text:
 Важна правна забележка
 |
 22006D0146
 Решение No 146/2006 на Съвместния комитет на ЕИП от 8 декември 2006 година
 Официален вестник n° L 089 , 29/03/2007 стр. 0007 - 0007 Официален вестник n° L 089 , 29/03/2007 стр. 0015 - 0016
 Решение на Съвместния комитет на ЕИПNo 146/2006от 8 декември 2006 годиназа изменение на приложение II (Технически правила, стандарти, изпитвания и сертифициране) към Споразумението за ЕИПСЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с Протокола за адаптиране на Споразумението за Европейското икономическо пространство, по-нататък наричано "споразумението", и по-специално член 98 от него,като има предвид, че:(1) Приложение II към споразумението е изменено с Решение No 114/2006 на Съвместния комитет на ЕИП от 22 септември 2006 г. [1].(2) Регламент (ЕО) No 592/2006 на Комисията от 12 април 2006 г. за изменение на приложение II към Регламент (ЕИО) No 2092/91 на Съвета за биологичното производство на земеделски продукти и неговото означаване върху земеделските продукти и храни [2] следва да се включи в споразумението.(3) Регламент (ЕО) No 699/2006 на Комисията от 5 май 2006 г. за изменение на приложение I към Регламент (ЕИО) No 2092/91 по отношение на условията за достъп на домашните птици до ограждения на открито [3] следва да се включи в споразумението,РЕШИ:Член 1В точка 54б (Регламент (ЕИО) No 2092/91 на Съвета) от глава XII от приложение II към Споразумението се добавят следните тирета:- "— 32006 R 0592: Регламент (ЕО) No 592/2006 на Комисията от 12 април 2006 г. (ОВ L 104, 13.4.2006 г., стр. 13),- — 32006 R 0699: Регламент (ЕО) No 699/2006 на Комисията от 5 май 2006 г. (ОВ L 121, 6.5.2006 г., стр. 36)."Член 2Текстовете на Регламенти (ЕО) No 592/2006 и (ЕО) No 699/2006 на исландски и норвежки език, които се публикуват в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.Член 3Настоящото решение влиза в сила на 9 декември 2006 г., при условие че всички нотификации до Съвместния комитет на ЕИП съгласно член 103, параграф 1 от споразумението са направени [****].Член 4Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.Съставено в Брюксел на 8 декември 2006 година.За Съвместния комитет на ЕИППредседателOda Helen Sletnes[1] ОВ L 333, 30.11.2006 г., стр. 35.[2] ОВ L 104, 13.4.2006 г., стр. 13.[3] ОВ L 121 6.5.2006 г., стр. 36.[****] Не са посочени конституционни изисквания.--------------------------------------------------


text:
 27.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 58/22
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 168/2013
 от 8 октомври 2013 година
 за изменение на приложение II (Технически правила, стандарти, изпитвания и сертифициране) към Споразумението за ЕИП
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство („Споразумението за ЕИП“), и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Решение 2012/32/ЕС на Комисията от 19 януари 2012 г. за изискване от държавите-членки да забранят пускането на пазара на прикачни устройства за рязане от типа на раздробителите, предназначени за преносими, ръчноуправлявани машини за рязане на храсти (1) следва да бъде включено в Споразумението за ЕИП.
 (2)
 Поради това приложение II към Споразумението за ЕИП следва да бъде съответно изменено,
 ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
 Член 1
 След точка 1в (Директива 2006/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета) в глава XXIV на приложение II към Споразумението за ЕИП се вмъква следната точка:
 „1г.
 32012 D 0032: Решение 2012/32/ЕС на Комисията от 19 януари 2012 г. за изискване от държавите-членки да забранят пускането на пазара на прикачни устройства за рязане от типа на раздробителите, предназначени за преносими, ръчноуправлявани машини за рязане на храсти (ОВ L 18, 21.1.2012 г., стр. 5).“
 Член 2
 Текстовете на Решение 2012/32/ЕС на исландски и норвежки език, които ще бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила на 9 октомври 2013 г., при условие че са внесени всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението за ЕИП (2).
 Член 4
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 8 октомври 2013 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 Thórir IBSEN
 (1) ОВ L 18, 21.1.2012 г., стр. 5.
 (2) Без отбелязани конституционни изисквания.

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
 Важна правна забележка
 |
 22003A1231(05)
 Официален вестник n° L 345 , 31/12/2003 стр. 0151 - 0155 специално чешко издание глава 11 том 48 стр. 260 - 264 специално испанско издание глава 11 том 48 стр. 260 - 264 специално унгарско издание глава 11 том 48 стр. 260 - 264 специално литвийско издание глава 11 том 48 стр. 260 - 264 LV.ES глава 11 том 48 стр. 260 - 264 MT.ES глава 11 том 48 стр. 260 - 264 PL.ES глава 11 том 48 стр. 260 - 264 SK.ES глава 11 том 48 стр. 260 - 264 специално словенско издание глава 11 том 48 стр. 260 - 264
 Споразумение под формата на размяна на писмамежду Европейската общност и Република Беларус за изменение на Споразумението между Европейската общност и Република Беларус относно търговията с текстилни продукти, подписано на 1 април 1993 година, последно изменено със Споразумение под формата на размяна на писма, подписано на 11 ноември 1999 годинаА. Писмо от Съвета на Европейския съюзУважаеми господине,1. Имам честта да се позова на Споразумението между Европейската общност и Република Беларус относно търговията с текстилни продукти, подписано на 1 април 1993 г., последно изменено със Споразумение под формата на размяна на писма, подписано на 11 ноември 1999 г. (наричано по-долу "споразумението").2. С оглед изтичане срока на валидност на споразумението на 31 декември 2003 г. и в съответствие с член 19, параграф 1 от споразумението, Европейската общност и Република Беларус се договарят да удължат срока на споразумението за допълнителен период от една година при следните изменения и условия:2.1. Приложение 1, което определя продуктите, посочени в член 1 от Споразумението се заменя с приложение 1 към настоящото писмо.2.2. Второ и трето изречение на член 19, параграф 1 от споразумението се заменят със следното:"То е приложимо до 31 декември 2004 г."2.3. Приложение II, което определя количествените ограничения за износа от Република Беларус в Европейската общност, се замества от приложение 2 към настоящото писмо.2.4. Приложението към Протокол С, което определя количествените ограничения за износа от Република Беларус в Европейската общност след OPT дейностите в Република Беларус, се заменя за периода от 1 януари 2004 г. до 31 декември 2004 г. от приложение 3 към настоящото писмо.2.5. Вносът в Беларус на текстилни продукти и облекла с произход от Европейската общност подлежи през 2004 г. на мита, непревишаващи тези, предвидени през 2003 г. в приложение 4 към Споразумението под формата на размяна на писма между Европейската общност и Република Беларус относно търговията с текстилни продукти, подписано на 11 ноември 1999 г.В случай на неприлагане на тези ставки, Общността ще има правото да въведе наново за неизтеклия период на Споразумението на пропорционална основа нивата на количествени ограничения, приложими за 2003 г., специфицирани в размяната на писма, подписани на 11 ноември 1999 г.3. В случай, че Република Беларус стане член на Световната търговска организация преди датата на изтичане на срока на споразумението, действащите ограничения постепенно се преустановяват в рамките на Споразумението на СТО за текстила и дрехите и Протокола за присъединяване на Беларус към СТО. В допълнение, разпоредбите на член 2, параграфи


text: 2 и 3, членове 3, 6, 7, 8, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, Протокол А, Протокол В, Протокол С, Утвърден протокол No 1, Утвърден протокол No 2, Утвърден протокол No 3, Утвърден протокол No 4 и Утвърден протокол No 6 продължават да са приложими като административни мерки по смисъла на член 2, параграф 17 от Споразумението на СТО за текстила и дрехите.4. Ще Ви бъда задължен, ако бъдете любезен да потвърдите приемането от Вашето правителство на гореспоменатото. Ако това е така, настоящото споразумение под формата на размяна на писма влиза в сила на първия ден от месеца, следващ деня, на който страните са се уведомили една друга, че юридическите процедури за това са изпълнени. Междувременно, то ще се прилага временно от 1 януари 2004 г. при условие на реципрочност.Моля приемете, уважаеми господине, моите най–дълбоки почитания.За Съвета на Европейския съюзДопълнение 1Приложение I към Споразумението между Европейската общност и Република Беларус относно търговията с текстилни продукти, подписано на 1 април 1993 г., съдържащо категорията и описанията на стоките за текстилните продукти, се заменя от приложение I към Регламент (ЕС) No 3030/93 [1]. Приема се, че без да се накърняват правилата за интерпретиране на комбинираната номенклатура, формулировката на описанието на стоките се счита, че има само индикативен характер, тъй като продуктите, обхванати от всяка една категория са определени в това приложение с кодове по КН. Където има обозначение "ex" пред КН кода, обхванатите във всяка една категория продукти са определени от обхвата на КН кода и от този на съответното описание.Допълнение 2ПРИЛОЖЕНИЕ IIБеларус | Категория | Единица | Квота 2004, считано от 1 януари 2004 г. | Квота 2004, считано от 1 май 2004 г. |Група ΙΑ | 1 | в тонове | 1480 | 1532 |2 | в тонове | 3765 | 4334 |3 | в тонове | 218 | 225 |Група IB | 4 | 1000 броя | 1073 | 1135 |5 | 1000 броя | 954 | 1012 |6 | 1000 броя | 838 | 854 |7 | 1000 броя | 830 | 843 |8 | 1000 броя | 953 | 1062 |Група IIA | 9 | в тонове | 346 | 347 |20 | в тонове | 306 | 307 |22 | в тонове | 387 | 473 |23 | в тонове | 242 | 243 |39 | в тонове | 218 | 219 |Група IIB | 12 | 1000 чифта | 5611 | 5675 |13 | 1000 броя | 2533 | 2574 |15 | 1000 броя | 959 | 969 |16 | 1000 броя | 175 | 176 |21 | 1000 броя | 839 | 850 |24 | 1000 броя | 732 | 764 |26/27 | 1000 броя | 1012 | 1023 |29 | 1000 броя | 351 | 352 |73 | 1000 броя | 296 | 302 |83 | в тонове | 170 | 173 |Група IIIA | 33 | в тонове | 366 | 370 |36 | в тонове | 1174 | 1178 |37 | в тонове | 440 | 441 |50 |


