от парите в брой (OJ L 149, 2.6.2001 г., стр. 1)
 1 година
 Правила за евробанкноти и евромонети
 Регламент (ЕО) No 975/98 на Съвета от 3 май 1998 година относно купюрния строеж


text:
и техническите спецификации на разменните евромонети (ОВ L 139, 11.5.1998 г., стр. 6)
 Изменен с:
 Регламент (ЕО) No 423/1999 на Съвета от 22 февруари 1999 година за изменение на Регламент (ЕО) No 975/98 относно деноминациите и техническите спецификации на еуромонетите, предназначени за обращение (ОВ L 52, 27.2.1999 г., стр. 2)
 1 година
 Заключения на Съвета от 10 май 1999 г. относно системата за управление на качеството на евромонетите
 1 година
 Заключения на Съвета от 23 ноември 1998 г. и от 5 ноември 2002 г. относно колекционерските монети
 1 година
 Препоръка на Комисията 2009/23/ЕО от 19 декември 2008 г. относно общи насоки за националните страни и емитирането на разменни евромонети, (C(2008) 8625) (ОВ L 9, 14.1.2009 г., стр. 52)
 1 година
 Съобщение на Комисията 2001/C 318/03 от 22 октомври 2001 г. относно защитата на авторското право на дизайна на общата лицева страна на евромонетите (C(2001) 600 окончателен) (ОВ C 318, 13.11.2001 г., стр. 3)
 1 година
 Регламент (ЕС) No 1210/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 15 декември 2010 година относно установяване на истинността на евромонетите и обработката на негодни за употреба евромонети (ОВ L 339, 22.12.2010 г., стр. 1)
 1 година
 ЕЦБ/2003/5, Насоки на Европейската централна банка от 20 март 2003 г. за налагане на мерки, които да се противопоставят на незаконното възпроизвеждане на евробанкноти и относно замяната и изтеглянето от обращение на евробанкноти (ОВ L 78, 25.3.2003 г., стр. 20).
 1 година
 Решение на Европейската централна банка ЕЦБ/2003/4 от 20 март 2003 г. относно купюрите, спецификациите, възпроизвеждането, замяната и изтеглянето от обращение на евробанкноти (ОВ L 78, 25.3.2003 г., стр. 16)
 1 година
 Регламент (ЕO) No 2532/98 на Съвета от 23 ноември 1998 година относно правомощията на Европейската централна банка да налага санкции (ОВ L 318, 27.11.1998 г., стр. 4—7)
 1 година
 ЕЦБ/2010/14, Решение на Европейската централна банка от 16 септември 2010 година относно проверките за истинност и годност и за връщането в обращение на евробанкноти (ОВ L 267, 9.10.2010 г., стр. 1)
 1 година
 Банково и финансово законодателство
 Директива 2006/73/ЕО на Комисията от 10 август 2006 г. за прилагане на Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на организационните изисквания и условията за извършване на дейност от инвестиционните посредници и за даването на определения за целите на посочената директива (ОВ L 241, 2.9.2006 г., стр. 26—58).
 6 години
 Регламент (ЕО) No 1287/2006 на Комисията от 10 август 2006 г. за прилагане на Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на задълженията за водене на регистри за инвестиционните посредници, отчитането на сделките, прозрачността на пазара, допускането на финансови инструменти за търгуване, както и за определените понятия за целите на посочената директива (ОВ L 241, 2.9.2006 г., стр. 1—25)
 6 години
 Директива 1997/5/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 януари 1997 г. относно презграничните кредитни преводи (ОВ L 43, 14.2.1997 г., стр. 25—30)
 6 години
 Директива 2006/49/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 г. относно капиталовата адекватност на инвестиционните посредници и кредитните институции (преработена) (ОВ L 177,


text:
30.6.2006 г., стр. 201)
 Изменена с:
 Директива 2008/23/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2008 година за изменение на Директива 2006/49/ЕО относно капиталовата адекватност на инвестиционните посредници и кредитните институции по отношение на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (ОВ L 76, 19.3.2008 г., стр. 54)
 Директива 2009/27/ЕО на Комисията от 7 април 2009 година за изменение на някои приложения към Директива 2006/49/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на техническите разпоредби относно управлението на риска (ОВ L 94, 8.4.2009 г., стр. 97)
 Директива 2009/111/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 година за изменение на директиви 2006/48/ЕО, 2006/49/ЕО и 2007/64/ЕО по отношение на банки — филиали на централни институции, определени елементи на собствения капитал, големи експозиции, надзорна уредба и управление при кризи (ОВ L 302, 17.11.2009 г., стр. 97)
 Директива 2010/76/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 година за изменение на директиви 2006/48/ЕО и 2006/49/ЕО по отношение на капиталовите изисквания за търговските портфейли и за пресекюритизация и на надзорния преглед на политиките за възнагражденията (ОВ L 329, 14.12.2010 г., стр. 3)
 Директива 2010/78/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 г. за изменение на директиви 98/26/ЕО, 2002/87/ЕО, 2003/6/ЕО, 2003/41/ЕО, 2003/71/ЕО, 2004/39/ЕО, 2004/109/ЕО, 2005/60/ЕО, 2006/48/ЕО, 2006/49/ЕО и 2009/65/ЕО във връзка с правомощията на Европейския надзорен орган (Европейски банков орган), Европейския надзорен орган (Европейски орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване) и Европейския надзорен орган (Европейски орган за ценни книжа и пазари) (ОВ L 331, 15.12.2010 г., стр. 120)
 4 години
 Директива 2006/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 г. относно предприемането и осъществяването на дейност от кредитните институции (преработена) (ОВ L 177, 30.6.2006 г., стр. 1)
 Изменена с:
 Директива 2007/18/ЕО на Комисията от 27 март 2007 година за изменение на Директива 2006/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на изключването или включването на определени институции от/в нейното приложно поле и относно третирането на експозициите към международни банки за развитие, (ОВ L 87, 28.3.2007 г., стр. 9)
 Директива 2007/44/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 септември 2007 г. за изменение на Директива 92/49/ЕИО на Съвета и директиви 2002/83/ЕО, 2004/39/ЕО, 2005/68/ЕО и 2006/48/ЕО по отношение на процедурните правила и критериите за оценяване за предварителната оценка на придобиванията и увеличението на участия във финансовия сектор (ОВ L 247, 21.9.2007 г., стр. 1)
 Директива 2007/64/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 ноември 2007 г. относно платежните услуги във вътрешния пазар, за изменение на директиви 97/7/ЕО, 2002/65/ЕО, 2005/60/ЕО и 2006/48/ЕО и за отмяна на Директива 97/5/ЕО (ОВ L 319, 5.12.2007 г., стр. 1)
 Директива 2008/24/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2006 година за изменение на Директива 2005/48/ЕО относно предприемането и осъществяването на дейност от кредитните институции по отношение на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (ОВ L 81, 20.3.2008, стр. 38)
 Директива 2009/83/ЕО на Комисията от 27 юли 2009 година за изменение на някои приложения към Директива 2006/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на техническите


text:
разпоредби относно управлението на риска (ОВ L 196, 28.7.2009, стр. 14)
 Директива 2009/110/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 г. относно предприемането, упражняването и надзора на дейността на институциите за електронни пари, за изменение на директиви 2005/60/ЕО и 2006/48/ЕО и за отмяна на Директива 2000/46/ЕО (ОВ L 267, 10.10.2009 г., стр. 7)
 Директива 2009/111/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 година за изменение на директиви 2006/48/ЕО, 2006/49/ЕО и 2007/64/ЕО по отношение на банки — филиали на централни институции, определени елементи на собствения капитал, големи експозиции, надзорна уредба и управление при кризи (ОВ L 302, 17.11.2009 г., стр. 97)
 Директива 2010/16/ЕС на Комисията от 9 март 2010 година за изменение на Директива 2006/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на изключването на определена институция от нейния обхват на прилагане (ОВ L 60, 10.3.2010 г., стр. 15)
 Директива 2010/76/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 година за изменение на директиви 2006/48/ЕО и 2006/49/ЕО по отношение на капиталовите изисквания за търговските портфейли и за пресекюритизация и на надзорния преглед на политиките за възнагражденията (ОВ L 329, 14.12.2010 г., стр. 3)
 Директива 2010/78/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 г. за изменение на директиви 98/26/ЕО, 2002/87/ЕО, 2003/6/ЕО, 2003/41/ЕО, 2003/71/ЕО, 2004/39/ЕО, 2004/109/ЕО, 2005/60/ЕО, 2006/48/ЕО, 2006/49/ЕО и 2009/65/ЕО във връзка с правомощията на Европейския надзорен орган (Европейски банков орган), Европейския надзорен орган (Европейски орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване) и Европейския надзорен орган (Европейски орган за ценни книжа и пазари) (ОВ L 331, 15.12.2010 г., стр. 120)
 4 години
 Директива 2009/110/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 г. относно предприемането, упражняването и надзора на дейността на институциите за електронни пари, за изменение на директиви 2005/60/ЕО и 2006/48/ЕО и за отмяна на Директива 2000/46/ЕО (ОВ L 267, 10.10.2009 г., стр. 7)
 4 години
 Директива 2007/64/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 ноември 2007 г. относно платежните услуги във вътрешния пазар, за изменение на директиви 97/7/ЕО, 2002/65/ЕО, 2005/60/ЕО и 2006/48/ЕО и за отмяна на Директива 97/5/ЕО (ОВ L 319, 5.12.2007 г., стр. 1)
 Коригендум на Директива 2007/64/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 ноември 2007 г. относно платежните услуги във вътрешния пазар, за изменение на директиви 97/7/ЕО, 2002/65/ЕО, 2005/60/ЕО и 2006/48/ЕО и за отмяна на Директива 97/5/ЕО (ОВ L 319, 5.12.2007 г.) (ОВ L 187, 18.7.2009 г., стр. 5)
 Изменена с:
 Директива 2009/111/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 година за изменение на директиви 2006/48/ЕО, 2006/49/ЕО и 2007/64/ЕО по отношение на банки — филиали на централни институции, определени елементи на собствения капитал, големи експозиции, надзорна уредба и управление при кризи, (ОВ L 302, 17.11.2009 г., стр. 97)
 4 години
 Директива 86/635/ЕИО на Съвета от 8 декември 1986 г. относно годишните счетоводни отчети и консолидираните счетоводни отчети на банки и други финансови институции (ОВ L 372, 31.12.1986 г., стр. 1)
 Коригендум на Директива 86/635/ЕИО на Съвета от 8 декември 1986 г. относно годишните счетоводни отчети и консолидираните счетоводни


