text:
снемат и поставят в изпитвателния уред така, че да може да бъде измерена най-високата скорост на горене.
 Когато материалът се осигурява със стандартни широчини, се отрязва участък с дължина най-малко 500 mm, който покрива цялата широчина. От така изрязаното парче се вземат мострите, като те трябва да бъдат на не по-малко от 100 mm от ръба на материала и от участъци на еднакво разстояние един от друг.
 По същия начин се вземат мостри от крайните продукти, стига формата на продукта да позволява това. Когато дебелината на продукта е по-голяма от 13 mm, същата се свежда до 13 mm чрез механично въздействие върху страната, която не е обърната към пътническото отделение.
 Композитните материали (вж. точка 10.2.2) се изпитват, все едно че са с еднородна структура.
 В случай на материали, изградени от насложени един върху друг слоеве с различен състав, които не са композитни материали, всички слоеве от материала, разположени на дълбочина 13 mm от обърнатата към пътническото отделение повърхност, се изпитват поотделно.
 10.5.3. Привеждане към околните условия
 Мострите се привеждат към околните условия в продължение на най-малко 24 часа, но не повече от 7 денонощия, при температура 23 ± 2 °C и относителна влажност 50 ± 5 %, като трябва да останат в тези условия непосредствено до начало на изпитването.
 10.6. Методика
 10.6.1.
 Мострите с власинки или кичури се поставят върху плоска повърхност и с помощта на гребена се прави двукратно разчесване по посока обратна на власинките (точка 10.4.5).
 10.6.2.
 Мострата се поставя в държателя за мострата (точка 10.4.2) така, че откритата му страна да бъде обърната надолу към пламъка.
 10.6.3.
 Газовият пламък се регулира до височина от 38 mm посредством марката в камерата, при което смукателният отвор на горелката остава в затворено положение. Преди началото на първото изпитване пламъкът на горелката трябва да е горял в продължение на най-малко 1 минута с цел стабилизиране.
 10.6.4.
 Държателят с мострата се въвежда в горивната камера така, че краят на образеца да влезе в контакт с пламъка и след 15 секунди газовият поток се прекъсва.
 10.6.5.
 Измерването на времето на горене започва в момента, в който основата на пламъка премине през първата измервателна точка. Наблюдава се разпространението на пламъка откъм онази страна (горна или долна), която гори по-бързо.
 10.6.6.
 Измерването на времето на горене приключва, когато пламъкът достигне до последната измервателна точка или бъде угасен преди да е достигнал до нея. Ако пламъкът не успее да достигне последната измервателна точка, се измерва изгорялото разстояние до точката, в която пламъкът е бил угасен. Изгорялото разстояние представлява частта от мострата, разрушена от изгарянето по своята повърхност или във вътрешността си.
 10.6.7.
 Ако мострата не се възпламенява или не продължава да гори след изгасването на горелката, или ако пламъкът угасне преди да е достигнал до първата измервателна точка, така че да не може да се измери време на изгарянето, в изпитвателният протокол се вписва, че скоростта на горене е 0 mm/min.
 10.6.8.
 При провеждане на поредица от изпитвания или повторения на изпитванията трябва да се вземат мерки преди началото на всяко следващо изпитване температурата в горивната


text:
камера и държателя за мострата да не превишава 30 °C.
 10.7. Изчисляване
 Скоростта на горене В в милиметри за минута се определя по формулата:
 B = s/t × 60;
 където:
 s e изгорялото разстояние в милиметри,
 t е времето за изгаряне на разстояние s в секунди.
 10.8. Индекси на значимост на второстепенните характеристики
 Без приложение на второстепенни характеристики.
 10.9. Тълкуване на резултатите
 10.9.1.
 Счита се, че безопасните стъкла, покрити с пластмасов материал (точка 2.3 от настоящото правило) и стъклата от стъкло—пластмаса (точка 2.4 от настоящото правило) удовлетворяват изискванията по отношение на изпитването на огнеустойчивост, ако скоростта на горене не е по-висока от 250 mm/min.
 10.9.2
 Счита се, че безопасните стъкла от неогъваема пластмаса (точка 2.5.1 от настоящото правило), стъклата от гъвкава пластмаса (точка 2.5.2 от настоящото правило) и двойните стъкла от неогъваема пластмаса удовлетворяват изискванията по отношение на изпитването на огнеустойчивост, ако скоростта на горене не е по-висока от 110 mm/min.
 11. ИЗПИТВАНЕ ЗА УСТОЙЧИВОСТ НА ХИМИКАЛИ
 11.1. Химикали, използвани в изпитването
 11.1.1.
 Неабразивен сапунен разтвор: 1 тегловен % калиев олеат, разтворен в дейонизирана вода;
 11.1.2.
 почистващ разтвор за прозорци: воден разтвор на изопропанол и дипропилен гликол монометилов етер с концентрация на всеки от тях между 5 и 10 тегловни %, и амониев хидроокис с концентрация между 1 и 5 тегловни %;
 11.1.3.
 неразреден денатуриран алкохол: 1 обемна част метилов алкохол в 10 обемни части етилов алкохол;
 11.1.4.
 бензин или еквивалентен еталонен бензин: смес от 50 обемни % толуол, 30 обемни % 2,2,4-триметилпентан, 15 обемни % 2,4,4-триметил-1-пентан и 5 обемни % етилов алкохол.
 NB: Съставът на използвания бензин се отбелязва в протокола от изпитването.
 11.1.5.
 Еталонен керосин: смес от 50 обемни % n-октан и 50 обемни % n-декан.
 11.2. Метод на изпитване
 11.2.1. Изпитване с потапяне
 Два образеца за изпитване с размери 180 × 25 mm се подлагат на въздействието на всеки от химикалите, посочени в точка 11.1 по-горе, като за всяко изпитване и за всеки почистващ продукт се използва нов образец.
 Преди всяко изпитване образците се почистват в съответствие с указанията на производителя, след което се привеждат към околните условия в продължение на 48 часа при температура 23°C ± 2°C и относителна влажност 50 ± 5 %. Тези условия се поддържат в хода на всички изпитвания.
 Образците се потапят изцяло в изпитвателната течност и се оставят в нея в продължение на една минута, след което се изваждат и подсушават веднага с чисто памучно парче плат с попивателни свойства.
 11.2.2. Индекси на значимост на второстепенните характеристики
 Безцветно
 Оцветено
 Оцветяване на междинния слой или на покритието от пластмаса
 1
 2
 Останалите второстепенни характеристики нямат отношение.
 11.2.3. Тълкуване на резултатите
 11.2.3.1.
 Счита се, че изпитването за устойчивост на химикали е дало задоволителен резултат, ако не се забелязва омекване, лепливост, микропукнатини или видима загуба на прозрачност на образците за изпитване.
 11.2.3.2.
 Счита се, че даден комплект образци за изпитване удовлетворява изискванията от гледна точка на изпитването за устойчивост на химикали, ако е изпълнено едно от следните условия:
 11.2.3.2.1.
 всички изпитвания са дали задоволителен резултат;
 11.2.3.2.2.
 ако едно от изпитванията е дало незадоволителен резултат,

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
проведената нова поредица от изпитвания с друг комплект образци е дала задоволителни резултати.
 11.2.4. Методика на изпитване с натоварване
 11.2.4.1.
 Образецът за изпитване се закрепва като рамо на хоризонтален лост — от единия край има неподвижно закрепена опора, като образецът е разположен така, че цялата му широчина да се крепи на режещ ръб (опорна точка), разположен на 51 mm от неподвижно закрепения му край. На свободния край на образеца на разстояние 102 mm се закача тежест, както е показано на фигура 21 по-долу:
 Фигура 21
 Метод на разполагане на образеца за изпитване
 11.2.4.2.
 Тежестта е с маса 28,7 t2 g, където t е дебелината на образеца за изпитване в mm. Полученото напрежение при външните влакна на образеца за изпитване е приблизително 6,9 MPa.
 Пример: За образец с дебелина 3 mm, разположен хоризонтално между неподвижно закрепена опора и отстоящ на 51 mm от нея опорен ръб, тежестта, която се прилага на разстояние 102 mm от опорния ръб трябва да бъде 258 g.
 11.2.4.3.
 Докато върху образеца за изпитване се упражнява усилие, по горната му повърхност се нанася един от предписаните химикали над опорната точка. Химикалът се нанася с мека четка с широчина 13 mm, която се омокря с препарата преди всяка мазка. На интервали от 1 s по цялата широчина на образеца за изпитване се нанасят 10 отделни намазвания, като се избягват ръбовете и краищата (вж. фигура 22).
 Фигура 22
 Методика за нанасяне на химикали върху образеца за изпитване
 11.2.5. Индекси на значимост на второстепенните характеристики
 Безцветно
 Оцветено
 Оцветяване на покритието от пластмаса или на пластмасовото стъкло
 1
 2
 Останалите второстепенни характеристики нямат отношение.
 11.2.6. Тълкуване на резултатите
 11.2.6.1.
 Счита се, че изпитването за устойчивост на химикали е дало задоволителен резултат, ако не се забелязва омекване, лепливост, микропукнатини или видима загуба на прозрачност.
 11.2.6.2.
 Счита се, че даден комплект образци за изпитване удовлетворява изискванията от гледна точка на изпитването за устойчивост на химикали, ако е изпълнено едно от следните условия:
 11.2.6.2.1.
 всички изпитвания са дали задоволителен резултат;
 11.2.6.2.2.
 ако едно от изпитванията е дало незадоволителен резултат, проведената нова поредица от изпитвания с друг комплект образци е дала задоволителни резултати.
 12. ИЗПИТВАНЕ НА ГЪВКАВОСТ И ОГЪВАНЕ
 12.1. Приложно поле
 С това изпитване се установява дали дадена пластмаса трябва да бъде класифицирана в категорията на неогъваемите или на гъвкавите пластмаси.
 12.2. Метод на изпитване
 От материал с нормална дебелина се изрязва плоска мостра с дължина 300 mm и широчина 25 mm, която се закрепва хоризонтално в устройства за закрепване така, че 275 mm от дължината ѝ да излизат свободно извън държащото я устройство. Свободният край на мострата се поддържа в хоризонтално положение с помощта на подходяща опора до началото на изпитването. Шестдесет секунди след отстраняването на тази опора се измерва вертикалното отклонение на свободния край и се посочва в mm. Ако то превишава 50 mm, след това изпитване се провежда изпитване за огъване на 180°. Мострата се огъва за кратко, след което се огъва около парче ламарина с дебелина 0,5 mm така, че да ляга плътно между ламарината и стъклото от двете страни.


text:
12.3. Условия на изпитването
 —
 :
 Температура
 :
 20 °C ± 2 °C
 —
 :
 Относителна влажност
 :
 60 % ± 5 %
 12.4. Изисквания
 Вертикалното отклонение трябва да бъде повече от 50 mm за гъвкавите пластмаси и 10 секунди след сгъване на 180° материалът трябва да не показва никакви повреди, подобни на пукнатини в точката на огъване (вж. фигура 23).
 13. ИЗПИТВАНЕ С КРЪСТОСАНО НАРЯЗВАНЕ
 13.1 Приложно поле
 Това изпитване дава несложна методика за определяне на адхезията на покритията към повърхността на стъклото. Чрез него може да се направи оценка на крехкостта и на други якостни характеристики.
 13.2. Апаратура
 Режещ инструмент с 6 остриета, разположени на разстояние 1 mm едно от друго. Лупа с двукратно увеличение за обследване на напречно срязания образец (вж. фигура 24).
 Фигура 23
 Конфигурация за изпитването на гъвкавост
 Фигура 24
 Инструмент с шест остриета
 13.3. Метод на изпитване
 Покритието се нарязва до достигане на повърхността на стъклото с 6 среза и шест перпендикулярни на тях, така че да се получи решетка с 25 квадратчета.
 Режещият инструмент трябва да се движи равномерно със скорост от 2 до 5 cm/s, така че срязванията да достигат до повърхността на стъклото, но да не проникват твърде надълбоко.
 Срязванията се правят така, че двете водещи глави на края на инструмента да се допират еднакво до повърхността. След изпитването срязванията се обследват с лупа, за да се провери дали достигат до повърхността на стъклото. Изпитването се провежда поне на две различни места върху образеца. След като срязванията са направени по тях 5 пъти с приложен лек натиск и в двете диагонални посоки ръчно се прокарва четка от полиамиден косъм.
 13.4. Тълкуване на резултатите
 Срязванията на решетката се обследват с лупа. Ако ръбовете на срязванията са идеално гладки и ако няма отлепили се части от покритието, на покритието се дава стойност за кръстосано нарязване Gt0. Ако има отлепили се малки парченца в точките, където срязванията се пресичат, и ако оголилата се зона е равна на приблизително 5 % от площта на решетката, стойността за кръстосаното нарязване се определя на Gt1.
 По-големите оголени зони се степенуват съответно от Gt2 до Gt5.
 СТЕПЕН ЗА КРЪСТОСАНОТО НАРЯЗВАНЕ
 ОГОЛЕНА ЧАСТ ОТ ПЛОЩТА НА РЕШЕТКАТА
 Gt2
 между 5 и 15 %
 Gt3
 между 15 и 35 %
 Gt4
 между 35 и 65 %
 Gt5
 повече от 65 %
 (1) Подходящи приспособления за абразивно износване се произвеждат от Teledynе Taber (САЩ).
 (2) Подходящи абразивни ролки могат да бъдат набавени от Teledyn Taber (САЩ).
 (3) Напр. Atlas Ci Series, Heraeus Xenotest Series или Suga WEL-X Series.
 (4) Напр. Corning 7 740 Pyrex или Heraeus Suprax.
 (5) За общо облъчване с ултравиолетова светлина се считат всяко облъчване от лъчи с дължина на вълната под 400 nm.
 (6) Международна комисия по осветлението.
 (7) Определена в приложение 7 към Консолидираната резолюция за конструкцията на превозните средства (R.E.3) (документ TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2, последно изменен с поправка 4).
 ПРИЛОЖЕНИЕ 4
 ЗАКАЛЕНИ ПРЕДНИ СТЪКЛА
 1. ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ТИПА
 За закалените предни стъкла се счита, че принадлежат към различни типове, ако се различават най-малко по отношение на една