text: в тонове | 142 | 186 |Група IIIB | 67 | в тонове | 322 | 323 |74 | 1000 броя | 342 | 346 |90 | в тонове | 188 | 189 |Група IV | 115 | в тонове | 83 | 83 |117 | в тонове | 973 | 1210 |118 | в тонове | 426 | 427 |Допълнение 3ПРИЛОЖЕНИЕ към Протокол СКатегория | Единица | 1 януари 2004 г. | 1 май 2004 г. |4 | 1000 броя | 4420 | 4432 |5 | 1000 броя | 6167 | 6179 |6 | 1000 броя | 7524 | 7526 |7 | 1000 броя | 5582 | 5586 |8 | 1000 броя | 1858 | 1966 |12 | 1000 броя | 4163 | 4163 |13 | 1000 броя | 412 | 419 |15 | 1000 броя | 3225 | 3228 |16 | 1000 броя | 736 | 736 |21 | 1000 броя | 2402 | 2403 |24 | 1000 броя | 509 | 526 |26/27 | 1000 броя | 2598 | 2598 |29 | 1000 броя | 1221 | 1221 |73 | 1000 броя | 4678 | 4679 |83 | в тонове | 622 | 622 |74 | 1000 броя | 816 | 816 |Б. Писмо от правителството на Република БеларусУважаеми господине,Имам честта да се позова на Споразумението между Европейската общност и Република Беларус относно търговията с текстилни продукти, подписано на 1 април 1993 г., последно изменено със Споразумение под формата на размяна на писма, подписано на 11 ноември 1999 г. (наричано по-долу "споразумението"). С настоящото потвърждавам получаването на вашето писмо от... със следния текст:"Уважаеми господине,1. Имам честта да се позова на Споразумението между Европейската общност и Република Беларус относно търговията с текстилни продукти, подписано на 1 април 1993 г., последно изменено със Споразумение под формата на размяна на писма, подписано на 11 ноември 1999 г. (наричано по-долу "споразумението").2. С оглед изтичане срока на валидност на споразумението на 31 декември 2003 г. и в съответствие с член 19, параграф 1 от споразумението, Европейската общност и Република Беларус се договарят да удължат срока на споразумението за един допълнителен период от една година при следните изменения и условия:2.1. Приложение 1, което определя продуктите, посочени в член 1 от споразумението се заменя с приложение 1 към настоящото писмо.2.2. Второ и трето изречения на член 19, параграф 1 от споразумението се заменят със следното:"То е приложимо до 31 декември 2004 г."2.3. Приложение II, което определя количествените ограничения за износа от Република Беларус в Европейската общност, се заменя от приложение 2 към настоящото писмо.2.4. Приложението към Протокол С, което определя количествените ограничения за износа от Република Беларус в Европейската общност след OPT дейностите в Република Беларус, се замества за периода от 1 януари 2004 г. до 31 декември 2004 г. от приложение 3 към настоящото писмо.2.5. Вносът в Беларус на текстилни продукти и облекла с произход от Европейската общност подлежи през 2004 г. на мита, непревишаващи тези, предвидени през 2003 г. в приложение 4 към Споразумението под формата на размяна на писма между Европейската


text: общност и Република Беларус относно търговията с текстилни продукти, подписано на 11 ноември 1999 г.В случай на неприлагане на тези ставки, Общността ще има правото да въведе наново за неизтеклия период на Споразумението на пропорционална основа нивата на количествени ограничения, приложими за 2003 г., специфицирани в размяната на писма, подписани на 11 ноември 1999 г.3. В случай, че Република Беларус стане член на Световната търговска организация преди датата на изтичане на срока на споразумението, действащите ограничения постепенно се преустановяват в рамките на споразумението на СТО за текстила и дрехите и Протокола за присъединяване на Беларус към СТО. В допълнение, разпоредбите на член 2, параграфи 2 и 3, членове 3, 6, 7, 8, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, Протокол А, Протокол В, Протокол С, Утвърден протокол No 1, Утвърден протокол No 2, Утвърден протокол No 3, Утвърден протокол No 4 и Утвърден протокол No 6 продължават да са приложими като административни мерки по смисъла на член 2, параграф 17 от Споразумението на СТО за текстила и дрехите.4. Ще съм Ви благодарен, ако бъдете любезен да потвърдите приемането от Вашето правителство на гореспоменатото. Ако това е така, настоящото Споразумение под формата на размяна на писма влиза в сила на първия ден от месеца, следващ деня, на който страните са се уведомили една друга, че юридическите процедури за това са изпълнени. Междувременно, то ще се прилага временно от 1 януари 2004 г. при условие на реципрочност.Моля приемете, уважаеми господине, моите най-дълбоки почитания."Имам честта да потвърдя, че моето правителство е съгласно с текста на Вашето писмо.Моля, уважаеми господине, приемете моите най-дълбоки почитания.За правителството на Република Беларус[1] ОВ L 357, 31.12.2002 г., стр. 91.--------------------------------------------------


text:
 Важна правна забележка
 |
 22001D0046
 Официален вестник n° L 158 , 14/06/2001 стр. 0060 - 0061 специално чешко издание глава 11 том 06 стр. 190 - 191 специално испанско издание глава 11 том 06 стр. 190 - 191 специално унгарско издание глава 11 том 06 стр. 190 - 191 специално литвийско издание глава 11 том 06 стр. 190 - 191 LV.ES глава 11 том 06 стр. 190 - 191 MT.ES глава 11 том 06 стр. 190 - 191 PL.ES глава 11 том 06 стр. 190 - 191 SK.ES глава 11 том 06 стр. 190 - 191 специално словенско издание глава 11 том 06 стр. 190 - 191
 Решение на Съвместния комитет на ЕИПNo 46/2001от 30 март 2001 годиназа изменение на приложение XI (Телекомуникационни услуги) към Споразумението за ЕИПСЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,като взе предвид Споразумението за Европейско икономическо пространство, изменено с Протокола за адаптиране на Споразумението за Европейско икономическо пространство, по-нататък наричано "Споразумението", и по-специално член 98 от него,като има предвид, че:(1) Приложение XI към споразумението беше изменено с Решение No 17/2001 на Съвместния комитет на ЕИП от 28 февруари 2001 г. [1].(2) Решение 2001/22/ЕО на Комисията от 22 декември 2000 г. за изменение на приложение III към Директива 98/10/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 1998 г. относно приложение на отвореността на мрежите (ONP) за гласовите телефонни услуги и универсалната услуга за телекомуникации в конкурентна среда [2], следва да стане част от споразумението,РЕШИ:Член 1Преди текста на адаптацията в точка 5в. (Директива 98/10/ЕО на Европейския парламент и на Съвета) от приложение XI към споразумението се добавя следното:"изменена с:- 32001 D 0022: Решение 2001/22/ЕО на Комисията от 22 декември 2000 г. (ОВ L 5, 10.1.2001 г., стр. 12)."Член 2Текстовете на Решение 2001/22/ЕО на Комисията на исландски и норвежки език, които предстои да бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейските общности, са автентични.Член 3Настоящото решение влиза в сила на 31 март 2001 г., при условие че всички нотификации до Съвместния комитет на ЕИП съгласно член 103, параграф 1 от Споразумението са направени [***].Член 4Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейските общности.Съставено в Брюксел на 30 март 2001 година.За Съвместния комитет на ЕИППредседателP. Westerlund[1] ОВ L 117, 26.4.2001 г., стр. 21.[2] ОВ L 5, 10.1.2001 г., стр. 12.[***] Не са посочени конституционни изисквания.--------------------------------------------------


text:
7.4.2010 г. BG Официален вестник на Европейския съюз L 87/9
 СПОРАЗУМЕНИЕ
 между Европейския съюз и Конфедерация Швейцария за определяне на реда и условията за
 участие на Конфедерация Швейцария в програмата „Младежта в действие“ и в Програмата за
 действие за обучение през целия живот (2007—2013 г.)
 ЕВРОПЕЙСКИЯТ СЪЮЗ, наричан по-нататък „Съюзът“,
 от една страна, и
 КОНФЕДЕРАЦИЯ ШВЕЙЦАРИЯ, наричана по-нататък „Швейцария“,
 от друга страна,
 заедно наричани по-нататък „Страните“,
 като имат предвид, че:
 (1) Съвместната декларация, приложена към подписаните на 21 юни 1999 г. седем споразумения между Европейската
 общност и Швейцария, предвижда провеждането в бъдеще на преговори за споразумение във връзка с участието на
 Швейцария в програмите за обучение и младежта.
 (2) Програмата „Младежта в действие“ за периода 2007—2013 г. и Програмата за действие за обучение през целия
 живот бяха създадени съответно с Решение No 1719/2006/ЕО (1) и Решение No 1720/2006/ЕО (2) на Европейския
 парламент и на Съвета от 15 ноември 2006 г.
 (3) В член 5 от Решение No 1719/2006/ЕО и в член 7 от Решение No 1720/2006/ЕО се предвижда участието на
 Швейцария, при условие сключването на двустранно споразумение с тази държава,
 СЕ СПОРАЗУМЯХА ЗА СЛЕДНОТО:
 Член 1 на сътрудничеството. По време на удължения срок Швейцария
 заплаща годишна вноска, равняваща се на вноската ѝ за 2013 г.
 Швейцария участва в програмата „Младежта в действие“ и в
 Програмата за действие за обучение през целия живот
 (наричани по-нататък „програмите“) по реда и условията,
 изложени в настоящото споразумение и в приложения I, II и Срокът на действие на настоящото споразумение няма да бъде
 III, които съставляват неразделна част от него. удължен в случай на прекратяване или денонсиране на Спор-
 азумението от 21 юни 1999 г. между Европейската общност и
 нейните държави-членки, от една страна, и Конфедерация
 Член 2 Швейцария, от друга страна, относно свободното движение на
 хора.
 Настоящото споразумение се прилага за териториите, спрямо
 които се прилага Договорите, на които се основава Съюзът, и
 при предвидените в посочените договори условия, от една Както Съюзът, така и Швейцария могат да денонсират
 страна, и за територията на Швейцария, от друга страна. настоящото споразумение, като нотифицират другата страна за
 решението си. Споразумението престава да се прилага от
 бюджетната година след нотификацията, ако последната е
 Член 3 преди 1 октомври. В противен случай то престава да се
 Настоящото споразумение се сключва за срока на действие на прилага от втората бюджетна година след нотификацията.
 текущите програми. При все това, без с това да се засяга разпо
 редбата на втора алинея от настоящия член, в случай че Съюзът
 реши да удължи този срок без да внесе промени в програмите, Изпълнението на проектите и дейностите, финансирани в
 срокът на действие на настоящото споразумение също авто рамките на бюджетните години, предшестващи годината, от
 матично ще бъде удължен, освен ако някоя от страните по която споразумението престава да се прилага, продължава до
 него не уведоми другата, в срок от 30 дни след решението за тяхното приключване при условията, определени в настоящото
 удължаване срока на програмите, че се отказва от продължаване споразумение и приложенията към него, и в съответствие с
 приложимите спрямо тези проекти и