text:
отчети на банки и други финансови институции (ОВ L 60, 3.3.1987, стр. 17).
 Изменена с:
 Директива 2001/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 септември 2001 година за изменение на директиви 78/660/ЕИО, 83/349/ЕИО и 86/635/ЕИО относно правилата за оценка на годишните счетоводни и консолидираните отчети на някои видове дружества, както и на банките и на някои други финансови институции, ОВ L 283, 27.10.2001 г., стр. 28
 Директива 2003/51/ЕO на Европейския парламент и на Съвета от 18 юни 2003 година за изменение на директиви 78/660/ЕИО, 83/349/ЕИО, 86/635/ЕИО и 91/674/ЕИО на Съвета относно годишните и консолидираните счетоводни отчети на някои видове дружества, банки и други финансови институции и застрахователни предприятия (ОВ L 178, 17.7.2003 г., стр. 16)
 Директива 2006/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 г. за изменение на Директива 78/660/ЕИО на Съвета относно годишните счетоводни отчети на някои видове дружества, Директива 83/349/ЕИО на Съвета относно консолидираните счетоводни отчети, Директива 86/635/ЕИО на Съвета относно годишните счетоводни отчети и консолидираните счетоводни отчети на банки и други финансови институции и Директива 91/674/ЕИО на Съвета относно годишните счетоводни отчети и консолидираните счетоводни отчети на застрахователните предприятия (ОВ L 224, 16.8.2006, стр. 1)
 4 години
 Директива 94/19/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 1994 г. относно схемите за гарантиране на депозити (ОВ L 135, 31.5.1994 г., стр. 5)
 Изменена с:
 Директива 2005/1/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 9 март 2005 година за изменение на директиви 73/239/ЕИО, 85/611/ЕИО, 91/675/ЕИО, 92/49/ЕИО и 93/6/ЕИО на Съвета и директиви 94/19/ЕО, 98/78/ЕО, 2000/12/ЕО, 2001/34/ЕО, 2002/83/ЕО и 2002/87/ЕО с цел въвеждане на нова организационна структура на комитетите за финансови услуги, (ОВ L 79, 24.3.2005 г., стр. 9)
 Директива 2009/14/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2009 г. за изменение на Директива 94/19/ЕО относно схемите за гарантиране на депозити по отношение на гарантирания размер и срока за изплащане (ОВ L 68, 13.3.2009 г., стр. 3)
 4 години
 Директива 2001/24/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 април 2001 г. за оздравяването и ликвидацията на кредитни институции (ОВ L 125, 5.5.2001 г., стр. 15)
 6 години
 Директива 89/117/ЕИО на Съвета от 13 февруари 1989 година относно задълженията на клоновете на кредитни институции и на финансови институции, установени в държава-членка, чиито главни управления се намират извън тази държава-членка, относно публикуването на годишни счетоводни документи (OB L 44, 16.2.1989 г., стр. 40)
 6 години
 Директива 2002/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2002 година относно допълнителния надзор на кредитните институции, застрахователните предприятия и на инвестиционните посредници към един финансов конгломерат, и за изменение на директиви 73/239/ЕИО, 79/267/ЕИО, 92/49/ЕИО, 92/96/ЕИО, 93/6/ЕИО и 93/22/ЕИО на Съвета и директиви 98/78/ЕО и 2000/12/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 35, 11.2.2003 г., стр. 1)
 Изменена с:
 Директива 2005/1/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 9 март 2005 година за изменение на директиви 73/239/ЕИО, 85/611/ЕИО, 91/675/ЕИО, 92/49/ЕИО и 93/6/ЕИО на Съвета и директиви 94/19/ЕО, 98/78/ЕО, 2000/12/ЕО, 2001/34/ЕО, 2002/83/ЕО и 2002/87/ЕО с цел въвеждане на нова организационна структура на комитетите за финансови


text:
услуги (ОВ L 79, 24.3.2005 г., стр. 9)
 Директива 2008/25/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2008 година за изменение на Директива 2002/87/ЕО относно допълнителния надзор на кредитните институции, застрахователните предприятия и на инвестиционните посредници към един финансов конгломерат по отношение на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (ОВ L 81, 20.3.2008 г., стр. 40)
 Директива 2010/78/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 г. за изменение на директиви 98/26/ЕО, 2002/87/ЕО, 2003/6/ЕО, 2003/41/ЕО, 2003/71/ЕО, 2004/39/ЕО, 2004/109/ЕО, 2005/60/ЕО, 2006/48/ЕО, 2006/49/ЕО и 2009/65/ЕО във връзка с правомощията на Европейския надзорен орган (Европейски банков орган), Европейския надзорен орган (Европейски орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване) и Европейския надзорен орган (Европейски орган за ценни книжа и пазари) (ОВ L 331, 15.12.2010 г., стр. 120)
 6 години
 Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 г. относно пазарите на финансови инструменти, за изменение на директиви 85/611/ЕИО и 93/6/ЕИО на Съвета и Директива 2000/12/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 93/22/ЕИО на Съвета (ОВ L 145, 30.4.2004 г., стр. 1)
 Коригендум на Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 г. относно пазарите на финансови инструменти, за изменение на директиви 85/611/ЕИО и 93/6/ЕИО на Съвета и Директива 2000/12/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 93/22/ЕИО на Съвета (ОВ L 45, 16.2.2005 г., стр. 18)
 Изменена с:
 Директива 2006/31/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 април 2006 г. за изменение на Директива 2004/39/ЕО относно пазарите на финансовите инструменти по отношение на някои срокове (ОВ L 114, 27.4.2006 г., стр. 60)
 Директива 2007/44/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 септември 2007 г. за изменение на Директива 92/49/ЕИО на Съвета и директиви 2002/83/ЕО, 2004/39/ЕО, 2005/68/ЕО и 2006/48/ЕО по отношение на процедурните правила и критериите за оценяване за предварителната оценка на придобиванията и увеличението на участия във финансовия сектор ОВ L 247, 21.9.2007 г., стр. 1)
 Директива 2008/10/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2004 година за изменение на Директива 2006/39/ЕО относно пазарите на финансови инструменти по отношение на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (ОВ L 76, 19.3.2008 г., стр. 33)
 Директива 2010/78/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 г. за изменение на директиви 98/26/ЕО, 2002/87/ЕО, 2003/6/ЕО, 2003/41/ЕО, 2003/71/ЕО, 2004/39/ЕО, 2004/109/ЕО, 2005/60/ЕО, 2006/48/ЕО, 2006/49/ЕО и 2009/65/ЕО във връзка с правомощията на Европейския надзорен орган (Европейски банков орган), Европейския надзорен орган (Европейски орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване) и Европейския надзорен орган (Европейски орган за ценни книжа и пазари) (ОВ L 331, 15.12.2010 г., стр. 120)
 Допълнена с:
 Директива 2006/73/ЕО на Комисията от 10 август 2006 г. за прилагане на Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на организационните изисквания и условията за извършване на дейност от инвестиционните посредници и за даването на определения за целите на посочената директива (ОВ L 241, 2.9.2006 г., стр. 26)
 Регламент (ЕО) No 1287/2006 на Комисията от 10 август 2006 г. за прилагане на Директива 2004/39/ЕО


text:
на Европейския парламент и на Съвета по отношение на задълженията за водене на регистри за инвестиционните посредници, отчитането на сделките, прозрачността на пазара, допускането на финансови инструменти за търгуване, както и за определените понятия за целите на посочената директива (ОВ L 241, 2.9.2006 г., стр. 1)
 6 години
 Регламент (ЕО) No 924/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 г. относно презграничните плащания в рамките на Общността и за отмяна на Регламент (ЕО) No 2560/2001 (ОВ L 266, 9.10.2009 г., стр. 11)
 6 години
 Директива 2002/47/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 юни 2002 г. относно финансовите обезпечения (ОВ L 168, 27.6.2002 г., стр. 43)
 Изменена с:
 Директива 2009/44/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 година за изменение на Директива 98/26/ЕО относно окончателността на сетълмента в платежните системи и в системите за сетълмент на ценни книжа и на Директива 2002/47/ЕО относно финансовите обезпечения по отношение на свързаните системи и вземанията по кредити (ОВ L 146, 10.6.2009 г., стр. 37)
 6 години
 Препоръка 97/489/ЕО на Комисията от 30 юли 1997 г. относно транзакции чрез инструменти за електронно плащане, и по-специално връзката между издател и титуляр (ОВ L 208, 2.8.1997 г., стр. 52)
 6 години
 Директива 97/9/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 3 март 1997 г. относно схемите за обезщетение на инвеститорите (ОВ L 84, 26.3.1997 г., стр. 22)
 6 години
 Директива 98/26/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 май 1998 г. относно окончателността на сетълмента в платежните системи и в системите за сетълмент на ценни книжа (ОВ L 166, 11.6.1998 г., стp. 45)
 Изменена с:
 Директива 2009/44/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 година за изменение на Директива 98/26/ЕО относно окончателността на сетълмента в платежните системи и в системите за сетълмент на ценни книжа и на Директива 2002/47/ЕО относно финансовите обезпечения по отношение на свързаните системи и вземанията по кредити (ОВ L 146, 10.6.2009 г., стр. 37)
 Директива 2010/78/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 г. за изменение на директиви 98/26/ЕО, 2002/87/ЕО, 2003/6/ЕО, 2003/41/ЕО, 2003/71/ЕО, 2004/39/ЕО, 2004/109/ЕО, 2005/60/ЕО, 2006/48/ЕО, 2006/49/ЕО и 2009/65/ЕО във връзка с правомощията на Европейския надзорен орган (Европейски банков орган), Европейския надзорен орган (Европейски орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване) и Европейския надзорен орган (Европейски орган за ценни книжа и пазари) (ОВ L 331, 15.12.2010 г., стр. 120)
 6 години
 Директива 2010/78/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 г. за изменение на директиви 98/26/ЕО, 2002/87/ЕО, 2003/6/ЕО, 2003/41/ЕО, 2003/71/ЕО, 2004/39/ЕО, 2004/109/ЕО, 2005/60/ЕО, 2006/48/ЕО, 2006/49/ЕО и 2009/65/ЕО във връзка с правомощията на Европейския надзорен орган (Европейски банков орган), Европейския надзорен орган (Европейски орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване) и Европейския надзорен орган (Европейски орган за ценни книжа и пазари) (ОВ L 331, 15.12.2010 г., стр. 120)
 4 години
 Регламент (ЕС) No 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 година за създаване на Европейски надзорен орган (Европейски банков орган), за изменение на Решение No 716/2009/ЕО и за отмяна на Решение