text:
от следните основни или второстепенни характеристики:
 1.1.
 Основните характеристики са следните:
 1.1.1.
 Търговски наименования или марки;
 1.1.2.
 Форма и размери;
 За закалените предни стъкла се счита, че за целите на изпитванията за разтрошаване и механични свойства принадлежат към една от следните две групи:
 1.1.2.1.
 плоски предни стъкла,
 1.1.2.2.
 огънати предни стъкла.
 1.1.3.
 Категория на дебелината, към която принадлежи номиналната дебелина „е“ (допустимото отклонение при изработката ± 0,2 mm):
 категория I
 е ≤ 4,5 mm
 категория II
 4,5 mm < e ≤ 5,5 mm
 категория III
 5,5 mm < e ≤ 6,5 mm
 категория IV
 6,5 mm < e
 1.2.
 Второстепенните характеристики са следните:
 1.2.1.
 вид на материала (полирано (плоско) стъкло, флоатно стъкло, листово стъкло);
 1.2.2.
 оцветяване (безцветно или оцветено);
 1.2.3.
 наличие или отсъствие на проводници;
 1.2.4.
 наличие или отсъствие на непрозрачно затъмняване.
 2. ИЗПИТВАНЕ ЗА РАЗТРОШАВАНЕ
 2.1. Индекси на значимост на второстепенните характеристики
 2.1.1.
 Под внимание се взема единствено видът на материала.
 2.1.2.
 Счита се, че флоатното стъкло и листовото стъкло имат еднакви индекси на значимост.
 2.1.3.
 Изпитванията за разтрошаване трябва да се повтарят при преминаване от полирано (плоско) стъкло към флоатно или листово стъкло, и обратното.
 2.2. Брой мостри
 На изпитване се подлагат шест мостри от серията образци с най-малка разгъната площ и шест мостри от серията образци с най-голяма разгъната площ, взети в съответствие с предписанията на приложение 13.
 2.3. Различни зони на стъклото
 При закалените предни стъкла се различават две основни зони: FI и FII. Те могат също така да имат и една междинна зона FIII. Тези зони са дефинирани по-долу:
 2.3.1.
 Зона FI
 :
 периферна зона на фино раздробяване с широчина не по-малка от 7 cm, която се простира около целия ръб на предното стъкло и включва и външна ивица с широчина 2 cm, която не се взема под внимание при оценката на резултатите.
 2.3.2.
 Зона FII
 :
 зона на видимост с нееднородно раздробяване, която винаги включва правоъгълен участък с височина не по-малка от 20 cm и дължина не по-малка от 50 cm.
 2.3.2.1.
 За превозни средства от категория M1 центърът на правоъгълния участък се намира в кръг с радиус 10 cm, чийто център съвпада с проекцията на средата на сегмента V1-V2.
 2.3.2.2.
 За превозни средства от категория M1 центърът на правоъгълния участък се намира в кръг с радиус 10 cm, центърът на който съвпада с проекцията на точката 0.
 2.3.2.3.
 При селскостопански и горски трактори и при превозни средства за строителни площадки в протокола от изпитването се посочва местоположението на зоната на видимост.
 2.3.2.4.
 Височината на правоъгълника, посочен по-горе, може да бъде намалена до 15 cm за предни стъкла с височина по-малка от 44 cm.
 2.3.3.
 Зона FIII
 :
 междинна зона с широчина не по-голяма от 5 cm, разположена между зоните FI и FII.
 2.4. Метод на изпитване
 Прилага се методът на изпитване, описан в приложение 3, точка 1.
 2.5. Точки на удара (вж. приложение 17, фигура 2)
 2.5.1.
 Точките на удара се избират, както следва:
 точка 1
 :
 в централната част на зона FII, в участък с високо или ниско механично напрежение;
 точка 2


text:
:
 в зона FIII, възможно най-близо до вертикалната равнина на симетрия на зона FII;
 точки 3 и 3'
 :
 на 3 cm от краищата на една от средните линии на мострата; при наличие на белег за захващане едната от точките на удара трябва да бъде близо до края, върху който е белегът за захващането, а другата — близо до противоположния край;
 точка 4
 :
 в мястото, където радиусът на кривината върху най-дългата средна линия е най-малък;
 точка 5
 :
 на 3 cm, било отляво или отдясно, от края на мострата в място, където радиусът на кривината на ръба е най-малък.
 2.5.2.
 Изпитването за разтрошаване се провежда във всяка от точките 1, 2, 3, 3', 4 и 5.
 2.6. Тълкуване на резултатите
 2.6.1. Счита се, че дадено изпитване е дало задоволителен резултат, ако разтрошаването удовлетворява всички условия, посочени в точки 2.6.1.1, 2.6.1.2 и 2.6.1.3 по-долу.
 2.6.1.1. Зона FI:
 2.6.1.1.1.
 Броят на отломките във всеки квадрат с размери 5 × 5 cm трябва да бъде не по-малък от 40 и не по-голям от 350; когато са изброени обаче по-малко от 40 броя, ако броят на отломките в който и да било квадрат с размери 10 × 10 cm, който съдържа квадрата с размери 5 × 5 cm, е не по-малък от 160, резултатът е задоволителен.
 2.6.1.1.2.
 За целите на горното правило, отломка, която е разделена от страна на квадрата, се приема за половин отломка.
 2.6.1.1.3.
 Разтрошаването не се проверява в ивица с широчина 2 cm около края на мострата, представляваща рамката на стъклото, както и в участъка с радиус 7,5 cm около точката на удара.
 2.6.1.1.4.
 Допуска се наличие на не повече от 3 отломки с повърхност по-голяма от 3 cm2. Повече от две такива отломки не трябва да се намират в един и същи кръг с диаметър 10 cm.
 2.6.1.1.5.
 С изключение на случаите, предвидени в точка 2.6.2.2 по-долу, се допуска наличието на фрагменти с продълговата форма с дължина не по-голяма от 7,5 cm, при условие че същите не са с остри краища. Ако продълговатите отломки стигат до края на стъклото, те не трябва да сключват с него ъгъл по-голям от 45°.
 2.6.1.2 Зона FII:
 2.6.1.2.1.
 Остатъчната видимост след разрушаването на стъклото се изследва в правоъгълния участък, определен в точка 2.3.2. В този правоъгълен участък, общата площ на отломките с повърхност по-голяма от 2 cm2 трябва да съставлява не по-малко от 15 % от площта на правоъгълния участък; при предните стъкла с височина по-малка от 44 cm обаче, както и при стъклата с монтажен ъгъл спрямо вертикалата по-малък от 15°, процентната видимост трябва да бъде не по-малка от 10 % от площта на съответния правоъгълен участък.
 2.6.1.2.2.
 С изключение на случая, предвиден в точка 2.6.2.2, не се допуска наличие на отломки с повърхност по-голяма от 16 cm2.
 2.6.1.2.3.
 В радиус 10 cm около точката на удара, но само в онази част от кръга, която се включва в зоната FII, се допуска наличие на три отломки с повърхност по-голяма от 16 cm2, но не по-голяма от 25 cm2.
 2.6.1.2.4.
 Отломките трябва да


text:
имат като цяло правилна форма и да бъдат без точки от типа, описан в точка 2.6.1.2.4.1. Допуска се обаче наличие на не повече от 10 отломки с неправилна форма в който и да било правоъгълник с размери 50 × 20 cm, но не повече от 25 такива отломки върху цялата повърхност на предното стъкло.
 Никоя от тези отломки не трябва да притежава точка, която отстои на разстояние повече от 35 mm, измерено в съответствие с точка 2.6.1.2.4.1 по-долу.
 2.6.1.2.4.1.
 Една отломка се счита за отломка с неправилна форма, ако тя не може да се впише в окръжност с диаметър 40 mm, ако притежава поне една точка, отстояща на разстояние повече от 15 mm, измерено от върха на точка до частта, чиято широчина е равна на дебелината на стъклото, и ако притежава една или няколко точки с ъгъл при върха, по-малък от 40°.
 2.6.1.2.5.
 С изключение на случая, предвиден в точка 2.6.2.2, се допуска наличие на отломки с продълговата форма в зона FII като цяло, при условие че дължината им не е по-голяма от 10 cm.
 2.6.1.3. Зона FIII
 Характеристиките на разтрошаването в тази зона трябва да бъдат междинни между характеристиките на разтрошаването, допустими за двете съседни зони (FI и FII).
 2.6.2. Счита се, че представеното за типово одобрение предно стъкло удовлетворява изискванията от гледна точка на разтрошаването, ако е изпълнено поне едно от следните условия:
 2.6.2.1.
 всички изпитвания, проведени с използване на дефинираните в точка 2.5.1 точки на удара, са дали задоволителен резултат;
 2.6.2.2.
 едно от изпитванията, проведени с използване на дефинираните в точка 2.5.1 точки на удара, е излъчило незадоволителен резултат при отклонения, които не надхвърлят посочените по-долу граници:
 зона FI
 :
 не повече от пет отломки с дължина между 7,5 и 15 cm,
 зона FII
 :
 не повече от три отломки с повърхност между 16 и 20 cm2, разположени извън кръга с радиус 10 cm, чийто център съвпада с точката на удара;
 зона FIII
 :
 не повече от четири отломки с дължина между 10 и 17,5 cm,
 и е било проведено отново върху нова мостра, която или удовлетворява изискванията от точка 2.6.1, или дава отклонения в посочените по-горе граници.
 2.6.2.3.
 две от изпитванията, проведени с използване на дефинираните в точка 2.5.1 точки на удара, са дали незадоволителен резултат при отклонения, които не надхвърлят посочените в точка 2.6.2.2 граници, и новата серия изпитвания върху нов комплект от мостри е дала резултати, които удовлетворяват изискванията от точка 2.6.1, или не повече от две мостри от новия комплект дават отклонения в посочените в точка 2.6.2.2 граници.
 2.6.3. Ако бъдат констатирани горепосочените отклонения, същите трябва да се впишат в протокола от изпитването, към който се прилагат записи на траен носител на картината на разтрошаване на съответните участъци от предното стъкло.
 3. ИЗПИТВАНЕ НА УДАР С МОДЕЛ НА ГЛАВА
 3.1. Индекси на значимост на второстепенните характеристики
 Без приложение на второстепенни характеристики.
 3.2. Брой мостри
 3.2.1.
 За всяка група закалени предни стъкла на изпитване се подлагат четири мостри с приблизително най-малката разгъната площ и четири мостри с приблизително най-голямата разгъната площ, като всичките осем


text:
проби са от типовете, избрани за целите на изпитванията на разтрошаване (вж. точка 2.2).
 3.2.2.
 Като алтернатива, по преценка на лабораторията, провеждаща изпитванията, за всяка категория дебелина на предните стъкла на изпитване се подлагат шест мостри с размери (1 100 mm × 500 mm)
 .
 3.3. Метод на изпитване
 3.3.1.
 Прилага се методът на изпитване, описан в приложение 3, точка 3,1.
 3.3.2.
 Височината на падане е 1,50 m
 .
 3.4. Тълкуване на резултатите
 3.4.1.
 Счита се, че изпитването е дало задоволителен резултат, ако предното стъкло или мострата за изпитване са се разтрошили.
 3.4.2.
 Счита се, че представената за одобрение серия от мостри удовлетворява изискванията от гледна точка на изпитването на удар с модел на глава, ако е изпълнено едно от следните две условия:
 3.4.2.1.
 всички изпитвания са дали задоволителен резултат;
 3.4.2.2.
 едно от изпитванията е дало незадоволителен резултат и е била проведена нова серия изпитвания върху нов комплект проби, която е дала задоволителни резултати.
 4. ОПТИЧНИ КАЧЕСТВА
 Изискванията по отношение на оптичните качества, посочени в приложение 3, точка 9, се отнасят до всеки тип предно стъкло.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 5
 РАВНОМЕРНО ЗАКАЛЕНИ СТЪКЛА
 (1)
 1. ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ТИПА
 Счита се, че равномерно закалените стъкла принадлежат към различни типове, ако се различават помежду си най-малко по отношение на една от следните основни или второстепенни характеристики.
 1.1.
 Основните характеристики са следните:
 1.1.1.
 търговски наименования или марки;
 1.1.2.
 характер на процеса на закаляване (термичен или химичен);
 1.1.3.
 категория на формата; различават се две категории:
 1.1.3.1.
 плоски стъкла, и
 1.1.3.2.
 плоски и огънати стъкла;
 1.1.4.
 категория на дебелината, към която принадлежи номиналната дебелина „е“ (допустимото отклонение при изработването е 0,2 mm):
 категория I
 e ≤ 3,5 mm
 категория II
 3,5 mm < e ≤ 4,5 mm
 категория III
 4,5 mm < e ≤ 6,5 mm
 категория IV
 6,5 mm < e
 1.2.
 Второстепенните характеристики са следните:
 1.2.1.
 вид на материала (полирано (плоско) стъкло, флоатно стъкло, листово стъкло);
 1.2.2.
 оцветяване (безцветно или оцветено);
 1.2.3.
 наличие или отсъствие на проводници,
 1.2.4.
 наличие или отсъствие на непрозрачно затъмняване.
 2. ИЗПИТВАНЕ ЗА РАЗТРОШАВАНЕ
 2.1. Индекси на значимост на второстепенните характеристики
 Материал
 Индекс на значимост
 Плоско стъкло
 2
 Флоатно стъкло
 1
 Листово стъкло
 1
 Без приложение на второстепенни характеристики.
 2.2. Подбор на мострите
 2.2.1.
 За изпитване се вземат мостри от всяка категория на формата и от всяка категория на дебелината, които се произвеждат трудно, в съответствие със следния критерий:
 2.2.1.1.
 за плоските стъкла се осигуряват два комплекта мостри, съответстващи на:
 2.2.1.1.1.
 най-голямата разгъната площ,
 2.2.1.1.2.
 най-малкия ъгъл между две съседни страни;
 2.2.1.2.
 за плоските и огънатите стъкла се осигуряват три комплекта проби, съответстващи на:
 2.2.1.2.1.
 най-голямата разгъната площ,
 2.2.1.2.2.
 най-малкия ъгъл между две съседни страни.
 2.2.1.2.3.
 най-голямата височина на сегмента.
 2.2.2.
 Счита се, че изпитванията, проведени върху мостри, съответстващи на най-голямата площ „S“, са приложими към всяка друга площ, по-малка от S + 5 %.
 2.2.3.
 Ако представените мостри имат ъгъл γ по-малък от 30°, се счита, че изпитванията са приложими към всички произвеждани стъкла с ъгъл по-голям от γ – 5°.
 Ако представените мостри имат ъгъл γ по-голям или равен