text:
дейности договорни
 (1) ОВ L 327, 24.11.2006 г., стр. 30. разпоредби. Страните уреждат по взаимно съгласие всички
 (2) ОВ L 327, 24.11.2006 г., стр. 45. други последици от прекратяването.
 ---pagebreak--- L 87/10 BG Официален вестник на Европейския съюз 7.4.2010 г.
 Член 4 До приключване на процедурите по първа алинея страните
 прилагат временно настоящото споразумение за дейностите,
 Определените за наблюдатели в програмните комитети предста финансирани от общия бюджет на Европейския съюз за
 вители на Комисията и представители на националния орган при годината след подписването му, но най-рано — от бюджета за
 необходимост провеждат консултации помежду си, по искане на 2011 г., при условие че бъдат изпълнени условията по точка 2
 някой от тях, относно дейностите, попадащи в приложното поле от приложение I.
 на настоящото споразумение. В резултат на тези консултации
 съвместният комитет, създаден със Споразумението от 21 юни
 1999 г. между Европейската общност и нейните държави-
 членки, от една страна, и Конфедерация Швейцария, от друга, В случай че една от страните нотифицира другата, че няма да
 относно свободното движение на хора, се оправомощава да ратифицира или няма да сключи подписаното споразумение,
 измени приложенията към настоящото споразумение, като временното прилагане се прекратява, считано от бюджетната
 правило посредством писмена процедура, ако това е необходимо година след нотификацията. Нотификацията, с която се
 с оглед вземане под внимание на приложимите към програмите прекратява временното прилагане, не засяга задълженията на
 правила или на развитието на капацитета за усвояване на страните във връзка с проектите и дейностите, финансирани от
 Швейцария. Измененията на приложенията влизат в сила в общия бюджет на Европейския съюз за годината на нотифи
 деня след приемането на съответното решение на смесения кацията, нито засяга заплащането от Швейцария на вноската ѝ
 комитет. Ако страните обаче постигнат съгласие за изменение за годината на нотификацията.
 на разпоредбите на настоящото споразумение, то влиза в сила
 след приключване на съответните вътрешни процедури на
 страните.
 Член 6
 Член 5
 Настоящото споразумение е съставено в два еднообразни
 Настоящото споразумение подлежи на ратификация или екземпляра на английски, български, гръцки, датски, естонски,
 сключване от страните в съответствие с вътрешните им испански, италиански, латвийски, литовски, малтийски, немски,
 процедури. То влиза в сила на първия ден от втория месец нидерландски, полски, португалски, румънски, словашки,
 след последната нотификация между страните за приключването словенски, унгарски, фински, френски, чешки и шведски език,
 на съответните процедури. като всички текстове са еднакво автентични.
 ---pagebreak--- 7.4.2010 г. BG Официален вестник на Европейския съюз L 87/11
 Съставено в Брюксел на петнайсети февруари две хиляди и десета година.
 Hecho en Bruselas, el quince de febrero de dos mil diez.
 V Bruselu dne patnáctého února dva tisíce deset.
 Udfærdiget i Bruxelles den femtende februar to tusind og ti.
 Geschehen zu Brüssel am fünfzehnten Februar zweitausendzehn.
 Kahe tuhande kümnenda aasta veebruarikuu viieteistkümnendal päeval Brüsselis.
 Έγινε στις Βρυξέλλες, στις δέκα πέντε Φεβρουαρίου δύο χιλιάδες δέκα.
 Done at Brussels on the fifteenth day of February in the year two thousand and ten.
 Fait à Bruxelles, le quinze février deux mille dix.
 Fatto a Bruxelles, addì quindici febbraio duemiladieci.
 Briselē, divi tūkstoši desmitā gada piecpadsmitajā februārī.
 Priimta du


text:
tūkstančiai dešimtų metų vasario penkioliktą dieną Briuselyje.
 Kelt Brüsszelben, a kétezer-tizedik év február havának tizenötödik napján.
 Magħmul fi Brussell, fil-ħmistax-il jum ta’ Frar tas-sena elfejn u għaxra.
 Gedaan te Brussel, de vijftiende februari tweeduizend tien.
 Sporządzono w Brukseli dnia piętnastego lutego roku dwa tysiące dziesiątego.
 Feito em Bruxelas, em quinze de Fevereiro de dois mil e dez.
 Întocmit la Bruxelles, la cincisprezece februarie două mii zece.
 V Bruseli dňa pätnásteho februára dvetisícdesať.
 V Bruslju, dne petnajstega februarja leta dva tisoč deset.
 Tehty Brysselissä viidentenätoista päivänä helmikuuta vuonna kaksituhattakymmenen.
 Som skedde i Bryssel den femtonde februari tjugohundratio.
 ---pagebreak--- L 87/12 BG Официален вестник на Европейския съюз 7.4.2010 г.
 За Европейския съюз
 Por la Unión Europea
 Za Evropskou unii
 For Den Europæiske Union
 Für die Europäische Union
 Euroopa Liidu nimel
 Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
 For the European Union
 Pour l'Union européenne
 Per l'Unione europea
 Eiropas Savienības vārdā
 Europos Sajungos vardu
 Az Európai Unió részéről
 Għall-Unjoni Ewropea
 Voor de Europese Unie
 W imieniu Unii Europejskiej
 Pela União Europeia
 Pentru Uniunea Europeană
 Za Európsku úniu
 Za Evropsko unijo
 Euroopan unionin puolesta
 För Europeiska unionen
 За Конфедерация Швейцария
 Por la Confederación Suiza
 Za Švýcarskou konfederaci
 For Det Schweiziske Forbund
 Für die Schweizerische Eidgenossenschaft
 Šveitsi Konföderatsiooni nimel
 Για την Ελβετική Συνομοσπονδία
 For the Swiss Confederation
 Pour la Confédération suisse
 Per la Confederazione svizzera
 Šveices Konfederācijas vārdā
 Šveicarijos Konfederacijos vardu
 A Svájci Államszövetség részéről
 Għall-Konfederazzjoni Żvizzera
 Voor de Zwitserse Bondsstaat
 W imieniu Konfederacji Szwajcarskiej
 Pela Confederação Suíça
 Pentru Confederația Elvețiană
 Za Švajčiarskou konfederáciu
 Za Švicarsko konfederacijo
 Sveitsin valaliiton puolesta
 För Schweiziska edsförbundet
 ---pagebreak--- 7.4.2010 г. BG Официален вестник на Европейския съюз L 87/13
 ПРИЛОЖЕНИЕ I
 Ред и условия за участието на Швейцария в програмата „Младежта в действие“ и в Програмата за действие за
 обучение през целия живот
 1. Швейцария участва в програмата „Младежта в действие“ и в Програмата за действие за обучение през целия живот
 (наричани по-нататък „програмите“), като това участие се осъществява, освен ако не е предвидено друго в настоящото
 споразумение, при спазване на целите, критериите, процедурите и сроковете, определени в Решение No 1719/2006/ЕО и
 в Решение No 1720/2006/ЕО.
 2. При спазване на условията, определени в член 8 от Решение No 1719/2006/ЕО и в член 6 от Решение
 No 1720/2006/ЕО, и в съответствие с решенията на Комисията относно съответните отговорности на държавите-
 членки, на Комисията и на националните агенции при осъществяването на програмите, Швейцария:
 — се ангажира със създаването или определянето, а така също и с мониторинга, на подходяща структура (национална
 агенция на Швейцария) за съгласувано управление на изпълнението на национално равнище на предвидените в
 програмите действия,
 — поема отговорността за правилното управление от страна на националната агенция на Швейцария на изплатените ѝ
 под формата на помощ за проектите бюджетни кредити, и
 — предприема нужните мерки за осигуряване на подходящо финансиране, одитиране и финансов мониторинг над
 националната агенция на Швейцария, която получава подкрепа от страна на Комисията във връзка с разходите ѝ,
 свързани с управлението и изпълнението.
 Швейцария предприема всички други мерки, необходими за успешното провеждане на програмите на национално
 равнище.
 3. За да участва в


text:
програмите, Швейцария прави годишна вноска в общия бюджет на Европейския съюз в съответствие с
 определените в приложение II правила.
 4. Редът и условията за подаване, оценка и подбор на заявленията на отговарящите на условията за участие институции,
 организации и частни лица от Швейцария, са същите като приложимите спрямо отговарящите на условията за участие
 институции, организации и частни лица от Съюза.
 5. С оглед гарантиране на свързаното с ЕС измерение на програмите, за да бъдат допуснати до финансиране от страна на
 Съюза, проектите и дейностите трябва да включват поне един партньор от държава-членка на Съюза.
 6. Процентът от вноската на Швейцария по точка 3, който ще бъде разпределен във връзка с мерките, които съгласно
 правилата за програмите трябва да бъдат управлявани от националната агенция на Швейцария, ще отразява дела на тези
 мерки в бюджета на програмата на равнището на Съюза. Подкрепата за разходите на националната агенция на
 Швейцария, свързани с управлението и изпълнението на програмите, ще се изчислява според критериите, прилагани
 спрямо държавите-членки на Съюза.
 7. В рамките на действащите разпоредби държавите-членки на Съюза и Швейцария полагат всички усилия за улесняване
 на свободното движение и пребиваването на студенти, преподаватели, стажанти, обучаващи, административен универ
 ситетски персонал, младежи и други отговарящи на условията лица, които се предвижват между Швейцария и
 държавите-членки на Съюза във връзка с участието си в дейностите, попадащи в приложното поле на настоящото
 споразумение.
 8. Без с това да се засягат отговорностите на Комисията и на Сметната палата на Европейския съюз по отношение на
 мониторинга и оценяването на програмите, участието на Швейцария в програмите подлежи на постоянен партньорски
 мониторинг от страна на Комисията и Швейцария. Швейцария представя на Комисията необходимите доклади и участва
 в други специфични мерки, предприемани от Съюза във връзка с това.
 Решенията на Комисията относно съответните отговорности на държавите-членки, Комисията и националните агенции
 при осъществяването на програмите, както и общите стандарти, заложени в ръководството за националните агенции,
 което ще бъде приложено към договорите между Комисията и националната агенция на Швейцария, са приложими в
 отношенията между Швейцария, Комисията и националната агенция на Швейцария.
 ---pagebreak--- L 87/14 BG Официален вестник на Европейския съюз 7.4.2010 г.
 Споразуменията между Комисията и националната агенция на Швейцария или швейцарските бенефициери, а така също
 и между националната агенция на Швейцария и швейцарските бенефициери, се основават на приложимите разпоредби
 на Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейския съюз, както и на подробните правила за
 прилагането му, по-специално по отношение на отпускането на безвъзмездни средства и сключването на споразумения.
 Тези разпоредби се прилагат по отношение на швейцарските участници по същия начин, по който се прилагат спрямо
 всички участници в програмите.
 Допълнителни правила относно финансовия контрол, възстановяването на средства и останалите мерки за борба с
 измамите, са изложени в приложение III.
 В случай на нередност, небрежност или измама, която се дължи на националната агенция на Швейцария, ако Комисията
 не може да си възстанови изцяло дължимите ѝ от националната агенция на Швейцария суми, швейцарските власти ще
 носят отговорност за невъзстановените финансови средства.
 9. Работен език при всички контакти с Комисията, свързани с процедурите по кандидатстване, договорите, представяните