text:
2009/78/ЕО на Комисия, ОВ L 331, 15.12.2010 г., стр. 12.
 4 години
 Регламент (ЕС) No 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 година за създаване на Европейски надзорен орган (Европейски орган за ценни книжа и пазари), за изменение на Решение No 716/2009/ЕО и за отмяна на Решение 2009/77/ЕО на Комисия (ОВ L 331, 15.12.2010 г., стр. 84)
 4 години
 Регламент (ЕС) No 1092/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 година за пруденциалния надзор върху финансовата система на Европейския съюз на макроравнище и за създаване на Европейски съвет за системен риск (ОВ L 331, 15.12.2010 г., стр. 1)
 4 години
 Регламент (ЕС) No 1096/2010 на Съвета от 17 ноември 2010 година за възлагане на Европейската централна банка на специфични задачи, свързани с дейността на Европейския съвет за системен риск (ОВ L 331, 15.12.2010 г., стр. 162)
 4 години
 Законодателство за събиране на статистическа информация (член 6.1 от мандата)
 Регламент (ЕО) No 25/2009 на Европейската централна банка от 19 декември 2008 година относно баланса на сектор „Парично-финансови институции“ (преработен) (ЕЦБ/2008/32) (ОВ L 15, 20.1.2009 г., стр. 14)
 Изменен с:
 Регламент (ЕС) No 883/2011 на Европейската централна банка от 25 август 2011 година за изменение на Регламент (ЕО) No 25/2009 относно баланса на сектор „Парично-финансови институции“ (преработен) (ЕЦБ/2008/32) (ОВ L 228, 3.9.2011 г., стр. 13)
 4 години
 Регламент (ЕО) No 63/2002 на Европейската централна банка от 20 декември 2001 г. относно статистиката на лихвените проценти, прилагани от парично-финансовите институции по депозити и кредити на домакинства и нефинансови предприятия, (ЕЦБ/2001/18) (ОВ L 10, 12.1.2002 г., стр. 24)
 Изменен с:
 Регламент (ЕС) No 674/2010 на Европейската централна банка от 23 юли 2010 година за изменение на Регламент (ЕО) No 63/2002 (ЕЦБ/2001/18) относно статистиката на лихвените проценти, прилагани от парично-финансовите институции по депозити и кредити на домакинства и нефинансови предприятия (ЕЦБ/2010/7) (ОВ L 196, 28.7.2010 г., стр. 23)
 Регламент (ЕO) No 290/2009 на Европейската централна банка от 31 март 2009 година за изменение на Регламент (ЕО) No 63/2002 (ЕЦБ/2001/18) относно статистиката на лихвените проценти, прилагани от парично-финансовите институции по депозити и кредити на домакинства и нефинансови предприятия (ЕЦБ/2009/7) (ОВ L 94, 8.4.2009 г., стр. 75)
 Регламент (ЕО) No 2181/2004 на Европейската централна банка от 16 декември 2004 година за изменение на Регламент (ЕО) No 2423/2001 (ЕЦБ/2001/13) относно консолидирания баланс на сектор „Парично-финансови институции“ и Регламент (ЕО) No 63/2002 (ЕЦБ/2001/18) относно статистиката на лихвените проценти, прилагани от парично-финансовите институции по депозити и кредити за домакинства и нефинансови предприятия (ЕЦБ/2004/21) (ОВ L 371, 18.12.2004 г., стр. 42)
 4 години
 Насоки на Европейската централна банка ЕЦБ/2007/9 от 1 август 2007 година относно паричната статистика и статистиката на финансовите институции и пазари (преработени) (ОВ L 341, 27.12.2007 г., стр. 1)
 Коригендум на Насоки на Европейската централна банка ЕЦБ/2007/9 от 393 август 2007 година относно паричната статистика и статистиката на финансовите институции и пазари (преработени) (ОВ L 84, 26.3.2008 г., стр. 393)
 Изменени с:
 Насоки на Европейската централна банка ЕЦБ/2008/31 от 19 декември 2008 година за изменение на Насоки ЕЦБ/2007/9 относно паричната статистика


text:
и статистиката на финансовите институции и пазари (преработени) (ОВ L 53, 26.2.2009 г., стр. 76)
 Насоки на Европейската централна банка ЕЦБ/2009/23 от 4 декември 2009 година за изменение на Насоки ЕЦБ/2007/9 относно паричната статистика и статистиката на финансовите институции и пазари (ОВ L 16, 21.1.2010 г., стр. 6)
 Насоки на Европейската централна банка ЕЦБ/2011/13 от 25 август 2011 година за изменение на Насоки ЕЦБ/2007/9 относно паричната статистика и статистиката на финансовите институции и пазари (ОВ L 228, 3.9.2011 г., стр. 37)
 4 години
 Насоки на Европейската централна банка ЕЦБ/2002/7 от 21 ноември 2002 година относно изискванията за статистическа отчетност на Европейската централна банка по отношение на тримесечните финансови сметки (ОВ L 334, 11.12.2002 г., стр. 24)
 Изменени с:
 Насоки на Европейската централна банка ЕЦБ/2005/13 от 17 ноември 2005 година за изменение на Насоки ЕЦБ/2002/7 относно изискванията за статистическа отчетност на Европейската централна банка по отношение на тримесечните финансови сметки (ОВ L 30, 2.2.2006 г., стр. 1)
 Насоки на Европейската централна банка ЕЦБ/2006/6 от 20 април 2006 година за изменение на Насоки ЕЦБ/2002/7 относно изискванията за статистическа отчетност на Европейската централна банка по отношение на тримесечните финансови сметки (ОВ L 115, 28.4.2006 г., стр. 46)
 Насоки на Европейската централна банка ЕЦБ/2007/13 от 15 ноември 2007 година за изменение на Насоки ЕЦБ/2002/7 относно изискванията за статистическа отчетност на Европейската централна банка по отношение на тримесечните финансови сметки (ОВ L 311, 29.11.2007 г., стр. 47)
 Насоки на Европейската централна банка ЕЦБ/2008/6 от 26 август 2008 година за изменение на Насоки ЕЦБ/2002/7 относно изискванията за статистическа отчетност на Европейската централна банка по отношение на тримесечните финансови сметки (ОВ L 259, 27.9.2008 г., стр. 12)
 4 години


text:
 7.4.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 93/33
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 5/2011
 от 11 февруари 2011 година
 за изменение на приложение XIII (Транспорт) към Споразумението за ЕИП
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с Протокола за адаптиране на Споразумението за Европейското икономическо пространство, наричано по-долу „Споразумението“, и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Приложение XIII към Споразумението беше изменено с Решение на Съвместния комитет на ЕИП No 140/2010 от 10 декември 2010 г. (1)
 (2)
 Регламент (ЕО) No 300/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2008 г. относно общите правила в областта на сигурността на гражданското въздухоплаване и за отмяна на Регламент (ЕО) No 2320/2002 (2) бе включен в Споразумението с Решение на Съвместния комитет на ЕИП No 69/2009 (3) от 29 май 2009 г. със специфичните за всяка държава адаптации.
 (3)
 Решение на Комисията C(2010) 774 окончателен от 13 април 2010 г. за установяване на подробни мерки за прилагането на общите основни стандарти за сигурност във въздухоплаването, в което се съдържа информацията, посочена в член 18, буква а) от Регламент (ЕО) No 300/2008, следва да бъде включено в Споразумението.
 (4)
 Решение на Комисията C(2010) 2604 окончателен от 23 април 2010 г. за изменение на Решение 2010/774/ЕС на Комисията от 13 април 2010 г. за установяване на подробни мерки за прилагането на общите основни стандарти за сигурност във въздухоплаването, в което се съдържа информацията, посочена в член 18, буква а) от Регламент (ЕО) No 300/2008, следва да бъде включено в Споразумението.
 (5)
 С Решение C(2010) 774 окончателен се отменя Решение на Комисията C(2008) 4333 окончателен от 8 август 2008 г. за установяване на допълнителни мерки за прилагането на общите основни стандарти за сигурност във въздухоплаването, което е включено в Споразумението и по тази причина следва да бъде отменено съгласно Споразумението.
 (6)
 По този начин всички мерки, необходими за прилагането на Регламент (ЕО) No 300/2008 (4), ще бъдат включени в Споразумението и Регламент (ЕО) No 272/2009 на Комисията (5), Регламент (ЕС) No 1254/2009 на Комисията (6), Регламент (ЕС) No 72/2010 на Комисията (7) и Регламент (ЕС) No 185/2010 на Комисията (8) ще започнат да се прилагат от датата, на която настоящото решение влезе в сила.
 (7)
 По този начин всички мерки, необходими за прилагането на Регламент (ЕО) No 300/2008, ще бъдат включени в Споразумението и Регламент (ЕО) No 2320/2002 на Европейския парламент и на Съвета (9), Регламент (ЕО) No 1217/2003 на Комисията (10), Регламент (ЕО) No 1486/2003 на Комисията (11), Регламент (ЕО) No 1138/2004 на Комисията (12) и Регламент (ЕО) No 820/2008 на Комисията (13) ще бъдат отменени съгласно Споразумението от датата, на която настоящото решение влезе в сила,
 РЕШИ:
 Член 1
 Приложение XIII към Споразумението се изменя, както следва:
 1.
 След точка 66зд (Регламент (ЕС) No 185/2010 на Комисията) се създава следната точка:
 „66зе.
 C(2010) 774 окончателен: Решение на Комисията C(2010) 774 окончателен от 13 април 2010 г. за установяване на подробни мерки за прилагането на общите основни стандарти за