text:
на 30°, се счита, че изпитванията са приложими към всички произвеждани стъкла с ъгъл по-голям или равен на 30°.
 2.2.4.
 Ако височината на сегмента h на представените мостри е по-голяма от 100 mm, се счита, че изпитванията са приложими към всички произвеждани стъкла с височина на сегмента по-малка от h + 30 mm.
 Ако височината на сегмента на представените мостри е по-малка или равна на 100 mm, се счита, че изпитванията са приложими към всички произвеждани стъкла с височина на сегмента по-малка или равна на 100 mm.
 2.3. Брой на мострите за едно изпитване
 Броят на мострите във всяка група от категорията на формата, определена в точка 1.1.3 по-горе, е, както следва:
 Тип на стъклото
 Брой мостри
 Плоско (2 комплекта)
 4
 Плоско и огънато (3 комплекта)
 5
 2.4. Метод на изпитване
 2.4.1.
 Прилага се методът на изпитване, описан в приложение 3, точка 1.
 2.5. Точки на удара (вж. приложение 17, фигура 3)
 2.5.1.
 За плоски стъкла и огънати стъкла точките на удара, описани съответно в приложение 17, фигури 3а и 3б, от една страна, и в приложение 17, фигура 3в, от друга страна, са, както следва:
 точка 1
 :
 на разстояние 3 cm от ръбовете на стъклото, в участъка, където радиусът на кривината на ръба е най-малък;
 точка 2
 :
 на разстояние 3 cm от ръба на една от средните линии, върху онази страна (ако такава има) от стъклото, върху която е нанесен белегът за захващането;
 точка 3
 :
 в геометричния център на стъклото;
 точка 4
 :
 само за огънати стъкла; тази точка се избира върху най-голямата средна линия в участъка от стъклото, където радиусът на кривината е най-малък.
 2.5.2.
 Изпитването се провежда по веднъж във всяка от предписаните точки на удряне.
 2.6. Тълкуване на резултатите
 2.6.1.
 Счита се, че дадено изпитване е дало задоволителен резултат, ако разтрошаването удовлетворява следните условия:
 2.6.1.1.
 Броят на отломките във всеки квадрат с размери 5 × 5 cm е не по-малък от 40 и не по-голям от 400, или 450 при стъклата с дебелина не по-голяма от 3,5 mm.
 2.6.1.2.
 За целите на горното правило, отломка, която е разделена от страна на квадрат, се приема за половин отломка.
 2.6.1.3.
 Разтрошаването не се проверява в ивица с широчина 2 cm около края на мострата, представляваща рамката на стъклото, както и в участъка с радиус 7,5 cm около точката на удара.
 2.6.1.4.
 Не се допуска наличие на отломки с повърхност по-голяма от 3 cm2, освен в участъците, посочени в точка 2.6.1.3 по-горе.
 2.6.1.5.
 Допускат се няколко отломки с продълговата форма, при условие че:
 краищата им не са с режещи ръбове,
 ако достигат до ръба на стъклото, ъгълът, който образуват с него, не е по-голям от 45°,
 и ако, с изключение на случая, посочен в точка 2.6.2.2 по-долу,
 дължината им не надвишава 7,5 cm.
 2.6.2.
 Счита се, че представените за одобрение мостри удовлетворяват изискванията от гледна точка на разтрошаването, ако е изпълнено поне едно от следните условия:
 2.6.2.1.
 всички изпитвания, проведени с използване на предписаните в точка 2.5.1 точки на удряне, са дали задоволителен резултат;
 2.6.2.2.
 едно


text:
от изпитванията, проведени с използване на предписаните в точка 2.5.1 точки на удряне, е дало незадоволителен резултат при отклонения, които не надхвърлят посочените по-долу граници:
 не повече от 5 отломки с дължина между 6 и 7,5 cm,
 не повече от 4 отломки с дължина между 7,5 и 10 cm,
 и е било проведено отново върху нова мостра, която или удовлетворява изискванията от точка 2.6.1, или дава отклонения в посочените по-горе граници;
 2.6.2.3.
 две от изпитванията, проведени с използване на предписаните в точка 2.5.1 точки на удряне, са дали незадоволителен резултат при отклонения, които не надхвърлят посочените в точка 2.6.2.2 граници, и нова серия изпитвания върху нов комплект от мостри е дала резултати, които удовлетворяват изискванията от точка 2.6.1, или не повече от две проби от новия комплект дават отклонения в посочените в точка 2.6.2.2 граници.
 2.6.3.
 Ако бъдат констатирани горепосочените отклонения, същите трябва да се впишат в протокола от изпитването, към който се прилагат записи на траен носител на картината на разтрошаване на съответните участъци от предното стъкло.
 3. ИЗПИТВАНЕ НА МЕХАНИЧНА ЯКОСТ
 3.1. Изпитване с кълбо с маса 227 g
 3.1.1. Индекси на значимост на второстепенните характеристики
 Материал
 Индекс на значимост
 Оцветяване
 Индекс на значимост
 Полирано стъкло
 2
 Безцветно
 1
 Флоатно стъкло
 1
 Оцветено
 2
 Листово стъкло
 1
 Другите второстепенни характеристики (а именно, наличие или липса на проводници) нямат приложение.
 3.1.2. Брой на образците за изпитване
 На изпитване се подлагат по шест образеца за всяка категория на дебелината в съответствие с точка 1.1.4 по-горе.
 3.1.3. Метод на изпитване
 3.1.3.1.
 Прилага се методът на изпитване, описан в приложение 3, точка 2.1.
 3.1.3.2.
 Височината на падане (от долната повърхност на кълбото до горната повърхност на образеца за изпитване) е съгласно посочената за различните дебелини на стъклото в следната таблица:
 Номинална дебелина на стъклото (е)
 Височина на падане
 e ≤ 3,5 mm
 2,0 m + 5 – 0 mm
 3,5 mm < e
 2,5 m + 5 – 0 mm
 3.1.4. Тълкуване на резултатите
 3.1.4.1.
 Счита се, че изпитването е дало задоволителен резултат, ако образецът не се строши.
 3.1.4.2.
 Счита се, че представеният за одобрение комплект образци удовлетворява изискванията от гледна точка на механичната якост, ако е изпълнено поне едно от следните условия:
 3.1.4.2.1
 не повече от едно изпитване е дало незадоволителен резултат,
 3.1.4.2.2
 две от изпитванията са дали незадоволителен резултат и е била проведена нова серия изпитвания върху нов комплект от шест образеца, която е дала задоволителни резултати.
 4. ОПТИЧНИ КАЧЕСТВА
 4.1.
 Изискванията, отнасящи се до нормалната светлопропускливост, посочени в приложение 3, точка 9.1, се прилагат по отношение на равномерно закалените стъкла или части от стъкла, различни от предни стъкла, които са разположени в места, които имат съществено значение за видимостта на водача.
 4.2.
 Предписанията на точка 9 от приложение 3 се прилагат за равномерно закалените стъкла, използвани като предни стъкла на бавно движещи се превозни средства, които поради своите конструктивни характеристики не могат да превишават 40 km/h. Предписанията не се прилагат за плоски предни стъкла, които попадат във вече одобрена група.
 (1) Този тип равномерно закалени стъкла може да се


text:
използва за предни стъкла на бавно движещи се превозни средства, които поради конструктивните си характеристики не могат да превишават 40 km/h.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 6
 ОБИКНОВЕНИ МНОГОСЛОЙНИ ПРЕДНИ СТЪКЛА
 1. ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ТИПА
 За обикновените многослойни предни стъкла се счита, че принадлежат към различни типове, ако се различават най-малко по една от следните основни или второстепенни характеристики:
 1.1.
 Основните характеристики са следните:
 1.1.1.
 търговски наименования или марки;
 1.1.2.
 форма и размери;
 За целите на изпитванията на механичните свойства и устойчивост на въздействие от околната среда обикновените многослойни предни стъкла се разглеждат като принадлежащи към една група.
 1.1.3.
 брой на слоевете стъкло;
 1.1.4.
 номинална дебелина „е“ на предното стъкло при допустимо отклонение при изработването 0,2 n mm (където „n“ е броят на слоевете стъкло в предното стъкло) над или под приписваната номинална стойност;
 1.1.5.
 номинална дебелина на междинния слой или междинните слоеве;
 1.1.6.
 характер и тип на междинния слой или междинните слоеве (напр. PVB или друг пластмасов междинен слой или слоеве).
 1.2.
 Второстепенните характеристики са следните:
 1.2.1.
 вид на материала (полирано (плоско) стъкло, флоатно стъкло, листово стъкло),
 1.2.2.
 оцветяване (пълно или частично) на междинния слой или междинните слоеве (безцветни или оцветени),
 1.2.3.
 оцветяване на стъклото (безцветно или оцветено),
 1.2.4.
 наличие или отсъствие на проводници,
 1.2.5.
 наличие или отсъствие на непрозрачно затъмняване.
 2. ОБЩА ИНФОРМАЦИЯ
 2.1.
 При обикновените многослойни предни стъкла всички изпитвания, с изключение на изпитванията на удар с модел на глава (точка 3.2 по-долу) и изпитванията на оптичните качества, се провеждат върху плоски образци за изпитване, които или са изрязани от реални предни стъкла или са специално изработени за целта. И в двата случая образците за изпитване трябва да бъдат във всички отношения строго представителни за серийно произвежданите предни стъкла, за които е заявено одобрение.
 2.2.
 Преди всяко изпитване образците трябва да престоят в продължение на не по-малко от четири часа при температура 23 °C ± 2 °C. Изпитванията се провеждат възможно най-скоро след изваждането на изпитваните образци от съда, в който са били съхранявани.
 3. ИЗПИТВАНЕ НА УДАР С МОДЕЛ НА ГЛАВА
 3.1. Индекси на значимост на второстепенните характеристики
 Без приложение на второстепенни характеристики.
 3.2. Изпитване на удар с модел на глава върху цяло предно стъкло
 3.2.1. Брой мостри
 Изпитват се по четири мостри от участъка с най-малка разгъната площ и от участъка с най-голяма разгъната площ в съответствие с предписанията на приложение 13.
 3.2.2. Метод на изпитване
 3.2.2.1.
 Прилага се методът на изпитване, описан в приложение 3, точка 3.1.
 3.2.2.2.
 Височината на падане е 1,50 m
 .
 3.2.3. Тълкуване на резултатите
 3.2.3.1.
 Счита се, че изпитването е дало задоволителен резултат, ако са изпълнени следните условия:
 3.2.3.1.1.
 пробата се разрушава, образувайки многобройни кръгови пукнатини, чийто център е приблизително около точката на удара, като най-близко разположените до точката на удара пукнатини отстоят от нея на разстояние не по-голямо от 80 mm;
 3.2.3.1.2.
 слоевете стъкло трябва да останат слепени с междинния пластмасов слой. Извън окръжността с диаметър 60 mm, центърът на която съвпада с точката на удара, се допуска отделяне на междинния слой на едно или няколко места с широчина по-малка от 4