text:
доклади и останалите административни аспекти на програмите, е един от официалните езици на институциите на Съюза.
 ---pagebreak--- 7.4.2010 г. BG Официален вестник на Европейския съюз L 87/15
 ПРИЛОЖЕНИЕ II
 Финансова вноска на Швейцария в програмата „Младежта в действие“ и Програмата за действие за обучение
 през целия живот
 1. Младежта в действие
 Вноската на Швейцария в общия бюджет на Европейския съюз с оглед участието ѝ в програмата „Младежта в действие“
 е следната (в милиони евро):
 2011 г. 2012 г. 2013 г.
 1,7 1,8 1,9
 2. Програма за действие за обучение през целия живот
 Вноската на Швейцария в общия бюджет на Европейския съюз с оглед участието ѝ в Програмата за действие за
 обучение през целия живот е следната (в милиони евро):
 2011 г. 2012 г. 2013 г.
 14,2 14,9 15,6
 3. Пътните и дневните разноски, направени от швейцарските представители и експерти във връзка с тяхното участие като
 наблюдатели в работата на комитетите по член 9 от Решение No 1719/2006/ЕО и по член 10 от Решение
 No 1720/2006/ЕО или в други работни срещи, свързани с изпълнението на програмите, се възстановяват от
 Комисията на същото основание и по същите процедури, като приложимите за представителите и експертите на
 държавите-членки на Съюза.
 4. След влизането в сила или започване на временното прилагане на настоящото споразумение и в началото на всяка
 следваща година Комисията изпраща до Швейцария покана за изплащане на средства, съответстващи на финансовата ѝ
 вноска във всяка от програмите, предмет на настоящото споразумение.
 Вноската на Швейцария се изразява и изплаща в евро.
 Швейцария изплаща своята вноска преди 1 март, ако получи преди 1 февруари поканата от Комисията за тази вноска,
 или най-късно 30 дни след поканата — ако получи същата след 1 февруари.
 Всяка забава в изплащането на вноската води до начисляване на платима от Швейцария лихва върху неплатената сума,
 считано от датата на падежа. Размерът на тази лихва е три и половина процентни пункта над лихвата, прилагана от
 Европейската централна банка по основните ѝ операции за рефинансиране, която е публикувана в серия С на
 Официален вестник на Европейския съюз и е в сила в първия календарен ден от месеца на падежа.
 ---pagebreak--- L 87/16 BG Официален вестник на Европейския съюз 7.4.2010 г.
 ПРИЛОЖЕНИЕ III
 ФИНАНСОВ КОНТРОЛ, ВЪЗСТАНОВЯВАНЕ НА СРЕДСТВА И ДРУГИ МЕРКИ ЗА БОРБА С ИЗМАМАТА
 I. Одити и мерки за борба с измамите, осъществявани от Съюза
 1. Комисията се свързва пряко с участниците в програмите, установени в Швейцария, както и с техните подизпъл
 нители. Всички те могат да представят пряко на Комисията цялата относима информация и документация, която се
 изисква от тях съгласно инструментите, посочени в настоящото споразумение, както и съгласно договорите,
 сключени за прилагането им.
 2. В съответствие с Регламент (ЕО, Евратом) No 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 г. относно Финансовия
 регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (1), последно изменен с Регламент (ЕО,
 Евратом) No 1995/2006 от 13 декември 2006 г. (2), и Регламент (ЕО, Евратом) No 2342/2002 на Комисията от
 23 декември 2002 г. относно определянето на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО, Евратом)
 No 1605/2002


text:
на Съвета относно Финансовия регламент, приложим към общия бюджет на Европейските
 общности (3), последно изменен с Регламент (ЕО, Евратом) No 478/2007 от 23 април 2007 г. (4), а също и с
 останалите правила, посочени в настоящото споразумение, в споразуменията за отпускане на безвъзмездни
 средства, сключени с установени в Швейцария бенефициери по програмите, се предвижда възможност по всяко
 време да бъдат извършвани финансови или друг вид одити на тях самите и на техните подизпълнители от
 служители на Комисията или от други упълномощени от Комисията лица.
 Счетоводните сметки и операции на националната агенция на Швейцария могат да бъдат проверявани от служители
 на Комисията или от други упълномощени от нея лица. Тези проверки могат също да имат за предмет способността
 на създадената от Швейцария структура да прилага програмните правила, посочени в настоящото споразумение, и да
 удовлетвори изискванията за добро финансово управление в съответствие с критериите в приложимите членове от
 Регламент (ЕО, Евратом) No 1605/2002, последно изменен с Регламент (ЕО, Евратом) No 1995/2006 от 13 декември
 2006 г., и от Регламент (ЕО, Евратом) No 2342/2002, последно изменен с Регламент (ЕО, Евратом) No 478/2007 от
 23 април 2007 г.
 3. Служителите на Комисията и другите упълномощени от нея лица разполагат с подходящ достъп до помещения,
 дейности и документи и до цялата необходима за успешното провеждане на тези одити информация, включително в
 електронен вид. Това право на достъп изрично се посочва в сключените договори за прилагане на инструментите,
 посочени в настоящото споразумение. Европейската сметна палата има същите права като Комисията.
 Одити могат да бъдат провеждани и след изтичане на срока на програмите или на настоящото споразумение при
 посочените във въпросните договори условия.
 4. В рамките на настоящото споразумение Комисията/Европейската служба за борба с измамите (OLAF) имат право да
 осъществяват контрол и проверки на място на швейцарска територия, в съответствие с процедурните правила в
 Регламент (Евратом, ЕО) No 2185/96 на Съвета от 11 ноември 1996 г. относно контрола и проверките на място,
 извършвани от Комисията за защита на финансовите интереси на Европейските общности срещу измами и други
 нередности (5).
 Този контрол и проверки се подготвят и осъществяват в тясно сътрудничество с определените от Швейцария
 компетентни швейцарски органи, които своевременно биват уведомявани за предмета, целта и правното
 основание на контрола и проверките, за да могат да осигурят цялата необходима помощ.
 При желание на съответните швейцарски власти, контролът и проверките на място могат да се осъществяват
 съвместно с тях.
 В случай че участниците в програмите се противопоставят на контрол или проверка на място, швейцарските власти,
 като действат в съответствие с националното право, оказват на инспекторите на Комисията/OLAF съдействието,
 необходимо им за изпълнение на техните задължения при осъществяване на контрола или проверката на място.
 Комисията/OLAF уведомяват незабавно швейцарските власти за всеки факт, пораждащ съмнение за съществуващи
 нередности, който са узнали по време на осъществяване на контрол или проверка на място. При всички случаи
 Комисията/OLAF са длъжни да информират посочените власти за резултата от този контрол и проверки.
 (1) ОВ L 248, 16.9.2002 г., стр. 1.
 (2) ОВ L 390, 30.12.2006 г., стр. 1.
 (3) ОВ L 357, 31.12.2002 г., стр.


text:
1.
 (4) ОВ L 111, 28.4.2007 г., стр. 13.
 (5) ОВ L 292, 15.11.1996 г., стр. 2.
 ---pagebreak--- 7.4.2010 г. BG Официален вестник на Европейския съюз L 87/17
 II. Одити и мерки за борба с измамите, осъществявани от Швейцария
 1. Подходящ финансов контрол над осъществяването на програмите се упражнява от компетентния национален орган
 за финансов контрол в Швейцария в съответствие с член 8 от решенията на Комисията относно съответните
 отговорности на държавите-членки, на Комисията и на националните агенции при изпълнението на програмата
 „Младежта в действие“ и на Програмата за действие за обучение през целия живот (2007—2013 г.) и с общите
 стандарти, установени в ръководството за националните агенции, приложено към договорите между Комисията и
 националната агенция на Швейцария. Всички предполагаеми или действителни случаи на измама и нередност, както
 и всички свързани с тях мерки, предприемани от националната агенция на Швейцария, се съобщават незабавно на
 Комисията. Швейцария осигурява разследването и задоволителното разглеждане на предполагаемите и действи
 телните случаи на измама и нередност във връзка с проведени проверки на национално равнище или на
 равнището на Съюза.
 „Нередност“ означава всяко нарушение на съответна разпоредба на правото на Съюза, приложима в съответствие с
 настоящото споразумение, или на произтичащи от него договорни задължения, вследствие действие или бездействие
 на стопански субект, което е или би могло да бъде, поради необоснован разход, във вреда на общия бюджет на
 Европейския съюз или на управлявани от Европейския съюз бюджети.
 „Измама“ означава всяко умишлено действие или бездействие, свързано със:
 — използването или представянето на подправени, неточни или непълни декларации или документи, в резултат на
 което се присвояват или неправомерно се задържат финансови средства от общия бюджет на Европейския съюз
 или от бюджети, управлявани от Европейския съюз или за негова сметка,
 — неоповестяването на информация в нарушение на конкретно задължение, което води до същия резултат,
 — неправилното използване на такива финансови средства за цели, различни от тези, за които първоначално са
 предоставени.
 2. Швейцарските власти предприемат подходящи мерки за да предотвратят и противодействат на всякакви — активни
 или пасивни — корупционни практики на който и да било етап от процедурите по възлагане на поръчки или
 отпускане на безвъзмездни средства или по време на изпълнението на съответните споразумения.
 „Активна корупция“ означава умишлено действие на всяко лице, което обещава или дава, пряко или чрез
 посредник, облага от какъвто и да е вид на служител, за него или за трето лице, за да извърши или да не
 извърши действие в съответствие с неговите задължения или, при изпълнение на неговите функции, в нарушение
 на служебните му задължения, по начин, който наврежда или е възможно да навреди на финансовите интереси на
 Европейския съюз.
 „Пасивна корупция“ означава умишлено действие на длъжностно лице, което, пряко или чрез посредник, иска или
 получава облаги от какъвто и да е вид за себе си или за трето лице, или което приема обещание за такава облага, за
 да извърши или да не извърши действие в съответствие с неговите задължения или, при изпълнение на неговите
 функции, в нарушение на служебните му задължения, по начин, който наврежда или е възможно да навреди на
 финансовите интереси