text:
сигурност във въздухоплаването, в което се съдържа информацията, посочена в член 18, буква а) от Регламент (ЕО) No 300/2008, изменено със:
 —
 C(2010) 2604 окончателен: Решение на Комисията C(2010) 2604 окончателен от 23 април 2010 г.“
 2.
 Текстът на точка 66иа (Решение на Комисията C(2008) 4333 окончателен) се заличава.
 Член 2
 Настоящото решение влиза в сила на 12 февруари 2011 г., при условие че всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението, са внесени в Съвместния комитет на ЕИП (14).
 Член 3
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 11 февруари 2011 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Изпълняващ длъжността председател
 Gianluca GRIPPA
 (1) ОВ L 85, 31.3.2011 г., стр. 25.
 (2) ОВ L 97, 9.4.2008 г., стр. 72.
 (3) ОВ L 232, 3.9.2009 г., стр. 25.
 (4) Регламент (ЕО) No 272/2009 на Комисията от 2 април 2009 г., Регламент (ЕС) No 1254/2009 на Комисията от 18 декември 2009 г., Регламент (ЕС) No 18/2010 на Комисията от 8 януари 2010 г., Регламент (ЕС) No 72/2010 на Комисията от 26 януари 2010 г., Регламент (ЕС) No 185/2010 на Комисията от 4 март 2010 г., Регламент (ЕС) No 297/2010 на Комисията от 9 април 2010 г., Регламент (ЕС) No 357/2010 на Комисията от 23 април 2010 г., Регламент (ЕС) No 358/2010 на Комисията от 23 април 2010 г., Решение на Комисията C(2010) 774 окончателен от 13 април 2010 г. и Решение на Комисията C(2010) 2604 окончателен от 23 април 2010 г.
 (5) ОВ L 91, 3.4.2009 г., стр. 7.
 (6) ОВ L 338, 19.12.2009 г., стр. 17.
 (7) ОВ L 23, 27.1.2010 г., стр. 1.
 (8) ОВ L 55, 5.3.2010 г., стр. 1.
 (9) ОВ L 355, 30.12.2002 г., стр. 1.
 (10) ОВ L 169, 8.7.2003 г., стр. 44.
 (11) ОВ L 213, 23.8.2003 г., стр. 3.
 (12) ОВ L 221, 22.6.2004 г., стр. 6.
 (13) ОВ L 221, 19.8.2008 г., стр. 8.
 (14) Без отбелязани конституционни изисквания.


text:
 26.4.2019
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 112/5
 ПРОТОКОЛ
 за изменение на Споразумението за морски транспорт между Европейската общност и нейните държави членки, от една страна, и правителството на Китайската народна република, от друга страна
 КРАЛСТВО БЕЛГИЯ,
 РЕПУБЛИКА БЪЛГАРИЯ,
 ЧЕШКАТА РЕПУБЛИКА,
 КРАЛСТВО ДАНИЯ,
 ФЕДЕРАЛНА РЕПУБЛИКА ГЕРМАНИЯ,
 РЕПУБЛИКА ЕСТОНИЯ,
 ИРЛАНДИЯ,
 РЕПУБЛИКА ГЪРЦИЯ,
 КРАЛСТВО ИСПАНИЯ,
 ФРЕНСКАТА РЕПУБЛИКА,
 РЕПУБЛИКА ХЪРВАТИЯ,
 ИТАЛИАНСКАТА РЕПУБЛИКА,
 РЕПУБЛИКА КИПЪР,
 РЕПУБЛИКА ЛАТВИЯ,
 РЕПУБЛИКА ЛИТВА,
 ВЕЛИКОТО ХЕРЦОГСТВО ЛЮКСЕМБУРГ,
 УНГАРИЯ,
 РЕПУБЛИКА МАЛТА,
 КРАЛСТВО НИДЕРЛАНДИЯ,
 РЕПУБЛИКА АВСТРИЯ,
 РЕПУБЛИКА ПОЛША,
 ПОРТУГАЛСКАТА РЕПУБЛИКА,
 РУМЪНИЯ,
 РЕПУБЛИКА СЛОВЕНИЯ,
 СЛОВАШКАТА РЕПУБЛИКА,
 РЕПУБЛИКА ФИНЛАНДИЯ,
 КРАЛСТВО ШВЕЦИЯ,
 ОБЕДИНЕНОТО КРАЛСТВО ВЕЛИКОБРИТАНИЯ И СЕВЕРНА ИРЛАНДИЯ, наричани по-нататък „държавите членки“, и
 ЕВРОПЕЙСКИЯТ СЪЮЗ,
 от една страна,
 и
 ПРАВИТЕЛСТВОТО НА КИТАЙСКАТА НАРОДНА РЕПУБЛИКА,
 от друга страна,
 КАТО ВЗЕХА ПРЕДВИД присъединяването на Република Хърватия към Европейския съюз на 1 юли 2013 г.,
 СЕ ДОГОВОРИХА ЗА СЛЕДНОТО:
 Член 1
 Република Хърватия се присъединява към Споразумението за морски транспорт между Европейската общност и нейните държави членки, от една страна, и правителството на Китайската народна република, от друга страна, подписано в Брюксел на 6 декември 2002 г. и влязло в сила на 1 март 2008 г.(наричано по-нататък „споразумението“).
 Член 2
 Текстът на споразумението на хърватски език, приложен към настоящия протокол, е автентичен при същите условия, както текстът на другите езици, изготвен в съответствие с член 14 от споразумението.
 Член 3
 Договарящите се страни се нотифицират взаимно по дипломатически път за приключването на вътрешните правни процедури, необходими за влизането в сила на настоящия протокол. Настоящият протокол влиза в сила в деня на получаване на последната писмена нотификация.
 Член 4
 Настоящият протокол е съставен в два еднообразни екземпляра на английски, български, гръцки, датски, естонски, испански, италиански, латвийски, литовски, малтийски, немски, нидерландски, полски, португалски, румънски, словашки, словенски, унгарски, фински, френски, хърватски, чешки, шведски и китайски език, като всички текстове са еднакво автентични.
 Съставено в Брюксел на двадесет и първи декември две хиляди и осемнадесета година.
 За държавите-членки
 Por los Estados miembros
 Za členské státy
 For medlemsstaterne
 Für die Mitgliedstaaten
 Liikmesriikide nimel
 Για τα κράτη μέλη
 For the Member States
 Pour les États membres
 Za države članice
 Per gli Stati membri
 Dalībvalstu vārdā –
 Valstybių narių vardu
 A tagállamok részéről
 Għall-Istati Membri
 Voor de lidstaten
 W imieniu Państw Członkowskich
 Pelos Estados-Membros
 Pentru statele membre
 Za členské štáty
 Za države članice
 Jäsenvaltioiden puolesta
 För medlemsstaterna
 За Европейския съюз
 Рог la Unión Europea
 Za Evropskou unii
 For Den Europæiske Union
 Für die Europäische Union
 Euroopa Liidu nimel
 Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
 For the European Union
 Pour l'Union européenne
 Za Europsku uniju
 Per l'Unione europea
 Eiropas Savienības vārdā –
 Europos Sąjungos vardu
 Az Európai Unió részéről
 Għall-Unjoni Ewropea
 Voor de Europese Unie
 W imieniu Unii Europejskiej
 Pela União Europeia
 Pentru Uniunea Europeană
 Za Európsku úniu
 Za Evropsko unijo
 Euroopan unionin puolesta
 För Europeiska unionen
 За правителството на Киtайската Народна Република
 Por el Gobierno de la República Popular China
 Za vládu Čínské lidové republiky
 For Folkerepublikken Kinas regering
 Für die Regierung der Volksrepublik China
 Hiina Rahvavabariigi valitsuse nimel
 Για την κυβέρνηση της Λαϊκής Δημοκρατίας της Κίνας
 For the Government of the People’s Republic


text:
of China
 Pour le gouvernement de la République populaire de Chine
 Za Vladu Narodne Republike Kine
 Per il Governo della Repubblica popolare cinese
 Ķīnas Tautas Republikas valdības vārdā –
 Kinijos Liaudies Respublikos Vyriausybės vardu
 A Kínai Népköztársaság kormánya részéről
 Għall-Gvern tar-Repubblika Popolari taċ-Ċina
 Voor de Regering van de Volksrepubliek China
 W imieniu rządu Chińskiej Republiki Ludowej
 Pelo Governo da República Popular da China
 Pentru Guvernul Republicii Populare Chineze
 Za vládu Čínskej ľudovej republiky
 Za Vlado Ljudske republike Kitajske
 Kiinan kansantasavallan hallituksen puolesta
 För Folkrepubliken Kinas regering


text:
 2.8.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 207/52
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 72/2012
 от 30 март 2012 година
 за изменение на приложение XXI (Статистика) към Споразумението за ЕИП
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с Протокола за адаптиране на Споразумението за Европейското икономическо пространство, наричано по-нататък „Споразумението“, и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Приложение XXI към Споразумението беше изменено с Решение на Съвместния комитет на ЕИП No 30/2012 от 10 февруари 2012 г. (1)
 (2)
 Регламент (ЕС) No 216/2010 на Комисията от 15 март 2010 г. за прилагане на Регламент (ЕО) No 862/2007 на Европейския парламент и на Съвета относно статистиката на Общността за миграцията и международната закрила по отношение на определенията на категориите основания за издаване на разрешения за постоянно пребиваване (2) следва да бъде включен в Споразумението,
 ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
 Член 1
 След точка 18ас (Регламент (ЕС) No 317/2010 на Комисията) от приложение ХХI към Споразумението се вмъква следната точка:
 „18ат.
 32010 R 0216: Регламент (ЕС) No 216/2010 на Комисията от 15 март 2010 г. за прилагане на Регламент (ЕО) No 862/2007 на Европейския парламент и на Съвета относно статистиката на Общността за миграцията и международната закрила по отношение на определенията на категориите основания за издаване на разрешения за постоянно пребиваване (ОВ L 66, 16.3.2010 г., стр. 1).“
 Член 2
 Текстовете на Регламент (ЕС) No 216/2010 на исландски и норвежки език, които ще бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила на 31 март 2012 г., при условие че всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението, са внесени в Съвместния комитет на ЕИП (3).
 Член 4
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 30 март 2012 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Изпълняващ длъжността председател
 Gianluca GRIPPA
 (1) ОВ L 161, 21.6.2012 г., стр. 37.
 (2) ОВ L 66, 16.3.2010 г., стр. 1.
 (3) Без отбелязани конституционни изисквания.