text:
mm от всяка страна на дадена пукнатина.
 3.2.3.1.3.
 От страната на удара:
 3.2.3.1.3.1.
 не трябва да има оголване на междинния слой в участък с площ по-голяма от 20 cm2,
 3.2.3.1.3.2.
 се допуска разкъсване в междинния слой с дължина до 35 mm.
 3.2.3.2.
 Счита се, че даден комплект мостри, представени за одобрение, удовлетворява изискванията от гледна точка на изпитването на удар с модел на глава, ако е изпълнено едно от следните две условия:
 3.2.3.2.1.
 всичките изпитвания са дали задоволителни резултати, или
 3.2.3.2.2.
 ако едно от изпитванията е дало незадоволителен резултат, проведената върху нов комплект мостри допълнителна поредица от изпитвания е дала задоволителни резултати.
 3.3. Изпитване на удар с модел на глава върху плоски образци за изпитване
 3.3.1. Брой на образците за изпитване
 На изпитване се подлагат шест образеца с размери (1 100 mm × 500 mm) .
 3.3.2. Метод на изпитване
 3.3.2.1.
 Прилага се методът на изпитване, описан в приложение 3, точка 3.1.
 3.3.2.2.
 Височината на падане е 4 m mm
 .
 3.3.3. Тълкуване на резултатите
 3.3.3.1.
 Счита се, че изпитването е дало задоволителен резултат, ако са изпълнени следните условия:
 3.3.3.1.1.
 образецът за изпитване се деформира и разрушава, образувайки многобройни кръгови пукнатини, чийто център е приблизително в точката на удара;
 3.3.3.1.2.
 допуска се поява на разкъсвания в междинния слой, при условие че моделът на глава не минава през образеца;
 3.3.3.1.3.
 не се допуска от междинния слой да се отделят големи отломки стъкло.
 3.3.3.2.
 Счита се, че даден комплект образци за изпитване, представени за одобрение, удовлетворява изискванията от гледна точка на изпитването на удар с модел на глава, ако е изпълнено едно от следните две условия:
 3.3.3.2.1.
 всички изпитвания са дали задоволителен резултат, или
 3.3.3.2.2.
 ако едно от изпитванията е дало незадоволителен резултат, проведената върху нов комплект образци за изпитване допълнителна поредица от изпитвания е дала задоволителен резултат.
 4. ИЗПИТВАНЕ НА МЕХАНИЧНА ЯКОСТ
 4.1. Индекси на значимост на второстепенните характеристики
 Без приложение на второстепенни характеристики.
 4.2. Изпитване с кълбо с маса 2 260 g
 4.2.1. Брой на образците за изпитване
 На изпитване се подлагат шест броя квадратни образци за изпитване със страна 300 mm.
 4.2.2. Метод на изпитване
 4.2.2.1.
 Прилага се методът на изпитване, описан в приложение 3, точка 2.2.
 4.2.2.2.
 Височината на падане (от долната повърхност на кълбото до горната повърхност на образеца за изпитване) е 4 m
 .
 4.2.3. Тълкуване на резултатите
 4.2.3.1.
 Счита се, че изпитването е дало задоволителен резултат, ако кълбото не минава през стъклото до 5 секунди след момента на удара.
 4.2.3.2.
 Счита се, че даден комплект образци за изпитване, представени за одобрение, удовлетворява изискванията от гледна точка на изпитването на удар с кълбо с маса 2 260 g, ако е изпълнено едно от следните две условия:
 4.2.3.2.1.
 всички изпитвания са дали задоволителен резултат, или
 4.2.3.2.2.
 ако едно от изпитванията е дало незадоволителен резултат, проведената върху нов комплект образци за изпитване допълнителна поредица от изпитвания е дала задоволителен резултат.
 4.3. Изпитване с кълбо с маса 227 g
 4.3.1. Индекси на значимост на второстепенните характеристики
 Без приложение на второстепенни характеристики.
 4.3.2. Брой на образците за изпитване
 На изпитване


text:
се подлагат двадесет квадратни образеца за изпитване със страна 300 mm.
 4.3.3. Метод на изпитване
 4.3.3.1.
 Прилага се методът на изпитване, описан в приложение 3, точка 2.1.
 Десет от образците се изпитват при температура + 40 °C ± 2 °C, а останалите десет — при температура – 20 °C ± 2 °C.
 4.3.3.2.
 Височината на падане за различните категории на дебелината и масата на отделилите се отломки са дадени в таблицата по-долу.
 Дебелина на образците за изпитване
 mm
 + 40 °C
 – 20 °C
 Височина на падане
 m (1)
 Максимално допустима маса на отломките
 g
 Височина на падане
 m (1)
 Максимално допустима маса на отломките
 g
 e ≤ 4,5
 4,5 < e ≤ 5,5
 5,5 < e ≤ 6,5
 e > 6,5
 9
 10
 11
 12
 12
 15
 20
 25
 8,5
 9
 9,5
 10
 12
 15
 20
 25
 4.3.4. Тълкуване на резултатите
 4.3.4.1.
 Счита се, че изпитването е дало задоволителен резултат, ако са изпълнени следните условия:
 —
 кълбото не е преминало през образеца за изпитване,
 —
 образецът за изпитване не се е разчупил на няколко части,
 —
 ако междинният слой не е разкъсан, теглото на отломките, отделили се от страната на стъклото, която е противоположна на точката на удара, не трябва да превишава съответните стойности, посочени в точка 4.3.3.2 по-горе.
 4.3.4.2.
 Счита се, че даден комплект образци за изпитване, представени за одобрение, удовлетворява изискванията от гледна точка на изпитването на удар с кълбо с маса 227 g, ако е изпълнено едно от следните две условия:
 4.3.4.2.1.
 не по-малко от осем изпитвания, проведени при всяка от изпитвателните температури, са дали задоволителен резултат, или
 4.3.4.2.2.
 повече от две изпитвания, проведени при всяка от изпитвателните температури, са дали незадоволителен резултат и при проведената нова серия изпитвания върху нов комплект образци за изпитване е получен задоволителен резултат.
 5. ИЗПИТВАНЕ НА УСТОЙЧИВОСТ НА ВЪЗДЕЙСТВИЯ ОТ ОКОЛНАТА СРЕДА
 5.1. Изпитване на абразивно износване
 5.1.1. Индекси на значимост и метод на изпитване
 В сила са изискванията от приложение 3, точка 4, като изпитването се провежда в течение на 1 000 цикъла.
 5.1.2. Тълкуване на резултатите
 Счита се, че безопасното стъкло удовлетворява изискванията от гледна точка на устойчивостта на абразивно износване, ако степента на разсейване на светлината в резултат на абразивното износване на образеца не е по-голяма от 2 %.
 5.2. Изпитване за устойчивост на висока температура
 Прилагат се изискванията от приложение 3, точка 5.
 5.3. Изпитване на устойчивостта на светлинно излъчване
 5.3.1. Общи изисквания
 Това изпитване се провежда само ако съответната лаборатория въз основа на информацията, която има за междинния слой, счете това за необходимо.
 5.3.2. Прилагат се изискванията от приложение 3, точка 6.3.
 5.4. Изпитване за устойчивост на влага
 Прилагат се изискванията от приложение 3, точка 7.
 6. ОПТИЧНИ КАЧЕСТВА
 Изискванията по отношение на оптичните качества, посочени в приложение 3, точка 9, се прилагат за всеки тип предно стъкло. Те не се прилагат за плоски предни стъкла, които попадат във вече одобрена група, ако ъгълът на наклона спрямо вертикалата е по-малък от 40°.
 (1) Допустимото отклонение по отношение на височината на падане е .
 ПРИЛОЖЕНИЕ 7


text:
МНОГОСЛОЙНИ СТЪКЛА, РАЗЛИЧНИ ОТ ПРЕДНИ СТЪКЛА
 1. ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ТИПА
 За многослойните стъкла, които не са предни стъкла, се счита, че принадлежат към различни типове, ако се различават помежду си най-малко по една от следните основни или второстепенни характеристики:
 1.1.
 Основните характеристики са следните:
 1.1.1.
 търговски наименования или марки;
 1.1.2.
 категория на дебелината на стъклото, към която принадлежи номиналната дебелина „е“ при допустимо отклонение на изработката ± 0,2 n mm (където „n“ е броят на слоевете стъкло):
 категория I
 e ≤ 5,5 mm
 категория II
 5,5 mm < e ≤ 6,5 mm
 категория III
 6,5 mm < e
 1.1.3.
 номинална дебелина на междинния слой или междинните слоеве;
 1.1.4.
 характер и тип на междинния слой или междинните слоеве (напр. PVB или друг пластмасов междинен слой или слоеве);
 1.1.5.
 специална обработка, на която евентуално са били подложени един или няколко от слоевете стъкло;
 1.2.
 Второстепенните характеристики са следните:
 1.2.1.
 вид на материала (полирано (плоско) стъкло, флоатно стъкло, листово стъкло),
 1.2.2.
 оцветяване (пълно или частично) на междинния слой или междинните слоеве (безцветни или оцветени),
 1.2.3.
 оцветяване на стъклото (безцветно или оцветено),
 1.2.4.
 наличие или отсъствие на непрозрачно затъмняване.
 2. ОБЩА ИНФОРМАЦИЯ
 2.1.
 При многослойните стъкла, различни от предни стъкла, изпитванията се провеждат върху плоски образци за изпитване, които са или отрязани от реални стъкла или са специално изработени. И в двата случая образците за изпитване трябва да бъдат във всички отношения строго представителни за производството, за които е заявено одобрение.
 2.2.
 Преди всяко изпитване изпитваните образците от многослойно стъкло трябва да престоят в продължение на не по-малко от 4 часа при температура 23 °C ± 2 °C. Изпитванията се провеждат веднага след изваждането на изпитваните образци от съда, в който същите са били съхранявани.
 2.3.
 Счита се, че предписанията на настоящото приложение са изпълнени, ако стъклото, представено за одобрение, има същата структура като предно стъкло, което вече е одобрено в съответствие с изискванията на приложение 6 или 8, или 9.
 3. ИЗПИТВАНЕ НА УДАР С МОДЕЛ НА ГЛАВА
 3.1. Индекси на значимост на второстепенните характеристики
 Без приложение на второстепенни характеристики.
 3.2. Брой на образците за изпитване
 На изпитване се подлагат шест образеца с размери (1 100 mm × 500 mm) .
 3.3. Метод на изпитване
 3.3.1.
 Прилага се методът на изпитване, описан в приложение 3, точка 3.1.
 3.3.2.
 Височината на падане е 1,50 m
 .
 3.4. Тълкуване на резултатите
 3.4.1.
 Счита се, че изпитването е дало задоволителен резултат, ако са изпълнени следните условия:
 3.4.1.1.
 образецът за изпитване се деформира и разрушава, образувайки многобройни кръгови пукнатини, чийто център е приблизително в точката на удара;
 3.4.1.2.
 допуска се поява на разкъсване в междинния слой, при условие че главата на манекена не е преминала през образеца;
 3.4.1.3.
 не се допуска от междинния слой да се отделят големи отломки стъкло.
 3.4.2.
 Счита се, че даден комплект образци за изпитване, представени за одобрение, удовлетворява изискванията от гледна точка на изпитването на удар с модел на глава, ако е изпълнено едно от следните две условия:
 3.4.2.1.
 всички изпитвания са дали задоволителни резултати, или
 3.4.2.2.
 ако едно от изпитванията е


text:
дало незадоволителен резултат, проведената върху нов комплект образци за изпитване допълнителна поредица от изпитвания е дала задоволителен резултат.
 4. ИЗПИТВАНЕ НА МЕХАНИЧНА ЯКОСТ — ИЗПИТВАНЕ НА УДАР С КЪЛБО С ТЕГЛО 227 g
 4.1. Индекси на значимост на второстепенните характеристики
 Без приложение на второстепенни характеристики.
 4.2. Брой на образците за изпитване
 На изпитване се подлагат четири квадратни образеца за изпитване (300 mm × 300 mm) .
 4.3. Метод на изпитване
 4.3.1.
 Прилага се методът на изпитване, описан в приложение 3, точка 2.1.
 4.3.2.
 Височината на падане (от долната повърхност на кълбото до горната повърхност на образеца за изпитване) за различните номинални дебелини е посочена в таблицата по-долу:
 Номинална дебелина
 Височина на падане
 e ≤ 5,5 mm
 5 m
 5,5 mm < e ≤ 6,5 mm
 6 m
 6,5 mm < e
 7 m
 4.4. Тълкуване на резултатите
 4.4.1.
 Счита се, че изпитването е дало задоволителен резултат, ако са изпълнени следните условия:
 —
 кълбото не е преминало през образеца за изпитване,
 —
 образецът за изпитване не се е разчупил на няколко части,
 —
 теглото на няколкото отломки, които може да са се отделили от страната на стъклото, противоположна на точката на удара, не е по-голямо от 15 g.
 4.4.2.
 Счита се, че даден комплект образци за изпитване, представен за одобрение, удовлетворява изискванията от гледна точка на изпитването на механична якост, ако е изпълнено едно от следните две условия:
 4.4.2.1.
 всички изпитвания са дали задоволителен резултат, или
 4.4.2.2.
 не повече от две изпитвания са дали незадоволителен резултат и е проведената нова серия изпитвания върху нов комплект образци е дала задоволителен резултат.
 5. ИЗПИТВАНЕ НА УСТОЙЧИВОСТ НА ВЪЗДЕЙСТВИЕ ОТ ОКОЛНАТА СРЕДА
 5.1. Изпитване на абразивно износване
 5.1.1. Индекси на значимост и метод на изпитване
 В сила са изискванията от приложение 3, точка 4, като изпитването се провежда в течение на 1 000 цикъла.
 5.1.2. Тълкуване на резултатите
 Счита се, че безопасното стъкло удовлетворява изискванията от гледна точка на устойчивостта на абразивно износване, ако степента на разсейване на светлината в резултат на абразивното износване на образеца не е по-голяма от 2 %.
 5.2. Изпитване за устойчивост на висока температура
 Прилагат се изискванията от приложение 3, точка 5.
 5.3. Изпитване на устойчивостта на светлинно излъчване
 5.3.1. Общи изисквания
 Това изпитване се провежда само ако съответната лаборатория счете това за необходимо въз основа на информацията, която има за междинния слой.
 5.3.2. Брой на мострите или образците за изпитване
 Прилагат се изискванията от приложение 3, точка 6.3.
 5.4. Изпитване за устойчивост на влага
 Прилагат се изискванията от приложение 3, точка 7.
 6. ОПТИЧНИ КАЧЕСТВА
 Предписанията по отношение на нормалната светлопропускливост, посочени в приложение 3, точка 9.1, се прилагат за стъкла, различни от предни стъкла, или за части от стъкла, различни от предни стъкла, които са разположени в места, които имат съществено значение за видимостта на водача.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 8
 ОБРАБОТЕНИ МНОГОСЛОЙНИ ПРЕДНИ СТЪКЛА
 1. ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ТИПА
 За обработените многослойни предни стъкла се счита, че принадлежат към различни типове, ако се различават помежду си най-малко по една от следните основни или второстепенни характеристики.
 1.1.
 Основните характеристики са следните:


text:
1.1.1.
 търговски наименования или марки;
 1.1.2.
 форма и размери;
 За целите на изпитванията на разтрошаване, механични качества и устойчивост на въздействие от околната среда обработените многослойни предни стъкла се разглеждат като принадлежащи към една група.
 1.1.3.
 брой на слоевете стъкло;
 1.1.4.
 номинална дебелина „е“ на предното стъкло при допустимо отклонение на изработката 0,2 n mm (където „n“ е броят на слоевете стъкло в предното стъкло) над или под приписаната номинална стойност;
 1.1.5.
 специална обработка, на която евентуално са били подложени един или няколко от слоевете стъкло;
 1.1.6.
 номинална дебелина на междинния слой или междинните слоеве;
 1.1.7.
 характер и тип на междинния слой или междинните слоеве (напр. PVB или друг пластмасов междинен слой или слоеве).
 1.2.
 Второстепенните характеристики са следните:
 1.2.1.
 вид на материала (полирано (плоско) стъкло, флоатно стъкло, листово стъкло),
 1.2.2.
 оцветяване (пълно или частично) на междинния слой или междинните слоеве (безцветни или оцветени),
 1.2.3.
 оцветяване на стъклото (безцветно или оцветено),
 1.2.4.
 наличие или отсъствие на проводници,
 1.2.5.
 наличие или отсъствие на непрозрачно затъмняване.
 2. ОБЩА ИНФОРМАЦИЯ
 2.1.
 При обработените многослойни предни стъкла всички изпитвания, с изключение на изпитването на удар с модел на глава върху цяло предно стъкло и изпитванията за определяне на оптичните качества, се провеждат върху мостри и/или плоски образци за изпитване, които са специално изработени за целта. Образците за изпитване обаче трябва да бъдат във всички отношения строго представителни за серийно произвежданите предни стъкла, за които е заявено одобрение.
 2.2.
 Преди всяко изпитване образците трябва да престоят в продължение на не по-малко от четири часа при температура 23 °C ± 2 °C. Изпитванията се провеждат възможно най-бързо след изваждането на изпитваните образци от съда, в който същите са били съхранявани.
 3. ПРЕДПИСАНИ ИЗПИТВАНИЯ
 Обработените многослойни предни стъкла се подлагат на следните изпитвания:
 3.1.
 изпитванията, предписани в приложение 6 за обикновените многослойни предни стъкла,
 3.2.
 изпитването за разтрошаване, описано в точка 4 по-долу.
 4. ИЗПИТВАНЕ ЗА РАЗТРОШАВАНЕ
 4.1. Индекси на значимост на второстепенните характеристики
 Материал
 Индекс на значимост
 Плоско стъкло
 2
 Флоатно стъкло
 1
 Листово стъкло
 1
 4.2. Брой на образците за изпитване или на мострите
 За всяка точка на удряне на изпитване се подлага по един образец с размери (1 100 × 500 mm) или по една мостра.
 4.3. Метод на изпитване
 Прилага се методът на изпитване, описан в приложение 3, точка 1.
 4.4. Точка или точки на удара
 Стъклото се удря върху всеки от външните обработени пластове в центъра на образеца за изпитване или мострата.
 4.5. Тълкуване на резултатите
 4.5.1.
 За всяка точка на удряне се счита, че изпитването на разтрошаване е дало задоволителен резултат, ако общата повърхност на отломките с повърхност по-голяма от 2 cm2, включени в правоъгълния участък, определен в точка 2.3.2 от приложение 4, съставлява не по-малко от 15 % от площта на правоъгълния участък.
 4.5.1.1.
 При изпитване на мостра:
 4.5.1.1.1.
 За превозни средства от категория M1 центърът на правоъгълния участък трябва да се намира в кръг с радиус 10 cm, центърът на който съвпада с проекцията на сегмента V1 V2.
 4.5.1.1.2.
 За превозни средства от категории M и N, различни от


text:
M1, центърът на правоъгълния участък трябва да попада в кръг с радиус 10 cm, центърът на който съвпада с проекцията на точката 0.
 4.5.1.1.3.
 При селскостопански и горски трактори и при превозни средства за строителни площадки в протокола от изпитването се посочва местоположението на зоната за видимост.
 4.5.1.1.4.
 Височината на правоъгълния участък може да бъде намалена до 15 cm при предни стъкла, височината на които е по-малка от 44 cm, или стъкла, монтажният ъгъл на които е по-малък от 15° спрямо вертикалата; процентната видимост трябва да бъде равна на 10 % от повърхността на съответния правоъгълен участък.
 4.5.1.2.
 При изпитване на образци центърът на правоъгълния участък трябва да лежи върху по-голямата ос на изпитваната проба на разстояние 450 mm от единия от ръбовете ѝ.
 4.5.2.
 Счита се, че един образец за изпитване или една проба, представен(а) за одобрение, удовлетворява изискванията от гледна точка на разтрошаването, ако е изпълнено едно от следните условия:
 4.5.2.1.
 изпитването е дало задоволителен резултат за всяка точка на удряне, или
 4.5.2.2.
 за всяка точка на удряне, по отношение на която е регистриран незадоволителен резултат, изпитването е било повторено върху нов комплект от четири образеца за изпитване, при което проведените в една и съща точка на удряне изпитвания върху четирите нови образеца са дали задоволителен резултат.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 9
 БЕЗОПАСНИ СТЪКЛА, ПОКРИТИ С ПЛАСТМАСОВ МАТЕРИАЛ
 (от вътрешната страна)
 1. ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ТИПА
 Ако имат покритие от пластмасов материал, нанесено от вътрешната страна, материалите за безопасните стъкла, дефинирани в приложения 4—8, трябва да удовлетворяват, освен изискванията от съответните приложения, следните допълнителни изисквания.
 2. ИЗПИТВАНЕ НА АБРАЗИВНО ИЗНОСВАНЕ
 2.1. Индекси на значимост и метод на изпитване
 Пластмасовото покритие се подлага на изпитване в течение на 100 цикъла в съответствие с изискванията, предвидени в приложение 3, точка 4.
 2.2. Тълкуване на резултатите
 Счита се, че пластмасовото покритие удовлетворява изискванията от гледна точка на устойчивостта на абразивно износване, ако степента на разсейване на светлината в резултат на абразивното износване на образеца не е по-голяма от 4 %.
 3. ИЗПИТВАНЕ НА УСТОЙЧИВОСТ НА ВЛАГА
 3.1.
 Материалите за закалени безопасни стъкла с пластмасово покритие се подлагат на изпитване за устойчивост на влага.
 3.2.
 Прилагат се изискванията от приложение 3, точка 7.
 4. ИЗПИТВАНЕ НА УСТОЙЧИВОСТТА НА ПРОМЯНА НА ТЕМПЕРАТУРАТА
 Прилагат се изискванията от приложение 3, точка 8.
 5. ИЗПИТВАНЕ НА ОГНЕУСТОЙЧИВОСТ
 Прилагат се изискванията от приложение 3, точка 10.
 6. ИЗПИТВАНЕ ЗА УСТОЙЧИВОСТ НА ХИМИКАЛИ
 Прилагат се изискванията от приложение 3, точка 11.2.1.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 10
 ПРЕДНИ СТЪКЛА ОТ СТЪКЛО—ПЛАСТМАСА
 1. ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ТИПА
 За предните стъкла от стъкло—пластмаса се счита, че принадлежат към различни типове, ако се различават помежду си най-малко по една от следните основни или второстепенни характеристики:
 1.1.
 Основните характеристики са следните:
 1.1.1.
 търговски наименования или марки;
 1.1.2.
 форма и размери;
 За целите на изпитванията на механична якост, устойчивост на въздействия от околната среда, устойчивост на промяна на температурата и устойчивост на химикали се счита, че предните стъкла от стъкло—пластмаса принадлежат към една група.
 1.1.3.
 брой на пластмасовите слоеве;
 1.1.4.
 номинална дебелина „е“ на предното стъкло при допустимо отклонение на изработката ±


text:
0,2 mm;
 1.1.5.
 номинална дебелина на слоя от стъкло;
 1.1.6.
 номинална дебелина на слоя(евете) от пластмаса, изпълняващ(и) ролята на междинен слой (междинни слоеве);
 1.1.7.
 характер и тип на слоевете от пластмаса, изпълняващи ролята на междинни слоеве (напр. PVB или друг материал) и на пластмасовия слой, разположен по вътрешната повърхност;
 1.1.8.
 евентуална специална обработка, на каквато може да е било подложено стъклото.
 1.2.
 Второстепенните характеристики са следните:
 1.2.1
 естество на материала (плоско стъкло, флоатно стъкло, листово стъкло),
 1.2.2.
 оцветяване (пълно или частично) на слоя (слоевете) от пластмаса (безцветни или оцветени),
 1.2.3.
 оцветяване на стъклото (безцветно или оцветено),
 1.2.4.
 наличие или отсъствие на проводници,
 1.2.5.
 наличие или отсъствие на непрозрачно затъмняване.
 2. ОБЩА ИНФОРМАЦИЯ
 2.1.
 При предните стъкла от стъкло—пластмаса всички изпитвания с изключение на изпитването на удар с модел на глава (точка 3.2) и изпитванията за определяне на оптичните качества се провеждат върху плоски образци за изпитване, които или са изрязани от действителни предни стъкла или са специално изработени за целта. И в двата случая образците за изпитване трябва да бъдат във всички отношения строго представителни за серийно произвежданите предни стъкла, за които е заявено одобрение.
 2.2.
 Преди всяко изпитване образците трябва да престоят в продължение на не по-малко от четири часа при температура 23 °C ± 2 °C. Изпитванията се провеждат възможно най-скоро след изваждането на изпитваните образци от съда, в който са били съхранявани.
 3. ИЗПИТВАНЕ НА УДАР С МОДЕЛ НА ГЛАВА
 3.1. Индекси на значимост на второстепенните характеристики
 Без приложение на второстепенни характеристики.
 3.2. Изпитване на удар с модел на глава върху цяло предно стъкло
 3.2.1. Брой мостри
 На изпитване се подлагат четири мостри от серията мостри с най-малка разгъната площ и четири мостри от серията мостри с най-голяма разгъната площ, подбрани в съответствие с изискванията от приложение 13.
 3.2.2. Метод на изпитване
 3.2.2.1.
 Прилага се методът на изпитване, описан в приложение 3, точка 3.1.
 3.2.2.2.
 Височината на падане е 1,50 m
 .
 3.2.3. Тълкуване на резултатите
 3.2.3.1.
 Счита се, че изпитването е дало задоволителен резултат, ако са изпълнени следните условия:
 3.2.3.1.1.
 слоят от стъкло се разрушава, образувайки многобройни кръгови пукнатини, чийто център е приблизително в точката на удара, при което най-близко разположените до точката на удара пукнатини отстоят от нея на разстояние не по-голямо от 80 mm;
 3.2.3.1.2.
 слоят от стъкло трябва да остане слепен с междинния слой от пластмасов материал. Допуска се отделяне на междинния слой на едно или няколко места с широчина по-малка от 4 mm от всяка страна на дадена пукнатина, стига тя да е разположени извън окръжността с диаметър 60 mm, центърът на която съвпада с точката на удара;
 3.2.3.1.3.
 допуска се разкъсване на междинния слой откъм страната на удара с дължина до 35 mm.
 3.2.3.2.
 Счита се, даден комплект образи за изпитване, представени за одобрение, удовлетворява изискванията от гледна точка на изпитването на удар с модел на глава, ако е изпълнено едно от следните две условия:
 3.2.3.2.1.
 всички изпитвания са дали задоволителни резултати, или
 3.2.3.2.2.
 ако едно от изпитванията е дало незадоволителен резултат, проведената върху нов комплект образци за изпитване допълнителна поредица


text:
от изпитвания е дала задоволителен резултат.
 3.3. Изпитване на удар с модел на глава върху плоски образци за изпитване
 3.3.1. Брой на образците за изпитване
 На изпитване се подлагат шест образеца с размери (1 100 mm × 500 mm) .
 3.3.2. Метод на изпитване
 3.3.2.1.
 Прилага се методът на изпитване, описан в приложение 3, точка 3.1.
 3.3.2.2.
 Височината на падане е 4 m
 .
 3.3.3. Тълкуване на резултатите
 3.3.3.1.
 Счита се, че изпитването е дало задоволителен резултат, ако са изпълнени следните условия:
 3.3.3.1.1.
 слоят от стъкло поддава и се счупва, образувайки многобройни кръгови пукнатини, чийто център е приблизително в точката на удара;
 3.3.3.1.2.
 допускат се разкъсвания на междинния слой, при условие че главата на манекена не минава през образеца за изпитване;
 3.3.3.1.3.
 не се допуска от междинния слой да се отделят големи отломки стъкло.
 3.3.3.2.
 Счита се, че даден комплект образи за изпитване, представени за одобрение, удовлетворява изискванията от гледна точка на изпитването на удар с модел на глава, ако е изпълнено едно от следните две условия:
 3.3.3.2.1.
 всички изпитвания са дали задоволителни резултати, или
 3.3.3.2.2.
 ако едно от изпитванията е дало незадоволителен резултат, проведената върху нов комплект образци за изпитване допълнителна поредица от изпитвания е дала задоволителен резултат.
 4. ИЗПИТВАНЕ НА МЕХАНИЧНА ЯКОСТ
 4.1. Индекси на значимост, метод на изпитване и тълкуване на резултатите
 Прилагат се изискванията от приложение 6, точка 4.
 4.2. Третото изискване от точка 4.3.4.1 от приложение 6 обаче не се прилага.
 5. ИЗПИТВАНЕ НА УСТОЙЧИВОСТ НА ВЪЗДЕЙСТВИЕ ОТ ОКОЛНАТА СРЕДА
 5.1. Изпитване на абразивно износване
 5.1.1. Изпитване на абразивно износване на външната повърхност
 5.1.1.1.
 Прилагат се изискванията от приложение 6, точка 5.1.
 5.1.2. Изпитване на абразивно износване на вътрешната повърхност
 5.1.2.1.
 Прилагат се изискванията от приложение 9, точка 2.
 5.2. Изпитване за устойчивост на висока температура
 Прилагат се изискванията от приложение 3, точка 5.
 5.3. Изпитване на устойчивостта на светлинно излъчване
 Прилагат се изискванията от приложение 3, точка 6.3.
 5.4. Изпитване за устойчивост на влага
 Прилагат се изискванията от приложение 3, точка 7.
 5.5. Изпитване на въздействието на промяна на температурата
 Прилагат се изискванията от приложение 3, точка 8.
 6. ОПТИЧНИ КАЧЕСТВА
 Изискванията по отношение на оптичните качества, посочени в приложение 3, точка 9, се прилагат за всеки тип предно стъкло.
 7. ИЗПИТВАНЕ НА ОГНЕУСТОЙЧИВОСТ
 Прилагат се изискванията от приложение 3, точка 10.
 8. ИЗПИТВАНЕ ЗА УСТОЙЧИВОСТ НА ХИМИКАЛИ
 Прилагат се изискванията от приложение 3, точка 11.2.1.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 11
 СТЪКЛА ОТ СТЪКЛО—ПЛАСТМАСА, РАЗЛИЧНИ ОТ ПРЕДНИ СТЪКЛА
 1. ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ТИПА
 За стъклата от стъкло—пластмаса, различни от предни стъкла, се счита, че принадлежат към различни типове, ако се различават помежду си най-малко по една от следните основни или второстепенни характеристики:
 1.1.
 Основните характеристики са следните:
 1.1.1.
 търговски наименования или марки;
 1.1.2.
 категорията на дебелината, към която принадлежи номиналната дебелина „е“, при допустимо отклонение на изработката 0,2 mm:
 категория I
 e ≤ 3,5 mm
 категория II
 3,5 mm < e ≤ 4,5 mm
 категория III
 4,5 mm ≤ e
 1.1.3.
 номинална дебелина на слоя(евете) от пластмаса, изпълняващ(и) ролята на междинен слой (междинни слоеве);
 1.1.4.
 номинална дебелина на