text:
на Европейския съюз.
 3. Швейцарските власти и персоналът, отговарящ за изпълнението на програмите, предприемат всички необходими
 предохранителни мерки, за да се предотврати всякакъв риск от конфликт на интереси, и уведомяват незабавно
 Комисията при наличие на такъв конфликт на интереси или на ситуация, която би могла да породи такъв конфликт
 на интереси.
 III. Поверителност
 Информация, съобщена или придобита под каквато и да било форма съгласно настоящото приложение, е предмет на
 задължение за служебна тайна и е защитена по начина, по който подобна информация се защитава от швейцарското
 право и от съответните разпоредби, приложими за институциите на Съюза. Тази информация не може да бъде
 съобщавана на лица, различни от тези в институциите на Съюза, в държавите-членки или в Швейцария, чиито
 функции изискват те да са запознати с нея, нито пък може да бъде използвана за цели, различни от тази да се
 осигури ефективна защита на финансовите интереси на страните.
 IV. Административни мерки и санкции
 Без да се засяга прилагането на швейцарското наказателно право, Комисията може да налага административни мерки и
 санкции в съответствие с Регламент (ЕО, Евратом) No 1605/2002, последно изменен с Регламент (ЕО, Евратом)
 No 1995/2006 от 13 декември 2006 г., Регламент (ЕО, Евратом) No 2342/2002, последно изменен с Регламент (ЕО,
 Евратом) No 478/2007 от 23 април 2007 г., и Регламент (ЕО, Евратом) No 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 г.
 относно защитата на финансовите интереси на Европейските общности (1).
 (1) ОВ L 312, 23.12.1995 г., стр. 1.
 ---pagebreak--- L 87/18 BG Официален вестник на Европейския съюз 7.4.2010 г.
 V. Възстановяване на средства
 По отношение на мерките в областта на непрякото централизирано управление, националната агенция на Швейцария
 отговаря за подаването на искания за възстановяване на финансови средства и за предприемането, съгласувано с
 Комисията, на всяко необходимо правно действие спрямо бенефициерите. В случай на нередност, небрежност или
 измама, дължащи се на националната агенция на Швейцария, швейцарските власти отговарят за невъзстановените
 финансови средства.
 По отношение на мерките в областта на пряко осъществяваното от Комисията централизирано управление, взетите в
 рамките на настоящото споразумение решения на Комисията, които налагат парично задължение на лица, различни от
 държавите, се ползват с изпълнителна сила в Швейцария. Изпълнението се урежда с действащите в Швейцария
 гражданскопроцесуални норми. Изпълнителното основание се прилага към решението, без да са необходими други
 формалности, освен проверка на истинността на решението от органа, определен за тази цел от правителството на
 Швейцария и съобщен от последното на Комисията. След изпълнение на тези формалности, по искане на Комисията,
 последната може да пристъпи към изпълнение в съответствие с националното право, като сезира пряко компетентния
 орган. Законосъобразността на решението на Комисията подлежи на проверка от страна на Съда на Европейския съюз.
 Решенията на Съда на Европейския съюз, постановени по силата на арбитражна клауза в договор, попадащ в рамките
 на приложното поле на настоящото споразумение, имат изпълнителна сила при същите условия.
 ДЕКЛАРАЦИЯ НА СЪВЕТА ОТНОСНО УЧАСТИЕТО НА ШВЕЙЦАРИЯ В КОМИТЕТИТЕ
 Съветът изразява съгласието си за това представителите на Швейцария да участват, доколкото точките ги засягат, в
 заседанията на комитетите по програмата „Младежта в действие“ и Програмата за действие за обучение


text:
 19/ 12
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 109
 41998A0123(01)
 C 024/2
 ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
 КОНВЕНЦИЯ
 съставена на основание член К.3 от Договора за Европейския съюз, за взаимопомощ и сътрудничество между митническите администрации
 ВИСОКОДОГОВАРЯЩИТЕ СТРАНИ по настоящата конвенция, държави-членки на Европейския съюз,
 КАТО СЕ ПОЗОВАВАТ на акта на Съвета на Европейския съюз от 18 декември 1997 г.,
 КАТО ПРИПОМНЯТ необходимостта от засилване на задълженията, съдържащи се в Конвенцията за взаимопомощ между митническите администрации, подписана в Рим на 7 септември 1967 г.,
 КАТО ОТЧИТАТ отговорността на митническите администрации на митническата територия на Общността, и в частност на нейните входни и изходни пунктове, за предотвратяване, разследване и ограничаване на нарушения не само на правилата на Общността, но също и на националните законодателства, особено случаите по членове 36 и 223 от Договора за създаване на Европейската общност;
 КАТО ОТЧИТАТ сериозната заплаха за общественото здраве, морал и сигурност, която нарастващият незаконен трафик от всякакъв вид представлява;
 КАТО ОТЧИТАТ необходимостта от регламентиране на определени форми на сътрудничество при трансгранични действия за предотвратяване, разследване и преследване на определени нарушения, както на националните законодателства на държавите-членки, така и на митническите разпоредби на Общността, както и необходимостта тези трансгранични действия да се осъществяват винаги в съответствие с принципите на законност (съобразявайки се със съответното законодателство, приложимо в запитаната държава-членка и с директивите на компетентните органи на тази държава-членка), субсидиарност (подобни мерки следва да се предприемат само, когато е очевидно, че други действия с по-малко относително значение са неподходящи) и съразмерност (мащабът и продължителността на действията се определят в светлината на сериозността на предполагаемото нарушение);
 УБЕДЕНИ в необходимостта от засилване на сътрудничеството между митническите администрации, чрез определяне на процедурите, по реда на които те могат да действат съвместно и да си обменят данни, свързани с незаконен трафик;
 КАТО ИМАТ ПРЕДВИД, че митническите администрации в ежедневната си работа трябва да прилагат и общностните, и национални разпоредби, и че поради това има очевидна необходимост разпоредбите за взаимопомощ и сътрудничество в двата сектора да се развиват, доколкото е възможно, паралелно,
 СЕ СПОРАЗУМЯХА ЗА СЛЕДНИТЕ РАЗПОРЕДБИ:
 ДЯЛ I
 ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
 Член 1
 Обхват
 1. Без да се нарушават компетенциите на Общността, държавите-членки на Европейския съюз чрез техните митнически администрации си сътрудничат и оказват взаимопомощ, с цел:
 —
 предотвратяване и разкриване на нарушения на националното митническо законодателство, и
 —
 разследване и наказване на нарушения на митническите разпоредби на общностно и национално ниво.
 2. Без да се нарушават разпоредбите на член 3, настоящата конвенция не засяга разпоредбите, приложими по отношение на взаимопомощта по наказателни въпроси между съдебните органи, по-благоприятни разпоредби в двустранни или многостранни споразумения между държавите-членки, регулиращи сътрудничеството по реда на параграф 1, осъществявано между митническите органи или други компетентни органи на държавите-членки, или споразумения в същата област, договорени по силата на еднакво законодателство или на специална система, предвиждаща реципрочно прилагане на мерки за взаимопомощ.
 Член 2
 Правомощия
 Митническите администрации прилагат настоящата конвенция в рамките на правомощията, предоставени им по силата на техните национални законодателства. Нищо в настоящата конвенция не може да се тълкува като засягане на правомощията на митническите администрации,


text:
възложени съгласно националните им законодателства, по смисъла на настоящата конвенция.
 Член 3
 Връзки с взаимопомощта, предоставяна от съдебните органи
 1. Настоящата конвенция обхваща взаимопомощта и сътрудничеството в рамките на наказателни разследвания относно нарушения на националните и общностните митнически разпоредби, по отношение на които запитващият орган има правомощия по силата на националното законодателство на съответната държава-членка.
 2. Когато наказателно разследване се провежда от или под ръководството на съдебен орган, този орган определя дали исканията за взаимопомощ или сътрудничество в тази връзка следва да се отправят на основание разпоредбите, приложими относно взаимопомощта по наказателни въпроси, или на базата на настоящата конвенция.
 Член 4
 Определения
 За целите на настоящата конвенция се прилагат следните определения:
 1.
 „Национални митнически разпоредби“: всички нормативни актове и административни разпоредби на държава-членка, чието прилагане е изцяло или частично, в правомощията на митническата администрация на въпросната държава-членка, относно:
 —
 трансграничния трафик на стоки, поставени под забрани, ограничения или контрол, по-конкретно по реда на членове 36 и 223 от Договора за създаване на Европейската общност;
 —
 акцизни ставки, които не са хармонизирани;
 2.
 „митнически разпоредби на Общността“:
 —
 съвкупността от общностни разпоредби и тези, свързани с тяхното прилагане, регулиращи вноса, износа, транзита и представянето на стоки, търгувани между държавите-членки и трети страни, както и между държавите-членки, когато стоките нямат общностен статут по смисъла на член 9, параграф 2 от Договора за създаване на Европейската общност, или стоки, които подлежат на допълнителен контрол или проучване с цел установяване на техния общностен статут;
 —
 съвкупността от разпоредби, приети на равнище Общност в областта на Общата селскостопанска политика и специфичните разпоредби, приети относно стоки, получени в резултат на преработката на селскостопански продукти;
 —
 съвкупността от разпоредби, приети на равнище Общност за хармонизираните акцизни ставки и за данък добавена стойност при внос, заедно с националните разпоредби за прилагането им;
 3.
 „нарушение“: действия противоречащи на националните или общностни митнически разпоредби, включително, inter alia:
 —
 участие в, или опити за извършване на подобни нарушения,
 —
 участие в престъпни групи, извършващи подобни нарушения,
 —
 пране на пари, придобити в резултат на нарушенията, посочени в настоящия параграф;
 4.
 „взаимопомощ“: оказването на помощ между митническите администрации по реда на настоящата конвенция;
 5.
 „запитващ орган“: компетентният орган на държавата-членка, който отправя искане за помощ;
 6.
 „запитан орган“: компетентният орган на държавата-членка до който е отправено искането за помощ;
 7.
 „митнически администрации“: митническите органи на държавите-членки, както и други органи с правомощия за прилагане разпоредбите на настоящата конвенция;
 8.
 „лични данни“ цялата информация, отнасяща се до физическо лице с установена самоличност или чиято самоличност може да се установи; самоличността на едно лице се счита, че може да се установи, ако тя или той могат директно или косвено да бъдат установени, като например с идентификационен номер или с един или друг конкретен елемент, които са характеристики на неговата или нейната физическа, физиологическа, психологическа, икономическа, културна или социална идентичност;
 9.
 „трансгранично сътрудничество“: сътрудничество между митническите администрации през границите на всяка държава-членка.
 Член 5
 Централни координационни звена
 1. Държавите-членки определят в митническите си органи централно координационно звено. Това звено отговаря за получаване на всички искания