text:
 11/ 79
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 134
 22006A0328(01)
 L 089/30
 ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
 ПРОТОКОЛ
 към Споразумението между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Швейцарската конфедерация, от друга страна, за свободното движение на хора по отношение на участието, като договорни страни, на Чешката република, Република Естония, Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Република Унгария, Република Малта, Република Полша, Република Словения и Словашката република след присъединяването им към Европейския съюз
 КРАЛСТВО БЕЛГИЯ,
 ЧЕШКАТА РЕПУБЛИКА,
 КРАЛСТВО ДАНИЯ,
 ФЕДЕРАЛНА РЕПУБЛИКА ГЕРМАНИЯ,
 РЕПУБЛИКА ЕСТОНИЯ,
 РЕПУБЛИКА ГЪРЦИЯ,
 КРАЛСТВО ИСПАНИЯ,
 ФРЕНСКАТА РЕПУБЛИКА,
 ИРЛАНДИЯ,
 ИТАЛИАНСКАТА РЕПУБЛИКА,
 РЕПУБЛИКА КИПЪР,
 РЕПУБЛИКА ЛАТВИЯ,
 РЕПУБЛИКА ЛИТВА,
 ВЕЛИКОТО ХЕРЦОГСТВО ЛЮКСЕМБУРГ,
 РЕПУБЛИКА УНГАРИЯ,
 РЕПУБЛИКА МАЛТА,
 КРАЛСТВО НИДЕРЛАНДИЯ,
 РЕПУБЛИКА АВСТРИЯ,
 РЕПУБЛИКА ПОЛША,
 ПОРТУГАЛСКАТА РЕПУБЛИКА,
 РЕПУБЛИКА СЛОВЕНИЯ,
 СЛОВАШКАТА РЕПУБЛИКА,
 РЕПУБЛИКА ФИНЛАНДИЯ,
 КРАЛСТВО ШВЕЦИЯ,
 ОБЕДИНЕНОТО КРАЛСТВО ВЕЛИКОБРИТАНИЯ И СЕВЕРНА ИРЛАНДИЯ,
 наричани по-долу „държавите-членки“, представлявани от Съвета на Европейския съюз, и
 ЕВРОПЕЙСКАТА ОБЩНОСТ, представлявана също от Съвета на Европейския съюз,
 от една страна, и
 ШВЕЙЦАРСКАТА КОНФЕДЕРАЦИЯ, наричана по-долу „Швейцария“,
 от друга страна,
 наричани по-долу „договарящи страни“,
 КАТО ВЗЕХА ПРЕДВИД Споразумението от 21 юни 1999 г. между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Швейцарската конфедерация, от друга страна, относно свободното движение на хора (наричано по-долу „споразумението“), което влиза в сила на 1 юни 2002 г.;
 КАТО ВЗЕХА ПРЕДВИД присъединяването към Европейския съюз на 1 май 2004 г. на Чешката република, Република Естония, Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Република Унгария, Република Малта, Република Полша, Република Словения и Словашката република (наричани по-долу „новите държави-членки“);
 КАТО ИМАТ ПРЕДВИД, че новите държави-членки стават договарящи страни по споразумението;
 КАТО СЪЗНАВАТ, че Актът за присъединяване дава на Съвета на Европейския съюз правомощието да сключва от името на държавите-членки на Европейския съюз протокол относно присъединяването на новите държави-членки към споразумението,
 СЕ ДОГОВОРИХА ЗА СЛЕДНОТО:
 Член 1
 1. Новите държави-членки стават страни по споразумението.
 2. От влизането в сила на настоящия протокол, разпоредбите на споразумението са задължителни за новите държави-членки така, както са за настоящите страни по споразумението по реда и при условията, установени в настоящия протокол.
 Член 2
 В основната част на споразумението и в приложение I към него се правят следните изменения:
 а)
 списъкът на договарящите страни по споразумението се заменя със следното:
 „Европейската общност,
 Кралство Белгия,
 Чешката република,
 Кралство Дания,
 Федерална република Германия,
 Република Естония,
 Република Гърция,
 Кралство Испания,
 Френската република,
 Ирландия,
 Италианската република,
 Република Кипър,
 Република Латвия,
 Република Литва,
 Великото херцогство Люксембург,
 Република Унгария,
 Република Малта,
 Кралство Нидерландия,
 Република Австрия,
 Република Полша,
 Португалската република,
 Република Словения,
 Словашката република,
 Република Финландия,
 Кралство Швеция,
 Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия,
 от една страна, и
 Швейцарската конфедерация,
 от друга страна,“;
 б)
 в член 10 от споразумението се създават следните параграфи:
 „1а. До 31 май 2007 г. Швейцария може да запази количествените ограничения по отношение на достъпа на работници, заети в Швейцария, и самостоятелно заети лица, които са граждани на Чешката република, Република Естония, Република Латвия, Република Литва, Република Унгария, Република Полша, Република Словения и Словашката република, за следните две категории пребиваване: пребиваване за период по-дълъг от четири месеца и по-кратък от една година и


text:
пребиваване за период равен на или превишаващ една година. За пребиваване с продължителност по-малко от четири месеца няма количествено ограничение.
 Преди края на преходния период, упоменат по-горе, Съвместният комитет преразглежда функционирането на преходния период, прилаган по отношение на граждани на новите държави-членки въз основа на доклад от Швейцария. При завършване на преразглеждането и не по-късно от края на гореупоменатия период, Швейцария уведомява Съвместния комитет дали ще продължи да прилага количествените ограничения за работници, наети в Швейцария. Швейцария може да продължи да прилага такива мерки до 31 май 2009 г. При липса на такова уведомление, преходният период изтича на 31 май 2007 г.
 В края на преходния период, определен в настоящия параграф, всички количествени ограничения, които се прилагат по отношение на граждани на Чешката република, Република Естония, Република Латвия, Република Литва, Република Унгария, Република Полша, Република Словения и Словашката република, се премахват. Тези държави-членки имат право да въведат същите количествени ограничения за швейцарски граждани за същите периоди.“
 „2а. Швейцария и Чешката република, Република Естония, Република Латвия, Република Литва, Република Унгария, Република Полша, Република Словения и Словашката република могат да продължават до 31 май 2007 г., за работници от някоя от тези договорни страни, наети на тяхна територия, контрола върху приоритета на работници, интегрирани в редовния пазар на труда, и заплащането и условията на труд, които се прилагат по отношение на граждани на заинтересованата договорна страна. Същият контрол може да се извършва за лица, предоставящи услуги в следните четири сектора: услуги в растениевъдството; строителство, включително свързаните с него браншове; охранителни дейности; промишлено почистване (съответно кодове по NACE (1) 01.41; от 45.1 до 4; 74.60; 74.70), упоменати в член 5, параграф 1 от споразумението. По време на преходните периоди, указани в параграфи 1а, 2а, 3а и 4а, Швейцария отдава предпочитание на работниците, които са граждани на новите държави-членки пред работниците, които са граждани на държави, които не са членки на ЕС и ЕАСТ, по отношение достъпа до нейния пазар на труда. Контролът върху приоритета на работниците, интегрирани в редовния пазар на труда, не се отнася до доставчиците на услуги, либерализирани чрез специфична спогодба между договорните страни по отношение предоставянето на услуги (включително Договора за обществените поръчки доколкото той обхваща предоставянето на услуги). За същия период могат да бъдат поддържани изисквания към квалификацията по отношение на разрешения за пребиваване за срок от по-малко от четири месеца (2) и към лица, предоставящи услуги в четирите горепосочено сектора, упоменати в член 5, параграф 1 от споразумението.
 Преди 31 май 2007 г. Съвместният комитет преразглежда функционирането на временните мерки, съдържащи се в настоящия параграф, въз основа на доклад, изготвен от всяка от договорните страни, които ги прилагат. При приключване на преразглеждането и не по-късно от 31 май 2007 г., договорната страна, която е прилагала временните мерки, съдържащи се в настоящия параграф, и е уведомила Съвместния комитет относно своето намерение да продължи да прилага такива временни мерки, може да продължи да прави това до 31 май 2009 г. При липса на подобно уведомление, преходният период изтича на 31 май 2007 г.
 В края на преходния период, установен по


text:
настоящия параграф, всички ограничения, споменати по-горе в настоящия параграф, се премахват.
 „3а. При влизането в сила на протокола към настоящото споразумение по отношение на участието като договорни страни на новите държави-членки, упоменати по-долу, и до края на периода, установен в параграф 1а, Швейцария запазва ежегодно (pro rata temporis) в рамките на своята обща квота за трети държави, за работници, наети в Швейцария, и самостоятелно заети лица, които са граждани на Чешката република, Република Естония, Република Латвия, Република Литва, Република Унгария, Република Полша, Република Словения и Словашката република, минимален брой нови разрешения за пребиваване (3) съгласно следната схема:
 До
 Брой разрешения за период, равен на или по-дълъг от една година
 Брой разрешения за период, по-дълъг от четири месеца и по-кратък от една година
 31 май 2005 г.
 900
 9 000
 31 май 2006 г.
 1 300
 12 400
 31 май 2007 г.
 1 700
 15 800
 31 май 2008 г.
 2 200
 19 200
 31 май 2009 г.
 2 600
 22 600
 „4а. В края на периода, установен в параграф 1а и в настоящия параграф, и до 12 години след влизането в сила на споразумението, се прилагат разпоредбите на член 10, параграф 4 от споразумението.
 В случай на сериозни сътресения на пазара на труда или заплаха за него Швейцария и всяка от новите държави-членки, която е въвела временни мерки, до 31 май 2009 г. уведомява Съвместния комитет относно тези обстоятелства. В този случай уведомяващата държава може да продължи да прилага спрямо работници, наети на нейна територия, мерките, описани в параграфи 1а, 2а и 3а до 30 април 2011 г. В този случай, годишният брой на разрешенията за пребиваване, упоменат в параграф 1а, е:
 До
 Брой разрешения за период, равен на или по-дълъг от една година
 Брой разрешения за период, по-дълъг от четири месеца и по-кратък от една година
 31 май 2010 г.
 2 800
 26 000
 30 април 2011 г.
 3 000
 29 000
 4б. Когато Малта претърпи или предвижда сътресения на своя пазар на труда, които биха могли сериозно да застрашат стандарта на живот или нивото на заетост в даден регион или професия, и реши да прибегне до разпоредбите, съдържащи се в раздел 2 „Свобода на придвижването на хора“ от приложение XI към Акта за присъединяване, ограничителните мерки, предприети от Малта спрямо останалите държави-членки на ЕС, могат също така да бъдат приложени спрямо Швейцария. В такъв случай Швейцария има правото да предприеме еквивалентни реципрочни мерки спрямо Малта.
 Малта и Швейцария могат да прибягват до тази процедура до 30 април 2011 г.“
 „5а. Преходните разпоредби на параграфи 1а, 2а, 3а, 4а и 4б, и по-специално тези на параграф 2а относно приоритета на работниците, интегрирани в редовния пазар на труда, и контрола върху заплащането и условията на труд, не се прилагат към наети и самостоятелно заети лица, които към момента на влизане в сила на протокола към настоящото споразумение по отношение на участието като договорни страни на новите държави-членки, упоменати в указаните параграфи, са оправомощени да извършват стопанска дейност на територията на договорните страни. Тези лица се ползват по-специално от професионална и