text:
стъклото;
 1.1.5.
 тип на слоевете от пластмасов материал, които изпълняват ролята на междинни слоеве (напр. PVB или друг материал) и на пластмасовия слой върху вътрешната повърхност;
 1.1.6.
 евентуална специална обработка, на каквато може да е бил подложен слоят от стъкло.
 1.2.
 Второстепенните характеристики са следните:
 1.2.1.
 вид и характер на материала (плоско стъкло, флоатно стъкло, листово стъкло),
 1.2.2.
 оцветяване (пълно или частично) на слоя (слоевете) от пластмаса (безцветни или оцветени),
 1.2.3.
 оцветяване на стъклото (безцветно или оцветено),
 1.2.4.
 наличие или отсъствие на непрозрачно затъмняване.
 2. ОБЩА ИНФОРМАЦИЯ
 2.1.
 При стъклата от стъкло—пластмаса, различни от предни стъкла, изпитванията се провеждат върху плоски образци за изпитване, които са или отрязани от реални стъкла, или са специално изработени. И в двата случая образците за изпитване трябва да бъдат във всички отношения строго представителни за производството, за които е заявено одобрение.
 2.2.
 Преди всяко изпитване образците от стъкла от стъкло—пластмаса трябва да престоят в продължение на не по-малко от четири часа при температура 23 °C ± 2 °C. Изпитванията се провеждат възможно най-скоро след изваждането на изпитваните образци от съда, в който са били съхранявани.
 2.3.
 Счита се, че условията от настоящото приложение са изпълнени, ако стъклото, представено за одобрение, има същия състав като вече одобреното предно стъкло в съответствие с изискванията от приложение 10.
 3. ИЗПИТВАНЕ НА УДАР С МОДЕЛ НА ГЛАВА
 3.1. Индекси на значимост на второстепенните характеристики
 Без приложение на второстепенни характеристики.
 3.2. Брой на образците за изпитване
 На изпитване се подлагат шест образеца с размери (1 100 mm × 500 mm) .
 3.3. Метод на изпитване
 3.3.1.
 Прилага се методът на изпитване, описан в приложение 3, точка 3.1.
 3.3.2.
 Височината на падане е 1,50 m
 .
 3.4. Тълкуване на резултатите
 3.4.1.
 Счита се, че изпитването е дало задоволителен резултат, ако са изпълнени следните условия:
 3.4.1.1.
 слоят от стъкло се разрушава, образувайки многобройни пукнатини;
 3.4.1.2.
 допускат се разкъсвания на междинния слой, при условие че моделът на глава не минава през образеца за изпитване;
 3.4.1.3.
 не се допуска от междинния слой да се отделят големи отломки стъкло.
 3.4.2.
 Счита се, даден комплект образци за изпитване, представени за одобрение, удовлетворява изискванията от гледна точка на изпитването на удар с модел на глава, ако е изпълнено едно от следните две условия:
 3.4.2.1.
 всички изпитвания са дали задоволителни резултати, или
 3.4.2.2.
 ако едно от изпитванията е дало незадоволителен резултат, проведената върху нов комплект образци за изпитване допълнителна поредица от изпитвания, е дала задоволителен резултат.
 4. ИЗПИТВАНЕ НА МЕХАНИЧНА ЯКОСТ — ИЗПИТВАНЕ НА УДАР С КЪЛБО С ТЕГЛО 227 g
 4.1.
 В сила са условията от приложение 7, точка 4, с изключение на таблицата в точка 4.3.2, която се заменя със следната таблица:
 Номинална дебелина
 Височина на падане
 e ≤ 3,5 mm
 5 m
 3,5 mm < e ≤ 4,5 mm
 6 m
 e > 4,5 mm
 7 m
 4.2.
 Предписанията на приложение 7, точка 4.4.1.2 обаче не се прилагат.
 5. ИЗПИТВАНЕ НА УСТОЙЧИВОСТ НА ВЪЗДЕЙСТВИЕ ОТ ОКОЛНАТА СРЕДА
 5.1 Изпитване на абразивно износване
 5.1.1. Изпитване на абразивно износване на външната повърхност
 Прилагат се изискванията от


text:
приложение 7, точка 5.1.
 5.1.2. Изпитване на абразивно износване на вътрешната повърхност
 Прилагат се изискванията от приложение 9, точка 2.1.
 5.2. Изпитване за устойчивост на висока температура
 Прилагат се изискванията от приложение 3, точка 5.
 5.3. Изпитване на устойчивостта на светлинно излъчване
 Прилагат се изискванията от приложение 3, точка 6.3.
 5.4. Изпитване за устойчивост на влага
 Прилагат се изискванията от приложение 3, точка 7.
 5.5. Изпитване на въздействието на промяна на температурата
 Прилагат се изискванията от приложение 3, точка 8.
 6. ОПТИЧНИ КАЧЕСТВА
 Изискванията, отнасящи се до нормалната светлопропускливост, посочени в приложение 3, точка 9.1, се прилагат по отношение на стъкла или части от стъкла, различни от предни стъкла, които са разположени в места, които имат съществено значение за видимостта на водача.
 7. ИЗПИТВАНЕ НА ОГНЕУСТОЙЧИВОСТ
 Прилагат се изискванията от приложение 3, точка 10.
 8. ИЗПИТВАНЕ ЗА УСТОЙЧИВОСТ НА ХИМИКАЛИ
 Прилагат се изискванията от приложение 3, точка 11.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 12
 ДВОЙНИ СТЪКЛА
 1. ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ТИПА
 За двойните стъкла се счита, че принадлежат към различни типове, ако се различават помежду си най-малко по една от следните основни или второстепенни характеристики.
 1.1.
 Основните характеристики са следните:
 1.1.1.
 търговски наименования или марки;
 1.1.2.
 конструкция на двойното стъкло (симетрично, несиметрично);
 1.1.3.
 тип на всеки слой от стъклото в съответствие с определенията в точка 1 от приложение 5, 7 или 11 към настоящото правило;
 1.1.4.
 номинална широчина на междината между двете стъкла;
 1.1.5.
 тип уплътнение.
 1.2.
 Второстепенните характеристики са:
 1.2.1.
 второстепенните характеристики на всяко съставно стъкло в съответствие с определенията в точка 1.2 от приложение 5, 7 или 11 към настоящото правило.
 2. ОБЩА ИНФОРМАЦИЯ
 2.1.
 Всяко съставно стъкло от двойното стъкло трябва или да бъде типово одобрено, или да съответства на изискванията, изложени в съответното приложение към настоящото правило (приложение 5, 7 или 11).
 2.2.
 Счита се, че изпитванията, проведени върху двойни стъкла с номинална широчина на междината „е“, са приложими за всички двойни стъкла, които притежават същите характеристики и номинална широчина на междината „е“ ± 3 mm. Заявителят на типовото одобрение обаче може да представи за изпитване пробата с най-малка и пробата с най-голяма междина.
 2.3.
 При двойните стъкла с поне едно многослойно стъкло или едно стъкло от стъкло—пластмаса преди всяко изпитване образците за изпитване трябва да престоят в продължение на не по-малко от 4 часа при температура 23 °C ± 2 °C. Изпитванията се провеждат веднага след изваждането на изпитваните проби от съда, в който са били съхранявани.
 3. ИЗПИТВАНЕ НА УДАР С МОДЕЛ НА ГЛАВА
 3.1. Индекс на значимост на второстепенните характеристики
 Без приложение на второстепенни характеристики.
 3.2. Брой на образците за изпитване
 За всяка категория на дебелина на съставните стъкла и за всяка широчина на разделящата ги междина в съответствие с точка 1.1.4 по-горе на изпитване се подлагат шест образци с размери 1 100 × 500 mm .
 3.3. Метод на изпитване
 3.3.1.
 Прилага се методът на изпитване, описан в приложение 3, точка 3.1.
 3.3.2.
 Височината на падане е 1,50 m
 .
 3.3.3.
 При несиметричните двойни стъкла се провеждат по три изпитвания върху всяка страна.
 3.4. Тълкуване на резултатите


text:
3.4.1.
 Двойни стъкла, съставени от две равномерно закалени стъкла:
 Счита се, че изпитването е дало задоволителен резултат, ако и двете съставни стъкла се разрушат.
 3.4.2.
 Двойни стъкла, съставени от многослойни стъкла и/или от стъкла от стъкло—пластмаса, които не са предни стъкла
 Счита се, че изпитването е дало задоволителен резултат, ако са изпълнени следните условия:
 3.4.2.1.
 двата компонента на образеца за изпитване не устоят и се разрушават, образувайки многобройни кръгови пукнатини, чийто център е приблизително в точката на удара;
 3.4.2.2
 допускат се разкъсвания в междинния слой (междинните слоеве), при условие че моделът на глава не минава през образеца за изпитване;
 3.4.2.3
 от междинния слой не се отделят големи отломки стъкло.
 3.4.3.
 Двойни стъкла, съставени от едно равномерно закалено стъкло и едно многослойно стъкло или едно стъкло от стъкло—пластмаса, които не са предни стъкла:
 3.4.3.1
 закаленото стъкло се разрушава;
 3.4.3.2
 многослойното стъкло или стъклото от стъкло—пластмаса не устоява и се разрушава, образувайки многобройни кръгови пукнатини, чийто център е приблизително в точката на удара;
 3.4.3.3
 допускат се разкъсвания в междинния слой (междинните слоеве), при условие че моделът на глава не минава през образеца за изпитване;
 3.4.3.4
 от междинния слой не се отделят големи отломки стъкло.
 3.4.4.
 За даден комплект образци за изпитвания, представени за одобрение, се счита, че удовлетворяват изискванията от гледна точка на изпитването на удар с модел на глава, ако е изпълнено едно от следните две условия:
 3.4.4.1.
 всички изпитвания са дали задоволителни резултати, или
 3.4.4.2.
 ако едно от изпитванията е дало незадоволителен резултат, проведената върху нов комплект образци за изпитване допълнителна поредица от изпитвания е дала задоволителен резултат.
 4. ОПТИЧНИ КАЧЕСТВА
 Изискванията по отношение на нормалната светлопропускливост, изложени в приложение 3, точка 9.1, се прилагат по отношение на двойните стъкла или частите от двойни стъкла, разположени в места, които имат съществено значение за видимостта на водача.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 13
 ГРУПИРАНЕ НА ПРЕДНИ СТЪКЛА ЗА ЦЕЛИТЕ НА ИЗПИТВАНИЯТА ЗА ОДОБРЕНИЕ
 1. ВЗЕМАТ СЕ ПОД ВНИМАНИЕ СЛЕДНИТЕ ХАРАКТЕРИСТИКИ НА ПРЕДНОТО СТЪКЛО:
 1.1.
 разгъната площ;
 1.2.
 височина на сегмента;
 1.3.
 кривина.
 2. ГРУПИТЕ СЕ ФОРМИРАТ ВЪЗ ОСНОВА НА КЛАСА НА ДЕБЕЛИНАТА.
 3. КЛАСИФИКАЦИЯТА СЕ ИЗВЪРШВА СПОРЕД РАЗГЪНАТАТА ПЛОЩ ВЪВ ВЪЗХОДЯЩ РЕД НА СТОЙНОСТИТЕ.
 Избират се пет образеца с най-голяма разгъната площ и пет образеца с най-малка разгъната площ, които се номерират, както следва:
 1 за най-големия
 2 за най-големия след 1
 3 за най-големия след 2
 4 за най-големия след 3
 5 за най-големия след 4
 1 за най-малкия
 2 за най-малкия след 1
 3 за най-малкия след 2
 4 за най-малкия след 3
 5 за най-малкия след 4
 4. В РАМКИТЕ НА ВСЯКА ОТ ДВЕТЕ СЕРИИ, ОПРЕДЕЛЕНИ В ТОЧКА 3 ПО-ГОРЕ, ВИСОЧИНАТА НА СЕГМЕНТА СЕ ОБОЗНАЧАВА, КАКТО СЛЕДВА:
 1 за най-голямата височина на сегмента,
 2 за следващата по големина,
 3 за следващата по големина,
 и т.н.
 5. В РАМКИТЕ НА ВСЯКА ОТ ДВЕТЕ СЕРИИ, ОПРЕДЕЛЕНИ В ТОЧКА 3 ПО-ГОРЕ, КРИВИНАТА СЕ ОБОЗНАЧАВА, КАКТО СЛЕДВА:
 1 за най-малката кривина,
 2 за следващата най-малка кривина,
 3 за следващата най-малка кривина,
 и т.н.
 6. ЗА ВСЯКО ПРЕДНО СТЪКЛО ОТ ДВЕТЕ СЕРИИ, ОПРЕДЕЛЕНИ В ТОЧКА 3, НОМЕРАТА