text:
за взаимопомощ по реда на настоящата конвенция и за координиране на тази взаимопомощ, като се спазва параграф 2. Звеното отговаря също така и за сътрудничеството с другите органи, ангажирани с мерките за взаимопомощ съгласно настоящата конвенция. Координационните звена на държавите-членки поддържат необходимият пряк контакт помежду си, особено в случаите по дял IV.
 2. Дейността на централното координационно звено не изключва, особено при спешност, пряко сътрудничество между останалите структури на митническите органи на държавите-членки. С цел постигане на ефикасност и съгласуваност, централните координационни звена биват информирани за всяко действие, включващо подобно пряко сътрудничество.
 3. Когато обработка на дадено искане изцяло или частично не е от компетентността на митническите органи, централното координационно звено препраща искането на компетентните национални органи и информира запитващия орган за предприетите стъпки.
 4. Когато поради пречки от правно естество или причини, свързани със същността на искането, не може да се пристъпи към неговото изпълнение, координационното звено връща искането на запитващия орган с разяснения за причините, поради които искането не може да бъде обработено.
 Член 6
 Служители за връзка
 1. Държавите-членки могат да се договарят помежду си за обмен на служители за връзка между тях за ограничен или неограничен период и при взаимно договорени условия.
 2. Служителите за връзка нямат правомощия за намеса в приемащата ги държава.
 3. С цел подпомагане на сътрудничеството между митническите администрации на държавите-членки, на служителите за връзка могат, по договаряне, или по молба на компетентните органи на държавите-членки, да бъдат възложени следните задължения:
 а)
 да развиват и ускоряват обмена на информация между държавите-членки;
 б)
 да предоставят помощ при разследвания, които се отнасят до тяхната държава-членка или държавата-членка, която представляват;
 в)
 да предоставят помощ при обработка на искания за помощ;
 г)
 да съветват и подпомагат приемащата ги държава при подготовката и извършването на трансгранични операции;
 д)
 всички други задължения, за които държавите-членки се споразумеят помежду си.
 4. Държавите-членки могат да се договорят на двустранна или многостранна основа за пълномощията и местонахождението на служителите за връзка. Служителите за връзка могат също да представляват интересите на една или повече държави-членки.
 Член 7
 Задължение за доказване на самоличността
 Освен ако не е предвидено друго в настоящата Конвенция, служителите на запитващия орган, които присъстват в друга държава-членка, за да упражняват правата си, определени в настоящата Конвенция, по всяко време са длъжни да представят писмен документ удостоверяващ самоличността и официалните им функции.
 ДЯЛ II
 ПОМОЩ ПО ИСКАНЕ
 Член 8
 Принципи
 1. За да предостави помощ, изискана по реда на настоящия пял, запитаният орган, или компетентният орган, към който същият се е обърнал, действа както когато действа от свое име и за своя сметка или когато действа при искане от страна на друг орган на неговата държава-членка. При тези си действия въпросният орган се възползва от всичките си правомощия в рамките на националното си законодателство, за да отговори на искането.
 2. Запитаният орган разширява помощта си, за да обхване всички обстоятелства по нарушението, които имат определена връзка с предмета на искането за помощ, без това да изисква каквото и да е допълнително искане. При наличие на съмнение, запитаният орган контактува първо


text:
със запитващия орган.
 Член 9
 Форма и съдържание на искането за помощ
 1. Исканията за помощ се представят винаги в писмен вид. Документите, необходими за изпълнението на подобни искания задължително ги придружават.
 2. Исканията по реда на параграф 1, съдържат следната информация:
 а)
 запитващият орган, който подава искането;
 б)
 исканите мерки;
 в)
 предметът и причината за подаване на искането;
 г)
 законите, правилниците и другите нормативни актове, свързани с искането;
 д)
 колкото е възможно по-точни и по-обхватни данни за физическите или юридически лица, които са обект на разследването;
 е)
 резюме на съответните факти освен в случаите, предвидени в член 13.
 3. Исканията се подават на официален език на държавата-членка на запитания орган, или на език, приемлив за този орган.
 4. Когато обстоятелствата налагат това, исканията могат да бъдат отправяни устно, но трябва да бъдат потвърдени писмено възможно най-бързо.
 5. Ако искането не отговаря на формалните изисквания, запитаният орган може де поиска поправянето или допълването му; междувременно, необходимите мерки за изпълнение на искането могат да започнат.
 6. Запитаният орган приема прилагането на определена специална процедура в отговор на искане, при условие, че тя не противоречи на законовите и административни разпоредби на запитаната държава-членка.
 Член 10
 Искания за информация
 1. По искане на запитващия орган, запитаният орган му предоставя цялата информация, даваща му възможност да предотвратява, разкрива и преследва нарушения.
 2. Предаваната информация се придружава от доклади и други документи, или заверени копия или извадки от същите, на които се основава тази информация, и които са притежание на запитания орган, или които са предоставени или получени, за да се изпълни искането за информация.
 3. При договореност между запитващия и запитания органи, служители, упълномощени от запитващия орган могат, при условие че са получили подробни нареждания от запитания орган, да получат информация по реда на параграф 1 от органите на запитаната държава-членка. Тази разпоредба се прилага за цялата информация, получена от документацията, до която имат достъп служителите на тези органи. Тези служители се упълномощават да вземат копия от тази документация.
 Член 11
 Искания за наблюдение
 По искане на запитващия орган, запитаният орган извършва, доколкото е възможно специално наблюдение, или организира осъществяването на специално наблюдение върху лица, за които съществуват сериозни основания да се счита, че са нарушили общностните или национални митнически разпоредби или извършват, или вече са извършили подготвителни действия с цел извършването на подобни нарушения. По искане на запитващия орган, запитаният орган предприема също наблюдение върху места, транспортни средства и стоки, свързани с дейности, които са в разрез с гореспоменатите митнически разпоредби.
 Член 12
 Искания за проверки
 1. Запитаният орган, по искане на запитващия орган, провежда, или организира провеждането на съответните проверки, свързани с операции, при които са извършени нарушения, или операции по отношение на които запитващият орган има съмнения за извършване на нарушения.
 Запитаният орган информира за резултатите от проверките си запитващия орган. Член 10, параграф 2 се прилага mutatis mutandis.
 2. При наличие на договореност между запитващия и запитания органи служители, определени от запитващия орган могат да присъстват на проверките, посочени в параграф 1. Проверките винаги се извършват от служители на запитания


text:
орган. Служителите на запитващия орган не могат по своя инициатива да осъществяват правомощията, предоставени на служителите на запитания орган. Въпреки това, те имат достъп до същите помещения и същите документи като служителите на запитания орган, с тяхното посредничество и единствено за целите на извършваната проверка.
 Член 13
 Уведомяване
 1. По искане на запитващия орган, запитаният орган, в съответствие с националните разпоредби на държавата-членка, където е установен, уведомява адресата за всички документи и решения, произтичащи от компетентните органи на държавата-членка, където е установен запитващия орган, и засягащи прилагането на настоящата конвенция.
 2. Исканията за уведомяване, отправени по повод връчване на документа или решението, се придружават от превод на официалния език, или на един от официалните езици на държавата-членка, където е установен запитващият орган, като последният има право да се откаже от подобен превод.
 Член 14
 Използване като доказателство
 Данни, сертификати, информация, документи, заверени копия и други документи, получени от служители на запитания орган в съответствие с тяхното национално законодателство и предадени на запитващия орган по случаите на взаимопомощ, предвидена в членове от 10 до 12, могат да се използват като доказателства, в съответствие с националното законодателство от компетентните органи на държавата-членка, където е установен запитващият орган.
 ДЯЛ III
 НЕПОСРЕДСТВЕНА ПОМОЩ
 Член 15
 Принцип на действие
 Компетентните органи на всяка една държава-членка, по реда определен в членове 16 и 17, спазвайки ограниченията наложени от националното законодателство, предоставят помощ на компетентните органи на други държави-членки без да са получили за това предварително искане.
 Член 16
 Наблюдение
 С цел предотвратяване, разкриване и преследване на нарушения в друга държава-членка, компетентните органи на всяка една държава-членка:
 а)
 доколкото е възможно провеждат, или са провели, специалното наблюдение, описано в член 11;
 б)
 съобщават на компетентните органи на заинтересованата държава-членка цялата информация, с която разполагат, и по-конкретно, доклади и други документи, или заверени копия или извадки от тях, относно операциите, свързани с планирано или извършено нарушение.
 Член 17
 Непосредствена информация
 Компетентните органи на всяка държава-членка изпращат незабавно на компетентните органи на другите заинтересовани държави-членки цялата налична информация за планирани или извършени нарушения, и по-конкретно, информация относно стоките, предмет на нарушението и новите начини и средства за извършване на подобни нарушения.
 Член 18
 Използване като доказателство
 Доклади от осъществено наблюдение и информация, получени от служители на една държава-членка и предадени на друга държава-членка по време на непосредствената помощ, предвидена в членове от 15 до 17, могат да се използват като доказателство, в съответствие с националното законодателство от компетентните органи на държавата-членка, получаваща информацията.
 ДЯЛ IV
 СПЕЦИАЛНИ ФОРМИ НА СЪТРУДНИЧЕСТВО
 Член 19
 Принципи на действие
 1. Митническите администрации предприемат трансгранично сътрудничество съгласно настоящия дял. Те си предоставят една на друга необходимата помощ посредством служители и организационна подкрепа. Исканията за сътрудничество, като правило, имат формата на исканията за помощ по реда на член 9. В определени случаи, посочени в настоящия дял, с одобрение от страна на запитания орган, служители от запитващия орган могат да предприемат действия на територията на запитаната страна.
 Координирането и планирането на трансгранични операции е задължение на централното координационно звено съгласно член 5.
 2. Трансграничното сътрудничество по смисъла