text:
географска мобилност.
 Притежателите на разрешения за пребиваване, валидни за по-малко от една година, имат правото на подновяване на техните разрешения; като изчерпването на количествените ограничения не може да бъде използвано срещу тях. Притежателите на разрешения за пребиваване, валидни за период, равен на или по-дълъг от една година, имат автоматично право техните разрешения да бъдат продължени. Следователно такива наети и самостоятелно заети лица се ползват от правото на свободно придвижване, предоставено на трайно установени лица в основните разпоредби на настоящото споразумение, и по-конкретно член 7 от него, от влизането му в сила.“;
 в)
 в член 27, параграф 2 от приложение I към споразумението позоваването на член 10, параграф 2 се заменя с член 10, параграфи 2, 2а, 4а и 4б.
 Член 3
 Чрез дерогация от член 25 от приложение I към споразумението, се прилагат преходните периоди по приложение I към настоящия протокол.
 Член 4
 Настоящият протокол представлява неразделна част от споразумението.
 Член 5
 Приложения I, II и III към споразумението се изменят в съответствие с приложения I, II и III към настоящия протокол, които представляват неразделна част от настоящия протокол.
 Член 6
 1. Настоящият протокол се ратифицира или одобрява от Съвета на Европейския съюз, от името на държавите-членки на Европейската общност, и от Швейцарската конфедерация в съответствие техните собствени процедури.
 2. Съветът на Европейския съюз и Швейцарската конфедерация се уведомяват взаимно относно осъществяването на тези процедури.
 Член 7
 Настоящият протокол влиза в сила на първия ден от първия месец след датата на депозиране на последния инструмент за одобрение.
 Член 8
 Настоящият протокол остава в сила за същия срок и съгласно същите условия, както споразумението.
 Член 9
 1. Настоящият протокол, както и декларациите, приложени към него, се изготвя в два екземпляра на английски, гръцки, датски, естонски, испански, италиански, латвийски, литовски, немски, нидерландски, полски, португалски, словашки, словенски, унгарски, фински, френски, чешки и шведски език, като текстовете на всеки един от тези езици са еднакво автентични.
 2. Вариантът на малтийски език на настоящия протокол се удостоверява от договорните страни въз основа на размяна на писма. Той следва да бъде автентичен по същия начин както за езиците, упоменати в параграф 1.
 3. Договорът, както и декларациите, приложени към него, изготвени на естонски, латвийски, литовски, малтийски, полски, словашки, словенски, унгарски и чешки език, се удостоверяват от договорните страни въз основа на размяна на писма. Вариантите на тези езици също следва да са еднакво автентични.
 Hecho en Luxemburgo, el veintiséis de octubre de dos mil cuatro.
 V Lucemburku dne dvacátého šestého října dva tisíce čtyři.
 Udfærdiget i Luxembourg den seksogtyvende oktober to tusind og fire.
 Geschehen zu Luxemburg am sechsundzwanzigsten Oktober zweitausendundvier.
 Kahe tuhande neljanda aasta oktoobrikuu kahekümne kuuendal päeval Luxembourgis.
 Έγινε στο Λουξεμβούργο, στις είκοσι έξι Οκτωβρίου δύο χιλιάδες τέσσερα.
 Done at Luxembourg on the twenty-sixth day of October in the year two thousand and four.
 Fait à Luxembourg, le vingt-six octobre deux mille quatre.
 Fatto a Lussemburgo, addì ventisei ottobre duemilaquattro.
 Luksemburgā, divi tūkstoši ceturtā gada divdesmit sestajā oktobrī.
 Priimta du tūkstančiai ketvirtų metų spalio dvidešimt šeštą dieną Liuksemburge.
 Kelt Luxembourgban, a kettőezer-negyedik év október


text:
havának huszonhatodik napján.
 Magħmula fil-Lussemburgu fis-sitta u għoxrin jum ta' Ottubru tas-sena elfejn u erbgħa.
 Gedaan te Luxemburg, de zesentwintigste oktober tweeduizendvier.
 Sporządzono w Luksemburgu, dnia dwudziestego szóstego października roku dwa tysiące czwartego.
 Feito no Luxemburgo, em vinte e seis de Outubro de dois mil e quatro.
 V Luxemburgu dvadsiateho šiesteho októbra dvetisícštyri.
 V Luxembourgu, dne šestindvajsetega oktobra leta dva tisoč štiri.
 Tehty Luxemburgissa kahdentenakymmenentenäkuudentena päivänä lokakuuta vuonna kaksituhattaneljä.
 Som skedde i Luxemburg den tjugosjätte oktober tjugohundrafyra.
 Por los Estados miembros
 Za členské státy
 For medlemsstaterne
 Für die Mitgliedstaaten
 Liikmesriikide nimel
 Για τα κράτη μέλη
 For the Member States
 Pour les États membres
 Per gli Stati membri
 Dalībvalstu vārdā
 Valstybių narių vardu
 A tagállamok részéről
 Għall-Istati Membri
 Voor de lidstaten
 W imieniu Państw Członkowskich
 Pelos Estados-Membros
 Za členské štáty
 Za države članice
 Jäsenvaltioiden puolesta
 På medlemsstaternas vägnar
 Por la Comunidad Europea
 Za Evropské společenství
 For Det Europæiske Fællesskab
 Für die Europäische Gemeinschaft
 Euroopa Ühenduse nimel
 Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα
 For the European Community
 Pour la Communauté européenne
 Per la Comunità europea
 Eiropas Kopienas vārdā
 Europos bendrijos vardu
 az Európai Közösség részéről
 Għall-Komunità Ewropea
 Voor de Europese Gemeenschap
 W imieniu Wspólnoty Europejskiej
 Pela Comunidade Europeia
 Za Európske spoločenstvo
 za Evropsko skupnost
 Euroopan yhteisön puolesta
 På Europeiska gemenskapens vägnar
 Für die Schweizerische Eidgenossenschaft
 Pour la Confédération suisse
 Per la Confederazione svizzera
 (1) NACE (Статистическа номенклатура на икономическите дейности в ЕС): Регламент (ЕИО) No 3037/90 на Съвета от 9 октомври 1990 г. относно статистическата класификация на икономическите дейности в Европейската общност (ОВ L 293, 24.10.1990 г., стр. 1), съгласно последното изменение от Регламент (ЕО) No 29/2002 на Комисията от 19 декември 2001 г. (ОВ L 6, 10.1.2002 г., стр. 3).
 (2) Работници могат да кандидатстват за разрешения за краткосрочно пребиваване съгласно квотите, упоменати в параграф 3а, дори за период по-кратък от четири месеца.“
 (3) Тези разрешения ще се предоставят извън квотата, упомената в член 10 от споразумението, която е запазена за наети и самостоятелно заети лица, които са граждани на държавите-членки към момента на подписване на споразумението (21 юни 1999 г.), или граждани на Република Кипър или Република Малта. Тези разрешения са извън разрешенията, предоставяни чрез съществуващи двустранни спогодби за обмен на стажанти.“
 ПРИЛОЖЕНИЕ I
 ВРЕМЕННИ МЕРКИ ЗА ЗАКУПУВАНЕТО НА ЗЕМЯ И ВТОРО ЖИЛИЩЕ
 1. Чешката република
 а)
 Чешката република може да запази в сила за пет години, считано от датата на присъединяването ѝ към ЕС, правилата, установени в Закона за регулиране на валутния обмен No 219/1995, съгласно измененията и допълненията, относно придобиването на второ жилище от швейцарски граждани, които не пребивават постоянно в Чешката република, и от търговски дружества, учредени съгласно законодателството на Швейцария, които нито имат седалище, нито имат клон или представителство на територията на Чешката република.
 б)
 Чешката република може да запази в сила за седем години, считано от датата на присъединяването ѝ към ЕС, правилата, установени в Закона за регулиране на валутния обмен No 219/1995, съгласно измененията и допълненията, относно уредбата на собствеността по отношение на земя и друга селскостопанска недвижимост, и Закон No 95/1999 за условията, отнасящи се


text:
до прехвърлянето на земеделска земя и гори от държавна собственост в собственост на други лица, по отношение на придобиването на земеделска земя и гори от швейцарски граждани, и от търговски дружества, учредени съгласно законодателството на Швейцария, които нито имат седалище, нито са регистрирани в Чешката република. Без да се накърнява друга разпоредба на настоящата точка 1, швейцарски гражданин не може при никакви обстоятелства да бъде третиран по-малко благосклонно по отношение придобиването на земеделска земя и гори от датата на подписване на протокола или да бъде третиран по по-рестриктивен начин, отколкото гражданин на трета държава.
 в)
 Самостоятелно заетите фермери, които са швейцарски граждани и които желаят да се установят и да живеят постоянно в Чешката република, не са обект на разпоредбите на буква б) или на други процедури, различни от онези, на които са обект гражданите на Чешката република.
 г)
 На третата година след присъединяването на Чешката република към ЕС се провежда общо преразглеждане на тези временни мерки. Съвместният комитет може да реши на съкрати или прекрати преходния период, посочен в буква а).
 д)
 Ако по време на преходния период Чешката република въведе условия за придобиването на недвижимо имущество в Чешката република от лица, които не са нейни граждани, те се основават на прозрачни, обективни, стабилни и публични критерии. Тези критерии се прилагат по еднакъв начин и без да се прави разлика между гражданите на Чешката република и швейцарските граждани.
 е)
 Ако има достатъчно доказателства, че при изтичане на преходния период, ще има сериозни сътресения или заплаха от сериозни сътресения на пазара на земеделска земя в Чешката република, Съвместният комитет, по искане на Чешката република, решава да удължи преходния период с най-много три години.
 2. Естония
 а)
 Естония може да запази в сила за седем години, считано от датата на присъединяването ѝ към ЕС, своето законодателство, действащо към момента на подписване на настоящия протокол по отношение придобиването на земеделска земя и гори от швейцарски граждани, и от търговски дружества, учредени съгласно законодателството на Швейцария, които нито имат седалище, нито имат местен клон или представителство в Естония. При никакви обстоятелства швейцарски гражданин не може да бъде третиран по-малко благосклонно по отношение придобиването на земеделска земя и гори от датата на подписване на настоящия протокол или да бъде третиран по по-рестриктивен начин отколкото гражданин на трета държава. Съгласно това законодателство, от 12 февруари 2003 г. Естония приема Закон за ограниченията относно придобиването на недвижима собственост и Изменения към Закона за поземлената реформа.
 б)
 Швейцарски граждани, които желаят да се установят като самостоятелно заети фермери и да живеят постоянно в Естония и които са пребивавали законно и са били активни в селското стопанство на Естония в продължение на най-малко три години без прекъсване, не са обект на разпоредбите на буква а) или на процедури, различни от онези, на които са обект гражданите на Естония.
 в)
 На третата година след присъединяването ѝ към ЕС се провежда общо преразглеждане на тези временни мерки. В този смисъл Комисията на Европейските общности (наричана по-долу „Комисията“) подава доклад до Съвместния комитет. Съвместният комитет може да реши да съкрати или