text:
СЕ СЪБИРАТ.
 6.1.
 Предното стъкло от множеството на петте с най-голяма разгъната площ, което има най-малък сбор, и предното стъкло от множеството на петте с най-малка разгъната площ, което има най-малък сбор, се подлагат на пълни изпитвания, съгласно предписанията на приложения 4, 6, 8, 9 и 10.
 6.2.
 Другите предни стъкла от същата серия се подлагат на изпитване за определяне на оптичните качества в съответствие с приложение 3, точка 9.
 7. На изпитване могат да се подложат също така и няколко предни стъкла със съществено различаващи се параметри по отношение на формата и/или кривината и принадлежащи към крайните граници на избраната група, ако отговарящата за провеждането на изпитванията техническа служба счете, че въпросните параметри могат да предизвикат съществени неблагоприятни последици.
 8. Границите на групата се определят по разгънатата площ на предното стъкло. В случаите, в които представеното за одобрение предно стъкло има разгъната площ извън одобрените граници и/или чувствително по-голяма височина на сегмента, или чувствително по-малка кривина, се счита че то принадлежи към нов тип и се подлага на допълнителни изпитвания, ако техническата служба счете, че е налице необходимост от такива изпитвания въз основа на информацията за изделието и използвания материал, която е на разположение на службата.
 9. Ако титулярят на одобрението произведе впоследствие друг модел предно стъкло в съответния одобрен клас дебелина:
 9.1.
 трябва да се установи дали този модел може да се причисли към петте образеца с най-голяма или петте образеца с най-малка площ, избрани за целите на одобрението на въпросната група;
 9.2.
 трябва да се извърши ново номериране в съответствие с правилата, описани в точки 3, 4 и 5 по-горе;
 9.3.
 ако сборът от номерата, приписани на новопричисленото към петте най-големи или петте най-малки образеца предно стъкло:
 9.3.1.
 се окаже най-малкият, се провеждат следните изпитвания:
 9.3.1.1.
 за предни стъкла от закалено стъкло:
 9.3.1.1.1.
 изпитване на разтрошаване
 9.3.1.1.2.
 изпитване на удар с модел на глава
 9.3.1.1.3.
 оптично изкривяване
 9.3.1.1.4.
 изместване на вторичния образ
 9.3.1.1.5.
 светлопропускливост;
 9.3.1.2.
 за обикновени многослойни предни стъкла и предни стъкла от стъкло—пластмаса:
 9.3.1.2.1.
 изпитване на удар с модел на глава
 9.3.1.2.2.
 оптично изкривяване
 9.3.1.2.3.
 изместване на вторичния образ
 9.3.1.2.4.
 светлопропускливост;
 9.3.1.3.
 за обработени многослойни предни стъкла — изпитванията, предписани в точки 9.3.1.1.1, 9.3.1.1.2 и 9.3.1.2;
 9.3.1.4.
 за предни стъкла, покрити с пластмасов материал — според случая изпитванията, предписани в точка 9.3.1.1 или 9.3.1.2;
 9.3.2.
 ако сборът не се окаже най-малкият, се провеждат само изпитванията, предписани за проверка на оптичните качества и описани в приложение 3, точка 9.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 14
 СТЪКЛА ОТ НЕОГЪВАЕМА ПЛАСТМАСА, РАЗЛИЧНИ ОТ ПРЕДНИ СТЪКЛА
 1. ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ТИПА
 За стъклата от стъкло—пластмаса се счита, че принадлежат към различни типове, ако се различават помежду си най-малко по една от следните основни или второстепенни характеристики:
 1.1.
 Основните характеристики са следните:
 1.1.1.
 търговски наименования или марки;
 1.1.2.
 химическо означение на материала;
 1.1.3.
 класификация на материала от производителя;
 1.1.4.
 процес на производство;
 1.1.5.
 форма и размери;
 1.1.6.
 номинална дебелина. Допустимите отклонения в дебелината за екструдирани пластмасови изделия са ± 10 % от номиналната дебелина. За пластмасови изделия, произведени по други технологии (напр. лят акрилов лист),


text:
допустимите отклонения в дебелината се дават от уравнението (допустими отклонения в дебелината (mm) = ± (0,4 + 0,1 e), където „е“ е дебелината на листа в милиметри. Приложимият стандарт е ISO 7823/1;
 1.1.7.
 оцветяване на пластмасовото изделие;
 1.1.8.
 естество на повърхностното покритие.
 1.2.
 Второстепенните характеристики са следните:
 1.2.1.
 наличие или отсъствие на проводници или нагревателни елементи.
 2. ОБЩА ИНФОРМАЦИЯ
 2.1.
 При стъкла от неогъваема пластмаса изпитванията се провеждат или върху плоски образци за изпитване, които са строго представителни за крайното изделие, или върху крайните детайли. Всички оптични измервания се правят върху реални части.
 2.2.
 От образците за изпитване трябва да бъдат отстранени защитените слоеве и те да бъдат внимателно почистени преди изпитването.
 2.2.1.
 Образците за изпитване престояват при температура 23 °C ± 2 °C и относителна влажност 50 % ± 5 в продължение на 48 часа.
 2.3.
 С цел описване на начина на разтрошаване при динамично натоварване се оформят класове в зависимост от приложението на пластмасата. Тези класове са във връзка с вероятността за удряне на човешка глава в пластмасовото стъкло и за тях се прилагат различни изисквания по отношение на изпитването на удар с модел на глава.
 3. ИЗПИТВАНЕ НА ГЪВКАВОСТ
 3.1. Индекси на значимост на второстепенните характеристики
 Без приложение на второстепенни характеристики.
 3.2. Брой на образците за изпитване
 На изпитване се подлагат шест образеца с размери 300 mm × 25 mm.
 3.3. Метод на изпитване
 3.3.1.
 Прилага се методът на изпитване, описан в приложение 3, точка 12.
 3.4. Тълкуване на резултатите
 За да се счита един образец или една мостра за произведена от неогъваема пластмаса, нейното отклонение от вертикалата трябва да бъде по-малко или равно на 50 mm след 60 секунди.
 4. ИЗПИТВАНЕ НА УДАР С МОДЕЛ НА ГЛАВА
 4.1. Индекси на значимост на второстепенните характеристики
 Без приложение на второстепенни характеристики.
 4.2. Брой на образците за изпитване
 На изпитване се подлагат шест образеца с размери (1 170 × 570 + 0/– 2 mm) или шест цели части.
 4.3. Метод на изпитване
 4.3.1.
 Прилага се методът на изпитване, описан в приложение 3, точка 3.2.
 4.3.2.
 За преградни стъкла и разделящи прозорци, при които съществува вероятност от удряне (класифицирани като VIII/A), височината на падане е 3 m. Стойността за HIC също трябва да бъде измерена.
 4.3.3.
 За стъкла в странични прозорци, задни прозорци и остъклени покриви, при които вероятността за удряне е по-малка (класифицирани като VIII/B), височината на падане е 1,5 m. Стойността за HIC също трябва да бъде измерена.
 4.3.4.
 За стъклата, при които не съществува възможност за контакт, както и при малки прозорци на превозни средства и всички прозорци на ремаркета (класификация VIII/C) изпитването с модел на глава не се провежда. Малък прозорец означава прозорец, в който не може да бъде вписана окръжност с диаметър 150 mm.
 4.4. Тълкуване на резултатите
 Счита се, че изпитването е дало задоволителен резултат, ако са изпълнени следните условия:
 4.4.1.
 няма проникване през образеца за изпитване или през мострата, нито пълно счупване на образеца или мострата на отделни големи парчета;
 4.4.2.
 стойността за HIC е по-малка от 1 000;
 4.4.3.
 счита се, че


text:
даден комплект образци за изпитване, представени за одобрение, удовлетворява изискванията от гледна точка на изпитването на удар с модел на глава, ако е изпълнено едно от следните условия:
 4.4.3.1.
 всички изпитвания са дали задоволителни резултати, или
 4.4.3.2.
 едно от изпитванията е дало незадоволителен резултат, но проведената нова поредица от изпитвания върху друг комплект образци за изпитване е дала задоволителни резултати.
 5. ИЗПИТВАНЕ НА МЕХАНИЧНА ЯКОСТ — ИЗПИТВАНЕ НА УДАР С КЪЛБО С ТЕГЛО 227 g
 5.1. Индекси на значимост на второстепенните характеристики:
 1)
 без проводници или нагревателни елементи
 2)
 с проводници или нагревателни елементи
 5.2. Брой на образците за изпитване
 На изпитване се подлагат шест плоски образеца с размери 300 + 10/– 0 mm или десет като цяло плоски цели части.
 5.3. Метод на изпитване
 5.3.1.
 Прилага се методът на изпитване, предписан в приложение 3, точка 2.1.
 5.3.2.
 Височината на падане за различните стойности на дебелината е дадена в таблицата по-долу:
 Дебелина на листа (mm)
 Височина на падане (m)
 < 3
 2
 4
 3
 5
 4
 > 6
 5
 При дебелина на образеца за изпитване, която попада между две от стойностите в таблицата в границите от 3 mm до 6 mm, трябва да се направи интерполация за височината на падане.
 5.4. Тълкуване на резултатите
 5.4.1.
 Счита се, че изпитването с кълбо е дало задоволителен резултат, ако са изпълнени следните условия:
 —
 кълбото не прониква в образеца за изпитване,
 —
 образецът за изпитване не се разчупва на отделни части
 Допуска се обаче вследствие на удара в листа да се появят пукнатини и напуквания.
 5.4.2.
 Счита се, че даден комплект образци за изпитване, представени за одобрение, удовлетворява изискванията от гледна точка на изпитването на удар с кълбо с маса 227 g, ако е изпълнено едно от следните две условия:
 5.4.2.1.
 поне осем отделни изпитвания дават задоволителен резултат при съответната височина на падане;
 5.4.2.2.
 поне три изпитвания са дали незадоволителен резултат и проведената нова серия изпитвания върху нов комплект образци е дала задоволителен резултат.
 5.5. Изпитване с кълбо с маса 227 g при температура – 18 °C ± 2 °C
 5.5.1.
 С цел намаляване до минимум на промяната на температурата на образците за изпитване изпитването се провежда до 30 секунди след изваждане на образците от камерата за привеждане към околните условия.
 5.5.2.
 Прилага се методът на изпитване, описан в точка 5.3 от настоящото приложение с изключение на температурата на изпитване, която е – 18 °C ± 2 °C.
 5.5.3.
 Тълкуването на резултатите е като в точка 5.4 от настоящото приложение.
 6. ИЗПИТВАНЕ НА УСТОЙЧИВОСТ НА ВЪЗДЕЙСТВИЯ ОТ ОКОЛНАТА СРЕДА
 6.1. Изпитване на абразивно износване
 6.1.1. Индекси на значимост и метод на изпитване
 Прилагат се изискванията от приложение 3, точка 4; изпитването за измерване на абразивното износване на повърхността на изделието се провежда с 1 000, 500 или 100 цикъла.
 6.1.2. На изпитване за всеки вид повърхност се подлагат три плоски квадратни образеца със страна 100 mm.
 6.1.3. Тълкуване на резултатите
 6.1.3.1.
 При стъклата от клас L за изпитването на абразивно износване се счита, че е дало задоволителен резултат, ако общото разсейване на светлината