text:
на параграф 1 се разрешава за предотвратяване, разследване и преследване на нарушения в случаи на:
 а)
 незаконен трафик на упойващи и психотропни вещества, оръжия, амуниции, експлозивни материали, предмети с културна стойност, опасни и токсични отпадъци, ядрени материали, или материали или оборудване, предназначени за производството на атомно, биологично и/или химическо оръжие (забранени стоки);
 б)
 търговия с вещества, включени в списъци I и II от Конвенцията на Организацията на обединените нации за борба срещу незаконния трафик на упойващи и психотропни вещества и предназначени за незаконно производство на наркотични вещества (прекурсори на наркотични вещества);
 в)
 незаконна трансгранична търговия със стоки, за които се дължат данъци или мита, с цел избягване заплащането на тези данъци или мита, или неправомерно получаване на държавни плащания във връзка с внос или износ на стоки, когато обемът на търговията и свързаният с нея риск за държавните вземания и субсидии са такива, че потенциалните финансови загуби за бюджета на Европейските общности или държавите-членки са значителни;
 (г)
 всяка друга търговия със стоки, забранена от общностните или национални разпоредби.
 3. Запитаният орган не е задължен да се включи в специалните форми на сътрудничество, посочени в настоящия дял, ако видът на исканото разследване не е разрешен или предвиден в националното законодателство на запитаната държава-членка. В такъв случай запитващият орган има право по същата причина да откаже съответно искане за трансгранично сътрудничество при условията на реципрочност, когато то е поискано от орган на запитаната държава-членка.
 4. Ако е необходимо съгласно националното законодателство на държавите-членки, участващите органи се обръщат към своите съдебни органи за одобрение на планираните разследвания. Когато компетентните съдебни органи дадат своето одобрение при определени условия и изисквания, участващите органи се задължават да осигурят спазването им при провеждане на разследванията.
 5. Когато служители на една държава-членка участват в дейности на територията на друга държава-членка по силата на настоящия дял и с действията си причинят щети, държавата-членка на чиято територия са нанесени щетите, ги възстановява в съответствие с националното си законодателство по същия начин, по който би постъпила, ако щетите са причинени от нейни служители. Тази държава-членка получава пълната сума на разходите, платени на жертви, или други упълномощени лица или институции, от държавата-членка, чиито служители са причинили щетите.
 6. Без да нарушава упражняването на правата си по отношение на трети страни и независимо от задължението да възстанови щетите, съгласно второто изречение на параграф 5, всяка една държава-членка се въздържа, в случаят, предвиден в първото изречение на параграф 5, да изисква възстановяването на размера на щетите, които е претърпяла от друга държава-членка.
 7. Информация, получена от служители по време на трансгранично сътрудничество, предвидено в членове от 20 до 24, може да се използва като доказателство от компетентните органи на държавата-членка, която я получава, в съответствие с националното законодателство и специфичните условия, определени от компетентните органи на държавата, в която е получена информацията.
 8. По време на операциите, посочени в членове от 20 до 24, служители със задача на територията на друга държава-членка, се третират по същия начин както и служители на тази държава, по отношение на нарушения, извършени срещу тях, или от тях.
 Член


text:
20
 Действащо преследване
 1. Служители на митническата администрация на една от държавите-членки, преследващи в своята държава лице, забелязано в процес на извършване на някое от нарушенията, посочени в член 19, параграф 2, което би могло да доведе до екстрадиция, или участващо в подобно нарушение, имат право да продължат преследването на територията на друга държава-членка, без предварително разрешение, когато поради спешността на ситуацията не е било възможно да уведомят компетентните органи на другата държава-членка, преди влизането си на нейна територия, или когато тези органи не са били в състояние да пристигнат навреме на мястото за да продължат преследването.
 Не по-късно от пресичането на границата преследващите служители се свързват с компетентните органи на държавата-членка, на чиято територия продължава преследването. Преследването се прекратява веднага щом държавата-членка, на чиято територия то се осъществява, поиска това. По искане на преследващите служители, компетентните органи на въпросната държава-членка задържат преследваното лице, за да установят самоличността му, или за да го арестуват. Държавите-членки известяват депозитаря за преследващите служители, за които се прилага тази разпоредба; депозитарят информира всички останали държави-членки.
 2. Преследването се осъществява съобразно следните процедури, определени в декларацията по реда на параграф 6:
 а)
 преследващите служители нямат право да извършват арест;
 б)
 ако, обаче не е отправено искане за прекратяване на преследването и компетентните органи на държавата-членка, на чиято територия продължава преследването не могат да се включат достатъчно бързо, преследващите служители могат да арестуват преследваното лице, докато служителите на въпросната държава-членка, които следва да бъдат известени незабавно, не са в състояние да установят самоличността му, или не го арестуват.
 3. Преследването се осъществява в съответствие с параграфи 1 и 2 по един от следните начини, определени в декларацията по реда на параграф 6:
 а)
 в район или през период, считано от пресичането на границата, които се установяват в декларацията;
 б)
 без ограничение във време и пространство.
 4. Преследването се извършва при спазване на следните общи условия:
 а)
 преследващите служители спазват разпоредбите на настоящия член и законодателството на държавата-членка, на чиято територия провеждат операцията си; те спазват и инструкциите на компетентните органи на тази държава-членка;
 б)
 когато преследването се извършва по море, доколкото операцията е в открито море или в изключителна икономическа зона, се спазва международното морско право по реда на Конвенцията на Организацията на обединените нации по морско право, а когато се извършва на територията на друга държава-членка, се спазват разпоредбите на този член;
 в)
 забранява се проникването в частни домове и места недостъпни за обществото;
 г)
 самоличността на преследващите служители се установява лесно, или чрез тяхната униформа, или чрез служебен знак или лента, или чрез обозначения, прикрепени на превозните им средства; забранява се използването на цивилни дрехи в комбинация с необозначени превозни средства без гореспоменатата идентификация; преследващите служители трябва по всяко време да могат да докажат, че действат при или по повод изпълнение на служебните си задължения;
 д)
 преследващите служители могат да носят служебното си оръжие, освен когато i) запитаната държава-членка е направила обща декларация, че никога не може да се носи оръжие на нейна територия или ii) е на лице конкретно решение на запитаната държава-членка


text:
за друго действие. Когато служители на друга държава-членка имат право да носят служебното си оръжие, употребата му се забранява за всички останали случаи, освен при законна самоотбрана;
 е)
 след задържане на преследваното лице по реда на параграф 2, буква б), за целите на довеждането му пред компетентните органи на държавата-членка, на чиято територия се е осъществило преследването, лицето може само да бъде претърсено с цел сигурност; по време на прехвърлянето му могат да се използват белезници; предметите, които са във преследваното лице могат да се конфискуват;
 ж)
 след всяка една операция, упомената в параграфи 1, 2 и 3, преследващите служители се представят пред компетентните органи на държавата-членка, на чиято територия е извършена операцията, и се отчитат за изпълнените от тях задачи; при поискване от страна на тези органи те могат да останат на тяхно разположение до пълно изясняване на обстоятелствата на техните действия; това условие се прилага дори, когато преследването не е приключило с арестуване на преследваното лице;
 (з)
 органите на държавата-членка, от която идват преследващите служители, при поискване от органите на държавата-членка, на чиято територия е извършено преследването, подпомагат разследването след приключване на операцията, в която са участвали, включително и съдебно производство.
 5. Лице, което след действията, предвидени в параграф 2, е било арестувано от компетентните органи на държавата-членка на чиято територия е извършено преследването, може независимо от националността му да се задържи за разпит. Съответните разпоредби на националното законодателство се прилагат mutatis mutandis.
 Когато лицето не е гражданин на държавата–членка, на чиято територия е било арестувано, се освобождава не по-късно от шест часа след извършване на ареста му, като в случая не се включват часовете между полунощ и 09.00 часа сутринта, освен ако компетентните органи на съответната държава-членка не са получили под каквато и да е форма иск за временен арест с цел екстрадирането му.
 6. При подписване на настоящата конвенция, всяка държава-членка представя декларация, в която определя, на основание параграфи 2, 3 и 4, процедурите за извършване на преследване на нейна територия.
 Всяка държава-членка може по всяко време да замени декларацията си с друга, при условие, че последната не ограничава обхвата на предходната декларация.
 Всяка декларация се съставя след консултации с всяка от заинтересованите държави-членки и с оглед получаване на еквивалентни разпоредби в тези държави.
 7. На двустранна основа държавите-членки могат да разширят обхвата на параграф 1 и да приемат допълнителни разпоредби по прилагането на този член.
 8. Когато депозира документите си за приемане на настоящата конвенция, всяка държава-членка има право да декларира, че не се обвързва с този член, или с част от него. Тази декларация може да бъде оттеглена по всяко време.
 Член 21
 Трансгранично наблюдение
 1. Служители на митническата администрация на една от държавите-членки, които осъществяват наблюдение в своята държава над лица, за които има сериозни основания да се счита, че са замесени в някое от нарушенията, посочени в член 19, параграф 2, имат право да продължат наблюдението си на територията на друга държава-членка, когато последната е разрешила транс гранично наблюдение в отговор на искане за помощ, което е представено преди това. Към разрешението