text:
прекрати преходния период, посочен в буква а).
 г)
 Ако има достатъчно доказателства, че при изтичане на преходния период, ще има сериозни сътресения или заплаха от сериозни сътресения на пазара на земеделска земя в Естония, Съвместният комитет, по искане на Естония, решава да удължи преходния период с най-много три години.
 3. Кипър
 Кипър може да запази в сила за пет години, считано от датата на присъединяването му към ЕС, законодателството си, действащо към 31 декември 2000 г., относно придобиването на жилища като втори такива.
 Съгласно Ограничение 109 за придобиване на недвижима собственост (от чужденци) и Законите за изменение 52/69, 55/72 и 50/90, придобиването на недвижима собственост в Кипър от лица, които не са кипърски граждани, подлежи на одобрение от Съвета на министрите. Съветът на министрите е предоставил правомощия на Областните управители да предоставят одобрение от негово име. Когато недвижимата собственост превишава 2 донума (1 донум = 1 338 m2), одобрение може да бъде дадено за следните цели:
 а)
 първо или второ жилище, което не превишава площ от 3 донума;
 б)
 професионални или търговски помещения;
 в)
 промишленост в сектори, считани за полезни за икономиката на Кипър.
 Горепосоченият закон е изменен и допълнен от „Закон No 54(I)/2003 (за изменение на закона) за придобиване на недвижима собственост (от чужденци) от 2003 г.“. Новият закон налага ограничения върху граждани на ЕС и регистрирани в ЕС търговски дружества за придобиване на недвижима собственост, свързана с първо жилище и преки чуждестранни инвестиции, или придобиването на недвижима собственост от агенти по недвижима собственост и строителни предприемачи от ЕС. По отношение придобиването на жилище като второ такова, законът предвижда, че за период от пет години след присъединяването на Кипър към ЕС, граждани на ЕС, които не пребивават постоянно в Кипър, и търговски дружества, регистрирани в ЕС, които не са регистрирали седалище, централна администрация или адрес на управление в Кипър, не могат да придобиват недвижима собственост с цел използване като второ жилище без предварително разрешение от Съвета на министрите, който е възложил своето правомощие на областните управители, както е упоменато по-горе.
 4. Латвия
 а)
 Латвия може да запази в сила за седем години, считано от датата на присъединяване към ЕС, правилата, установени в Закон за изменение на Закона за приватизацията на земя в селски райони (в сила от 14 април 2003 г.) по отношение придобиването на земеделска земя и гори от швейцарски граждани и от търговски дружества, учредени съгласно законодателството на Швейцария, които нито имат седалище, нито имат местен клон или представителство в Латвия. При никакви обстоятелства гражданин на Швейцария не може да бъде третиран по-малко благосклонно по отношение придобиването на земеделска земя и гори от датата на подписване на настоящия протокол или да бъде третиран по по-рестриктивен начин отколкото гражданин на трета държава.
 б)
 Преди края на третата година след присъединяването ѝ към ЕС се провежда общо преразглеждане на тези временни мерки. В този смисъл Комисията подава доклад до Съвместния комитет. Съвместният комитет може да реши да съкрати или прекрати преходния период, посочен в буква а).
 в)
 Ако има достатъчно доказателства, че при изтичане на преходния период ще има


text:
сериозни сътресения или заплаха от сериозни сътресения на пазара на земеделска земя в Латвия, Съвместният комитет, по искане на Латвия, решава да удължи преходния период с най-много три години.
 5. Литва
 а)
 Латвия може да запази в сила за седем години, считано от датата на присъединяването ѝ към ЕС, своето законодателство, действащо към времето на подписване на настоящия протокол по отношение придобиването на земеделска земя и гори от швейцарски граждани и от търговски дружества, учредени съгласно швейцарските закони, които нито имат седалище, нито са регистрирани, нито имат местен клон или представителство в Литва. При никакви обстоятелства швейцарски гражданин не може да бъде третиран по-малко благосклонно по отношение придобиването на земеделска земя и гори от датата на подписване на настоящия протокол или да бъде третиран по по-рестриктивен начин отколкото гражданин на трета държава. Съгласно това законодателство, швейцарските граждани и юридически лица, както и организации, учредени в Швейцария без да имат статут на юридическо лице, но с гражданските правомощия, установени в швейцарските закони, не могат да придобиват земеделска земя и гори преди края на 7-годишния преходен период, определен в Договора за присъединяване на Република Латвия към Европейския съюз.
 б)
 Швейцарски граждани, които желаят да се установят като самостоятелно заети фермери и да живеят постоянно в Литва и които са пребивавали законно и са били активни в селското стопанство на Литва в продължение на най-малко три години без прекъсване, не са обект на разпоредбите на буква а) или на процедури, различни от онези, на които са обект гражданите на Литва.
 в)
 На третата година след присъединяването си към ЕС се провежда общо преразглеждане на тези временни мерки. В този смисъл Комисията подава доклад до Съвместния комитет. Съвместният комитет може да реши да съкрати или прекрати преходния период, посочен в буква а).
 г)
 Ако има достатъчно доказателства, че при изтичане на преходния период, ще има сериозни сътресения или заплаха от сериозни сътресения на пазара на земеделска земя в Литва, Съвместният комитет, по искане на Литва, решава да удължи преходния период с най-много три години.
 6. Унгария
 а)
 Унгария може да запази в сила за пет години, считано от датата на присъединяването ѝ към ЕС, своето законодателство, съдържащо се в Закон LV от 1994 г. за земеделската земя, съгласно изменението и допълнението по отношение придобиването на второ жилище.
 б)
 Швейцарски граждани, които са пребивавали законно в Унгария най-малко четири години без прекъсване не са обект на разпоредбите на буква а) или на други правила и процедури, различни от онези, на които са обект гражданите на Унгария. По време на преходния период Унгария прилага разрешителни процедури за придобиването на второ жилище въз основа на обективни, стабилни, прозрачни и публични критерии. Тези критерии се прилагат по еднакъв начин и без да се прави разлика между швейцарските граждани, които пребивават в Унгария.
 в)
 Унгария може да запази в сила за седем години, считано от датата на присъединяването ѝ към ЕС, забраните, съдържащи се в Закон LV от 1994 г. за земеделската земя, съгласно измененията и допълненията относно придобиването на земеделска земя от физически лица, които не пребивават постоянно


text:
и не са граждани на Унгария, и от юридически лица.
 г)
 Швейцарски граждани, които желаят да се установят като самостоятелно заети фермери и които са пребивавали законно и са били активни в селското стопанство на Унгария в продължение на най-малко три години без прекъсване, не са обект на разпоредбите на буква в) или на правила и процедури, различни от онези, на които са обект гражданите на Унгария.
 д)
 На третата година след датата на присъединяването ѝ към ЕС се провежда общо преразглеждане на тези временни мерки. В този смисъл Комисията подава доклад до Съвместния комитет. Съвместният комитет може да реши да съкрати или прекрати преходния период, посочен в буква в).
 е)
 Ако по време на преходния период Унгария приложи разрешителни процедури за придобиването на земеделска земя, те се основават на обективни, стабилни, прозрачни и публични критерии. Тези критерии се прилагат по еднакъв начин.
 ж)
 Ако има достатъчно доказателства, че при изтичане на преходния период, ще има сериозни сътресения или заплаха от сериозни сътресения на пазара на земеделска земя в Унгария, Съвместният комитет, по искане на Унгария, решава да удължи преходния период с най-много три години.
 7. Малта
 Закупуването на недвижима собственост на малтийските острови се урежда от Закона за недвижимата собственост (Придобиване от лица, които не пребивават постоянно) (Загл. 246 от законите на Малта). Този закон предвижда, че:
 a)
 1.
 Швейцарски гражданин може да закупи недвижима собственост в Малта, която да се използва от него като жилище (не непременно първо жилище) при положение, че това лице не притежава вече друго жилище в Малта. Такива покупки не изискват лицето да има право на пребиваване в Малта, въпреки че те са обект на разрешение (с малък брой изключения, посочени в законодателството), което не може да бъде отнемано, ако стойността на имота е по-висока от ежегодно определяна чрез индекс сума (понастоящем 30 000 Lm за апартамент и 50 000 Lm за къща).
 2.
 Швейцарски граждани могат да установят първото си жилище в Малта в съответствие с релевантното национално законодателство. Напускането на Малта не води до задължението за продажба на имота, придобит като първо жилище.
 б)
 Швейцарски граждани, които закупуват имоти в специално определени области, създадени със закона (обичайно области, съставляващи част от проекти за градско възстановяване), не се нуждаят от разрешение за такива покупки, нито са ограничени в броя, ползването или стойността на закупуваните от тях имоти.
 8. Полша
 а)
 Полша може да запази в сила за пет години, считано от датата на присъединяването ѝ към ЕС, своето законодателство, действащо към момента на подписване на настоящия протокол по отношение придобиването на втори жилища. Съгласно това законодателство швейцарски гражданин трябва да спазва изискванията, установени в Закон от 24 март 1920 г. за придобиването на недвижима собственост от чужденци (Dz.U. 1996, Nr 54, poz. 245 с измененията), съгласно измененията.
 б)
 Швейцарски граждани, които са пребивавали законно в Полша в продължение на четири години без прекъсване, не са, що се отнася до придобиването на втори жилища, обект на разпоредбите на буква в) или на други процедури, различни от онези, на които са обект гражданите на Полша.