text:
след абразивното износване не превишава 2 % след 1 000 цикъла върху външната повърхност на образеца за изпитване или 4 % след 100 цикъла върху вътрешната повърхност на образеца за изпитване.
 6.1.3.2.
 При стъклата от клас M за изпитването на абразивно износване се счита, че е дало задоволителен резултат, ако общото разсейване на светлината след абразивното износване не превишава 10 % след 500 цикъла върху външната повърхност на образеца за изпитване или 4 % след 100 цикъла върху вътрешната повърхност на образеца за изпитване.
 6.1.3.3.
 При остъклените покриви не се изисква изпитване за абразивно износване.
 6.1.4. Счита се, даден комплект мостри, представени за одобрение, удовлетворява изискванията, ако е изпълнено едно от следните две условия:
 —
 всички мостри изпълняват изискванията, или
 —
 ако една мостра е показала отрицателни резултати, повторното провеждане на изпитванията с нов комплект мостри е дало задоволителен резултат.
 6.2. Изпитване на устойчивост на симулирани атмосферни въздействия
 6.2.1. Индекси на значимост и метод на изпитване
 Прилагат се изискванията от приложение 3, точка 6.4. Общото облъчване с ултравиолетово лъчение от ксеноновата лампа с дълга дъга трябва да бъде 500 MJ/m2. По време на облъчването образците за изпитване се пръскат с пулверизирана вода в непрекъснати цикли. По време на един цикъл от 120 минути образците за изпитване се подлагат на облъчване без пръскане с пулверизирана вода в продължение на 102 минути и на облъчване с пръскане с пулверизирана вода в продължение на 18 минути.
 6.2.1.1.
 Допуска се и използването на други еквивалентни методи.
 6.2.2. Брой на образците за изпитване
 На изпитване се подлагат три плоски образеца с размери 130 × 40 mm, изрязани от плоска листова мостра.
 6.2.3. Тълкуване на резултатите
 6.2.3.1.
 Счита се, че изпитването за устойчивост на симулирани атмосферни въздействия е дало задоволителни резултати, ако:
 6.2.3.1.1.
 светлопропускливостта, измерена в съответствие с приложение 3, точка 9.1, не е по-малка от 95 % от стойността преди изпитването. Освен това за прозорците, които са необходими за видимостта на водача, стойността ѝ трябва да бъде не по-малка от 70 %;
 6.2.3.1.2.
 не се допуска по време на излагането на въздействията на средата да се появяват мехурчета или друг вид разлагане, обезцветяване, помътняване или микропукнатини.
 6.2.4. Счита се, че комплектът от мостри или образци, представени за одобрение, удовлетворява изискванията от гледна точка на устойчивостта на симулирани атмосферни въздействия, ако е изпълнено едно от следните условия:
 6.2.4.1.
 всички образци за изпитване са дали задоволителен резултат;
 6.2.4.2.
 ако един от образците за изпитване е дал незадоволителен резултат, проведената върху нов комплект мостри или образци за изпитвания допълнителна поредица от изпитвания е дала задоволителни резултати.
 6.3. Изпитване с кръстосано нарязване
 6.3.1. Индекси на значимост и метод на изпитване
 Изискванията от приложение 3, точка 13, се прилагат само към изделия от неогъваема пластмаса с положени върху тях покрития.
 6.3.2. Изпитването с кръстосано нарязване се провежда върху един от образците за изпитване от точка 6.2.
 6.3.3. Тълкуване на резултатите
 6.3.3.1
 Счита се, че изпитването с кръстосано нарязване е дало задоволителен резултат, ако:
 6.3.3.1.1.
 е постигната стойността за кръстосаното нарязване Gt1.
 6.3.3.2.
 Счита се, че един образец за изпитване удовлетворява


text:
изискванията от гледна точка на одобряването, ако е изпълнено едно от следните условия:
 6.3.3.2.1.
 изпитването е дало задоволителни резултати;
 6.3.3.2.2.
 ако изпитването е дало незадоволителен резултат, проведената върху друг образец за изпитване, останал от изпитването по точка 6.2, допълнителна поредица от изпитвания е дала задоволителни резултати.
 6.4. Изпитване за устойчивост на влага
 6.4.1. Индекси на значимост и метод на изпитване
 Прилагат се изискванията от приложение 3, точка 7.
 6.4.2. На изпитване се подлагат десет плоски квадратни образеца със страна 300 mm.
 6.4.3. Тълкуване на резултатите
 6.4.3.1
 Счита се, че изпитването за устойчивост на влага е дало задоволителен резултат, ако:
 6.4.3.1.1.
 върху никоя от мострите не се появяват видими белези на разлагане като мехурчета или помътняване,
 6.4.3.1.2
 и ако светлопропускливостта, измерена в съответствие с приложение 3, точка 9.1, не е по-малка от 95 % от стойността, измерена преди изпитването, и в допълнение не е по-малка от 70 % за всеки един прозорец, необходим за видимостта на водача.
 6.4.4. Пробите се привеждат към определените условия в продължение на най-малко 48 часа при температура 23 °C ± 2 °C и относителна влажност 50 % ± 5 % и след това с тях се провежда изпитването на удар с кълбо с маса 227 g, описано в точка 5 от настоящото приложение.
 7. ОПТИЧНИ КАЧЕСТВА
 За изделията, необходими за видимостта на водача, са в сила изискванията от приложение 3, точка 9.1.
 7.1. Тълкуване на резултатите
 Счита се, даден комплект мостри удовлетворява изискванията, ако е изпълнено едно от следните условия:
 7.1.1.
 всички мостри са дали задоволителни резултати;
 7.1.2.
 ако една мостра е дала незадоволителен резултат, изпитванията с допълнителен комплект образци за изпитване са дали задоволителни резултати.
 8. ИЗПИТВАНЕ НА ОГНЕУСТОЙЧИВОСТ
 8.1. Индекси на значимост и метод на изпитване
 Прилагат се изискванията от приложение 3, точка 10.
 8.2. Тълкуване на резултатите
 Счита се, че изпитването на огнеустойчивост е дало задоволителен резултат, ако скоростта на горене е по-малка от 110 mm/min:
 8.2.1.
 за целите на одобрението се счита, че един комплект мостри удовлетворява изискванията, ако е изпълнено едно от следните условия:
 8.2.1.1.
 всички мостри са дали задоволителни резултати;
 8.2.1.2.
 ако една мостра е дала незадоволителен резултат, изпитванията с втори комплект мостри са дали задоволителни резултати.
 9. ИЗПИТВАНЕ ЗА УСТОЙЧИВОСТ НА ХИМИКАЛИ
 9.1. Индекси на значимост и метод на изпитване
 Прилагат се изискванията от приложение 3, точка 11.
 9.2. Тълкуване на резултатите
 Счита се, че даден комплект мостри е приемлив, ако е изпълнено едно от следните условия:
 9.2.1.
 всички мостри са дали задоволителни резултати;
 9.2.2
 ако една мостра е дала незадоволителен резултат, изпитванията с втори комплект мостри са дали задоволителни резултати.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 15
 СТЪКЛА ОТ ГЪВКАВА ПЛАСТМАСА, РАЗЛИЧНИ ОТ ПРЕДНИ СТЪКЛА
 1. ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ТИПА
 За стъклата от гъвкава пластмаса се счита, че принадлежат към различни типове, ако се различават помежду си най-малко по една от следните основни или второстепенни характеристики:
 1.1.
 Основните характеристики са следните:
 1.1.1.
 търговски наименования или марки;
 1.1.2.
 химическо означение на материала;
 1.1.3.
 класификация на материала от производителя;
 1.1.4.
 процес на производство;
 1.1.5.
 номинална дебелина (е) на предното стъкло при допустимо отклонение на изработката ±


text:
(0,1 mm + 0,1 e); d > 0,1 mm;
 1.1.6.
 оцветяване на пластмасовия продукт;
 1.1.7.
 естество на повърхностното(ите) покритие(я).
 1.2.
 Второстепенните характеристики са следните:
 1.2.1.
 Без приложение на второстепенни характеристики.
 2. ОБЩА ИНФОРМАЦИЯ
 2.1.
 При стъклата от гъвкава пластмаса изпитванията се провеждат върху плоски образци за изпитване, които са или изрязани от крайния продукт, или са специално изработени за целта. В двата случая образецът за изпитване трябва да бъде във всички отношения строго представителен за серийно произвежданите стъкла, за които е заявено одобрение.
 2.2.
 От образците за изпитване трябва да бъдат отстранени защитените слоеве и те да бъдат внимателно почистени преди изпитването.
 2.2.1.
 Образците за изпитване престояват при температура 23 °C ± 2 °C и относителна влажност 50 % ± 5 % в продължение на 48 часа.
 3. ИЗПИТВАНЕ НА ГЪВКАВОСТ И ОГЪВАНЕ
 3.1. Индекси на значимост на второстепенните характеристики
 Без приложение на второстепенни характеристики.
 3.2. Брой на образците за изпитване
 На изпитване се подлагат шест образеца с размери 300 mm × 25 mm.
 3.3. Метод на изпитване
 3.3.1.
 Прилага се методът на изпитване, описан в приложение 3, точка 12.
 3.4. Тълкуване на резултатите
 За да се счита един образец или една мостра за произведена от гъвкава пластмаса, нейното отклонение от вертикалата след 60 секунди трябва да бъде по-голямо от 50 mm.
 Десет секунди след огъването на 180° материалът не трябва да показва напукване или увреждане в мястото на огъване.
 4. ИЗПИТВАНЕ НА МЕХАНИЧНА ЯКОСТ
 4.1. Индекси на значимост на второстепенните характеристики
 Без приложение на второстепенни характеристики.
 4.2. Изпитване с кълбо с маса 227 g при температура 20 °C ± 5 °C
 4.2.1. Брой на образците за изпитване
 На изпитване се подлагат десет плоски квадратни образеца със страна 300 + 10/– 0 mm.
 4.2.2. Метод на изпитване
 4.2.2.1.
 Прилага се методът на изпитване, предписан в приложение 3, точка 2.1.
 4.2.2.2.
 За всички дебелини височината на падане е 2 m.
 4.2.3. Тълкуване на резултатите
 4.2.3.1.
 Счита се, че изпитването на удар с кълбо е дало задоволителен резултат, ако кълбото не проникне в образеца за изпитване.
 4.2.3.2.
 Счита се, че даден комплект образци за изпитване, представени за одобрение, удовлетворява изискванията от гледна точка на изпитването на удар с кълбо с маса 227 g, ако е изпълнено едно от следните две условия:
 4.2.3.2.1.
 поне осем изпитвания дават задоволителен резултат при съответната височина на падане;
 4.2.3.2.2.
 повече от две изпитвания са дали незадоволителен резултат при минималната височина на падане и проведената нова серия изпитвания върху нов комплект образци е дала задоволителен резултат.
 4.3. Изпитване с кълбо с маса 227 g при температура – 18 °C ± 2 °C
 4.3.1.
 С цел намаляване до минимум на температурната промяна на образците за изпитване изпитването се провежда до 30 секунди след изваждане на образците от камерата за привеждане към определените условия.
 4.3.2.
 Прилага се методът на изпитване, описан в точка 4.2.2 от настоящото приложение с изключение на температурата на изпитване, която е – 18 °C ± 2 °C.
 4.3.3.
 Тълкуването на резултатите е като в точка 4.2.3 от настоящото приложение.
 5. ИЗПИТВАНЕ НА УСТОЙЧИВОСТ НА ВЪЗДЕЙСТВИЯ ОТ


text:
ОКОЛНАТА СРЕДА
 5.1. Изпитване на устойчивост на симулирани атмосферни въздействия
 5.1.1. Индекси на значимост и метод на изпитване
 Прилагат се изискванията от приложение 3, точка 6.4. Общото ултравиолетово облъчване от ксеноновата лампа с дълга дъга трябва да бъде 500 MJ/m2. По време на облъчването образците за изпитване се пръскат с пулверизирана вода на непрекъснати цикли. По време на един цикъл от 120 минути образците за изпитване се подлагат на облъчване без пръскане с пулверизирана вода в продължение на 102 минути и на облъчване с пръскане с пулверизирана вода в продължение на 18 минути.
 5.1.1.1.
 Допуска се и използването на други еквивалентни методи.
 5.1.2. Брой на образците за изпитване
 На изпитване се подлагат три плоски образеца с размери 130 × 40 mm, изрязани от плоска листова мостра.
 5.1.3. Тълкуване на резултатите
 Счита се, че изпитването за устойчивост на симулирани атмосферни въздействия е дало задоволителни резултати, ако:
 5.1.3.1.
 светлопропускливостта, измерена в съответствие с приложение 3, точка 9.1, не е по-малка от 95 % от стойността преди изпитването. Освен това за прозорците, които са необходими за видимостта на водача, стойността ѝ трябва да бъде не по-малка от 70 %;
 5.1.3.2.
 не се допуска по време на изпитването да се появяват мехурчета или друг вид разлагане, обезцветяване, помътняване или микропукнатини.
 5.1.4. Счита се, че комплектът от мостри или образци, представени за одобрение, удовлетворява изискванията от гледна точка на устойчивостта на симулирани атмосферни въздействия, ако е изпълнено едно от следните условия:
 5.1.4.1.
 всички образци за изпитване са дали задоволителен резултат;
 5.1.4.2.
 ако един от образците за изпитване е дал незадоволителен резултат, проведената върху нов комплект мостри или образци за изпитвания допълнителна поредица от изпитвания е дала задоволителни резултати.
 6. ОПТИЧНИ КАЧЕСТВА
 За изделията, необходими за видимостта на водача, са в сила изискванията от приложение 3, точка 9.1.
 6.1. Тълкуване на резултатите
 Счита се, че даден комплект мостри удовлетворява изискванията, ако е изпълнено едно от следните условия:
 6.1.1.
 всички мостри са дали задоволителен резултат;
 6.1.2.
 ако една мостра е дала незадоволителен резултат, изпитванията с допълнителен комплект образци за изпитване са дали задоволителни резултати.
 7. ИЗПИТВАНЕ НА ОГНЕУСТОЙЧИВОСТ
 7.1. Индекси на значимост и метод на изпитване
 Прилагат се изискванията от приложение 3, точка 10.
 7.2. Тълкуване на резултатите
 Счита се, че изпитването на огнеустойчивост е дало задоволителен резултат, ако скоростта на горене е по-малка от 110 mm/min:
 7.2.1.
 за целите на одобрението се счита, че един комплект мостри удовлетворява изискванията, ако е изпълнено едно от следните условия:
 7.2.1.1.
 всички мостри са дали задоволителни резултати;
 7.2.1.2.
 ако една мостра е дала незадоволителен резултат, изпитванията с втори комплект мостри са дали задоволителни резултати.
 8. ИЗПИТВАНЕ ЗА УСТОЙЧИВОСТ НА ХИМИКАЛИ
 8.1. Индекси на значимост и метод на изпитване
 Прилагат се изискванията от приложение 3, точка 11.2.1.
 8.2. Тълкуване на резултатите
 Счита се, че даден комплект мостри е приемлив, ако е изпълнено едно от следните условия:
 8.2.1.
 всички мостри са дали задоволителни резултати;
 8.2.2.
 ако една мостра е дала незадоволителен резултат, изпитванията с втори комплект мостри са дали задоволителни резултати.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 16
 ДВОЙНИ СТЪКЛА ОТ НЕОГЪВАЕМА ПЛАСТМАСА
 1. ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ТИПА