text:
в)
 Полша може да запази в сила за дванадесет години, считано от датата на присъединяването ѝ към ЕС, своето законодателство относно придобиването на земеделска земя и гори. При никакви обстоятелства швейцарски граждани не могат да бъдат третирани по-малко благосклонно по отношение придобиването на земеделска земя и гори от датата на подписване на настоящия протокол. Съгласно това законодателство швейцарски гражданин ще трябва да спазва изискванията, установени в Закон от 24 март 1920 г. за придобиването на недвижима собственост от чужденци (Dz.U. 1996, Nr 54, poz. 245 с измененията), съгласно измененията.
 г)
 Швейцарски граждани, които желаят да се установят като самостоятелно заети фермери и които са пребивавали законно и вземали под аренда земя в Полша в продължение на най-малко три години без прекъсване, не са обект на разпоредбите на буква в) или на процедури, различни от онези, на които са обект гражданите на Полша по отношение закупуването на земеделска земя и гори от датата на присъединяване. Във Warmińsko-Mazurskie, Pomorskie, Kujawsko-Pomorskie, Zachodniopomorskie, Lubuskie, Dolnośląskie, Opolskie и Wielkopolskie воеводство, периодът на пребиваването и на арендата, указани в предходното изречение се удължава на седем години. Периодът на аренда, предхождащ закупуването на земя, се изчислява индивидуално за всеки швейцарски гражданин, който е вземал земя под аренда в Полша от заверената дата на първоначалния договор за аренда. Самостоятелно заети фермери, които са вземали земя под аренда не като физически, а като юридически лица, могат да прехвърлят правата на юридическото лице по договора за аренда на самите тях като физически лица. За изчисляване на периода на аренда, предхождащ правото на закупуване, се взема предвид периодът на аренда по договорите като юридически лица. На договорите за аренда като физически лица може да бъде предоставена заверена дата със задна дата и ще се взема предвид целият период на аренда на заверените договори. За самостоятелно заетите фермери няма да има крайни срокове за преобразуване на сегашните им договори за аренда в договори като физически лица или в писмени договори със заверена дата. Процедурата за преобразуване на договорите за аренда е прозрачна и при никакви обстоятелства не трябва да представлява пречка.
 д)
 На третата година след датата на присъединяването ѝ към ЕС се провежда общо преразглеждане на тези временни мерки. В този смисъл Комисията подава доклад до Съвместния комитет. Съвместният комитет може да реши да съкрати или прекрати преходния период, посочен в буква а).
 е)
 По време на преходния период Полша прилага установена със закон разрешителна процедура, която гарантира, че предоставянето на разрешения за придобиването на недвижима собственост в Полша се основава на прозрачни, обективни, стабилни и публични критерии. Тези критерии се прилагат по еднакъв начин.
 9. Словения
 а)
 Ако до края на период от най-много седем години, считано от датата на присъединяването на Словения към ЕС, възникнат затруднения, които са сериозни и може да се задържат на пазара на недвижимо имущество или да доведат до сериозно влошаване на пазара на недвижимо имущество в дадена област, Словения може да поиска разрешение да изправи ситуацията на пазара на недвижимо имущество.
 б)
 По искане на Словения, чрез спешна процедура Съвместният комитет определя защитните мерки,


text:
които счита за необходими, като указва условията и модалностите, при които те ще се прилагат.
 в)
 В случай на сериозни затруднения на пазара на недвижими имоти и изрично искане от Словения, Съвместният комитет предприема действия в рамките на пет работни дни от получаване на искането, придружено от съответната обосновка. Така взетото решение за тези мерки се прилага незабавно и взема предвид интересите на всички заинтересовани страни.
 г)
 Мерките, разрешени по буква б), могат да включват дерогации от правилата на настоящото споразумение до степен такава и за такива периоди, които са абсолютно необходими с оглед постигане на целите, указани в буква а).
 10. Словакия
 а)
 Словакия може да запази в сила за седем години, считано от датата на присъединяването ѝ към ЕС, своето законодателство по отношение придобиването от чужденци на земеделска земя и гори. Съгласно това законодателство, чужденец може да придобива право на собственост върху недвижимо имущество, намиращо се в Словашката република, с изключение на земеделска земя и гори. Чужденец не може да придобива право на собственост върху недвижим имот, чието придобиване се ограничава от специална разпоредба, установена в Закона за регулиране на валутния обмен No 202/1995, съгласно измененията.
 б)
 При никакви обстоятелства швейцарски гражданин не може да бъдат третиран по-малко благосклонно по отношение придобиването на земеделска земя и гори от датата на подписване на настоящия протокол или да бъде третиран по по-рестриктивен начин отколкото гражданин на трета държава.
 в)
 Швейцарски граждани, които желаят да се установят като самостоятелно заети фермери и които са пребивавали законно и са били активни в селското стопанство на Словакия в продължение на най-малко три години без прекъсване, не са обект на разпоредбите на буква б) или на правила и процедури, различни от онези, на които са обект гражданите на Словакия.
 г)
 Преди края на третата година след датата на присъединяване се провежда общо преразглеждане на тези временни мерки. В този смисъл Комисията подава доклад до Съвместния комитет. Съвместният комитет може да реши на съкрати или прекрати преходния период, посочен в буква а).
 д)
 Ако по време на преходния период Словакия въведе разрешителни процедури за придобиването на недвижима собственост в Словакия от чужденци, те следва да се основават на прозрачни, обективни, стабилни и публични критерии. Тези критерии се прилагат по еднакъв начин и без да се прави разлика между гражданите на Словакия и на Швейцария.
 е)
 Ако има достатъчно доказателства, че при изтичане на преходния период ще има сериозни сътресения или заплаха от сериозни сътресения на пазара на земеделска земя в Словакия, Съвместният комитет, по искане на Словакия, решава да удължи преходния период с най-много три години.
 ПРИЛОЖЕНИЕ II
 Приложение II към Споразумението между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Швейцарската конфедерация, от друга страна, за свободното движение на хора се изменя, както следва:
 1.
 След заглавието „Раздел А: Актове, посочени в“ под точка 1 „Регламент (ЕИО) No 1408/71“ след „301 R 1386: Регламент (ЕО) No 1386/2001 ...“ се добавя следното:
 „12003 TN 02/02/А: Акт от 16 април 2003 г. за условията на присъединяването на Чешката република, Република Естония, Република Кипър, Република Латвия,


text:
Република Литва, Република Унгария, Република Малта, Република Полша, Република Словения и Словашката република и измененията към Договорите, с които е създаден Европейският съюз.“
 2.
 Под заглавието „За целите на настоящото споразумение регламентът се изменя, както следва:“ точка 1 от раздел А от приложение II към споразумението се изменя, както следва:
 а)
 под буква и) относно приложение III, част А, към последния текст „Швеция — Швейцария“ се добавя следното:
 „Чешката република — Швейцария
 Няма.
 Естония — Швейцария
 Няма спогодба.
 Кипър — Швейцария
 Няма.
 Латвия —Швейцария
 Няма спогодба.
 Литва — Швейцария
 Няма спогодба.
 Унгария — Швейцария
 Няма.
 Малта — Швейцария
 Няма спогодба.
 Полша — Швейцария
 Няма спогодба.
 Словения — Швейцария
 Няма.
 Словакия — Швейцария
 Няма.“;
 б)
 под буква й) относно приложение III, част В след последния запис „Швеция — Швейцария“ се добавя следното:
 „Чешката република — Швейцария
 Няма.
 Естония — Швейцария
 Няма спогодба.
 Кипър — Швейцария
 Няма.
 Латвия — Швейцария
 Няма спогодба.
 Литва — Швейцария
 Няма спогодба.
 Унгария — Швейцария
 Няма.
 Малта — Швейцария
 Няма спогодба.
 Полша — Швейцария
 Няма спогодба.
 Словения — Швейцария
 Няма.
 Словакия — Швейцария
 Няма.“;
 в)
 буква о) относно приложение VI се изменя, както следва:
 аа)
 под точка 3, буква а), подточка iv) след думата „Испания“ се добавя думата „Унгария“;
 бб)
 под точка 4 след думата „Германия“ се добавя думата „Унгария“.
 3.
 Под заглавието „Раздел А: Актове, посочени в“ под точка 2 „Регламент (ЕИО) No 574/72“ след „302 R 410: Регламент (ЕО) No 410/2002 на Комисията ...“ се добавя следното:
 „12003 TN 02/02/А: Акт от 16 април 2003 г. за условията на присъединяването на Чешката република, Република Естония, Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Република Унгария, Република Малта, Република Полша, Република Словения и Словашката република и измененията към Договорите, с които е създаден Европейският съюз.“
 4.
 Под заглавието „Раздел В: Актове, които договорните страни трябва да вземат предвид“ под точки „4.18. 383 D 0117: Решение No 117 ...“, „4.19. 83 D 1112(02): Решение No 118 ...“, „4.27. 388 D 64: Решение No 136 ...“ и „4.37. 393 D 825: Решение No 150 ...“ съответно след „1 94 N: Акт за условията ...“ се добавя следното:
 „12003 TN 02/02/А: Акт от 16 април 2003 г. за условията на присъединяването на Чешката република, Република Естония, Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Република Унгария, Република Малта, Република Полша, Република Словения и Словашката република и измененията към Договорите, с които е създаден Европейският съюз.“
 5.
 За работници, които са граждани на Чешката република, Република Естония, Република Латвия, Република Литва, Република Унгария, Република Полша, Република Словения и Словашката република, уредбата, съдържаща се в параграф 1 от раздел „Застраховка срещу безработица“ от протокола към приложение II, се прилага до 30 април 2011 г.
 ПРИЛОЖЕНИЕ III
 С настоящото раздел А от приложение III към Договора между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Швейцарската конфедерация, от друга страна, се изменя, както следва:
 Актове, съгласно изменението и допълнението от Акта за присъединяване на Чешката република, Република Естония, Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Република Унгария, Република Малта, Република Полша, Република Словения и Словашката република