text:
могат да се добавят условия.
 Държавите-членки информират депозитаря за служителите, по отношение на които се прилага настоящата разпоредба; депозитарят информира останалите държави-членки.
 При поискване, наблюдението се възлага на служители на държавата-членка, на чиято територия се провежда.
 Исканията, посочени в първата алинея се изпращат до орган, определен от всяка една държава-членка, който има право да дава исканото разрешение, или да се произнася.
 Държавите-членки информират депозитаря за органа, определен за тази цел; депозитарят информира другите държави-членки.
 2. Когато, поради особено спешни причини, не може да бъде поискано предварително разрешение от другата държава-членка, служителите, провеждащи наблюдението имат право да го продължат отвъд границата за лица, за които има сериозни основания да се счита, че са замесени в някое от нарушенията, посочени в член 19, параграф 2, при условие, че са спазени следните условия:
 а)
 компетентните органи на държавата–членка, на чиято територия продължава наблюдението, се уведомяват незабавно след пресичане на границата ѝ, по време на самото наблюдение;
 б)
 незабавно се подава искане в съответствие с параграф 1, посочващо основанията за пресичане на границата без предварително разрешение.
 Наблюдението се прекратява незабавно след като държавата-членка, на чиято територия то се провежда, поиска това, след уведомяването по реда на буква а), или искането по реда на буква б), или когато разрешението не е получено до пет часа след пресичане на границата.
 3. Наблюдението по реда на параграфи 1 и 2 се извършва само при спазване на следните общи условия:
 а)
 служителите, провеждащи наблюдението спазват разпоредбите на настоящия член и законодателството на държавата-членка, на чиято територия провеждат операцията си; освен това спазват инструкциите на компетентните органи на тази държава-членка;
 б)
 с изключение на ситуациите, предвидени в параграф 2, служителите, по време на наблюдението, носят документ, удостоверяващ, че е дадено разрешение;
 в)
 служителите, провеждащи наблюдението, по всяко време трябва да могат да представят доказателство, че действат при или по повод изпълнение на служебните си задължения;
 г)
 служителите, извършващи наблюдението могат да носят служебното си оръжие, освен когато: i) запитаната държава-членка е направила обща декларация, че никога на нейна територия не може да се носи оръжие; или ii) е налице конкретно решение на запитаната държава-членка за друго действие. Когато служители на друга държава-членка имат право да носят служебното си оръжие, употребата му се забранява за всички останали случаи, освен при законна самоотбрана;
 д)
 забранява се проникването в частни домове и места недостъпни за обществото;
 е)
 служителите, провеждащи наблюдението, не могат нито да проверяват, нито да арестуват лицето под наблюдение;
 ж)
 всички операции подлежат на отчет пред органите на държавата-членка, на чиято територия са извършени; от служителите, извършващи операциите, може да бъде поискано да се представят лично;
 з)
 органите на държавата-членка, от която идват служителите, извършващи наблюдението, при поискване от органите на държавата-членка, на чиято територия е извършено наблюдението, подпомагат разследването след приключване на операцията, в която са участвали, включително и съдебно производство.
 4. На двустранна основа държавите-членки могат да разширят обхвата на настоящия член и да приемат допълнителни мерки за неговото прилагане.
 5. Когато депозират документите си за приемане на настоящата конвенция, държавите-членки могат да декларират, че те не се


text:
обвързват с настоящия член, или с част от него. Тази декларация може да бъде оттеглена по всяко време.
 Член 22
 Контролирана доставка
 1. Всяка една държава-членка се задължава да гарантира, че при поискване от друга държава-членка, могат да се разрешат контролирани доставки през територията ѝ, в рамките на наказателни разследвания на престъпления, за които се прилага екстрадиция.
 2. Решението за извършване на контролирана доставка се взема за всеки отделен случай от компетентните органи на запитаната държава-членка, като се взема предвид националното законодателство на тази държава.
 3. Контролираните доставки се извършват съобразно процедурите на запитаната държава-членка. Компетентни да извършват и ръководят операциите са съответните компетентни органи на тази държава-членка.
 Запитаният орган поема контрола върху доставката, когато стоките пресекат границата, или на определено договорено място за предаване, за да се избегне прекъсване на наблюдението. По време на почивки при пътуването, същият орган гарантира, че стоките са под постоянно наблюдение, по начин, позволяващ по всяко време арестуване на нарушители, както и задържане на самите стоки.
 4. Пратки, за които е договорена контролирана доставка, могат със съгласието на заинтересованите държави-членки да бъдат спрени и да им се разреши да продължат с първоначалното си съдържание в непроменено състояние, или с изваждане или заменяне на цялото или част от съдържанието.
 Член 23
 Разследвания под прикритие
 1. По искане на запитващия орган, запитаният орган може да даде право на служители от митническата администрация на запитващата държава-членка, или на служители, действащи от името на тази администрация, под фалшива самоличност (разследващи служители под прикритие) да действат на територията на запитаната държава-членка. Запитващият орган отправя искането само, когато би било изключително трудно да изясни фактите без използване на предложените действия по разследване. Въпросните служители получават право по време на техните действия да събират информация и да се свързват с разследваните, или други лица, свързани с тях.
 2. Разследванията под прикритие в запитаната държава-членка имат ограничена продължителност. Подготовката и надзора на разследванията се извършва в тясно сътрудничество между съответните органи на запитаната и запитващата държави-членки.
 3. Условията, при които се разрешава разследване под прикритие, както и условията при които то се провежда, се определят от запитания орган в съответствие с неговото национално законодателство. Когато в хода на разследване под прикритие се получи информация, отнасяща се до нарушение, различно от това, за което е подадено първоначалното искане, тогава условията за използване на такава информация се определят също от запитания орган в съответствие с неговото национално законодателство.
 4. Запитаният орган предоставя необходимия персонал и техническо обезпечаване. Той предприема мерки, за да защити служителите, посочени в параграф 1, когато те действат на територията на запитаната държава-членка.
 5. Когато депозира документите си за приемане на настоящата конвенция, всяка държава-членка може да декларира, че не е обвързана с настоящия член, или с част от него. Тази декларация може да бъде оттеглена по всяко време.
 Член 24
 Съвместни екипи за специални разследвания
 1. При наличие на взаимна договореност, органите на няколко държави-членки могат да създадат съвместен екип за специални разследвания, установен в една държава-членка и включващ служители със съответната специализация.
 Съвместният екип за специални разследвания има следните


text:
задачи:
 —
 провеждане на трудни и изискващи много усилия разследвания на специфични нарушения, изискващи едновременни, координирани действия в заинтересованите държави-членки;
 —
 координиране на съвместни дейности за предотвратяване и разкриване на определени видове нарушения и получаване на информация за замесените лица и такива свързани с тях, както и използваните методи.
 2. Съвместните екипи за специални разследвания провеждат операциите си при спазване на следните общи условия:
 а)
 създават се само за определена цел и за ограничен период;
 б)
 служител на държавата-членка, където екипът провежда операциите си, е негов ръководител;
 в)
 участващите служители са обвързани със законодателството на държавата-членка, на чиято територия се провеждат операциите на екипа;
 г)
 държавата-членка, на чиято територия се провеждат операциите на екипа, предприема всички необходими организационни мерки за работата на екипа.
 3. Членството в екипа не дава на служителите в него каквито и да е правомощия за намеса на територията на друга държава-членка.
 ДЯЛ V
 ЗАЩИТА НА ДАННИТЕ
 Член 25
 Защита на данните при обмен на данни
 1. Когато се обменя информация, митническите администрации вземат под внимание във всеки един отделен случай изискванията за защита на личните данни. Те спазват съответните разпоредби на Конвенцията на Съвета на Европа от 28 януари 1981 г. за защита на лицата при автоматизираната обработка на лични данни. За защита на данните, всяка държава-членка може, в съответствие с параграф 2, да наложи условия по отношение на обработката на лични данни от друга държава-членка, на която такива лични данни могат да бъдат предадени.
 2. Без да се нарушават разпоредбите на Конвенцията за използване на информационните технологии за митнически цели, за личните данни, предавани при прилагане на настоящата конвенция, се прилагат следните разпоредби:
 а)
 обработката на лични данни от получаващия ги орган се разрешава само за целта, посочена в член 1, параграф 1. Този орган може да ги предаде, без предварително съгласие от държавата-членка, която ги предоставя, на митническата си администрация, на разследващите органи и на съдебните органи, за да им позволи да разследват и наказват нарушения по смисъла на член 4, параграф 3. Във всички останали случаи на предаване на данни е необходимо съгласието на държавата-членка, която е предоставила информацията;
 б)
 органът на държавата-членка, който предоставя данните, гарантира, че те са точни и актуални. Ако се установи, че са предадени неточни данни, или такива, които не следва да се предават, или че е необходимо законно предадените данни на по-късен етап да се заличат в съответствие със законодателство на предаващата ги държава-членка, получилият данните орган се уведомява незабавно за това. Той е задължен да поправи данните или да ги заличи. Когато получилият данните орган има основание да счита, че предадените данни са неточни, или следва да се заличат, той информира държавата-членка, която ги е предоставила;
 в)
 в случаите, когато данните следва да се заличат или изменят по реда на законодателството на държавата-членка, която ги е предоставила, заинтересованите лица следва да получат право да ги поправят;
 г)
 предаването и получаването на обменени данни се регистрира от заинтересованите органи;
 д)
 когато това се изисква, органите, предаващи и получаващи данните, информират заинтересованото лице по негово искане, за предадените


text:
данни и за начина им на употреба. Няма задължение за предаване на информацията, когато след проучване се установи, че задържаната информация е значително по-важна за обществото, отколкото за заинтересованото от получаването ѝ лице. Освен това, правото на заинтересованото лице да получи информация относно предадените лични данни се определя съобразно националните нормативни актове и процедури на държавата-членка, на чиято територия информацията е поискана. Преди да се вземе каквото и да е решение за предоставяне на информация, предаващият я орган получава възможност да изрази становището си;
 е)
 държавите-членки носят отговорност, в съответствие с техните собствени нормативни актове и процедури, за щети, нанесени на лице при обработката на данните, предадени на заинтересованата държава-членка. Тази разпоредба се прилага и когато щетите са нанесени от неточно предадени данни или когато предаващият данните орган е направил това в нарушение на настоящата конвенция;
 ж)
 предадените данни се съхраняват за период не по-дълъг от необходимия за постигане на целите, за които са предадени. Необходимостта от запазването им се преценява в съответния момент от заинтересованата държава-членка;
 з)
 във всеки един случай данните получават поне същата защита, каквато се дава на подобни данни в държавата-членка, която ги получава;
 и)
 всяка държава-членка предприема съответните мерки, за да осигури спазването на настоящия член, чрез прилагане на ефективен контрол. Всяка държава-членка може да възложи задачата по контрола на националния надзорен орган, упоменат в член 17 от Конвенцията за използване на информационните технологии за митнически цели.
 3. За целите на настоящия член, „обработката на лични данни“ следва да се разбира в съответствие с определението в член 2, буква б) на Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. относно защита на лицата при обработка на лични данни и свободното движение на такива данни (1).
 ДЯЛ VI
 ТЪЛКУВАНЕ НА КОНВЕНЦИЯТА
 Член 26
 Съд на Европейските общности
 1. Съдът на Европейските общности има юрисдикция да се произнася по възникнали спорове между държавите-членки относно тълкуването или прилагането на настоящата конвенция, когато се окаже невъзможно Съветът да разреши спора в рамките на шест месеца след поставянето му пред Съвета от някой от членовете му.
 2. Съдът на Европейските общности има юрисдикция да се произнася по възникнали спорове между държавите-членки и Комисията относно тълкуването или прилагането на настоящата конвенция, когато се окаже невъзможно спорът да се разреши чрез преговори. Спорът може да се постави пред Съда след изтичане на срок от шест месеца от датата, на която една от страните е известила другата за съществуването му.
 3. Съдът на Европейските общности има юрисдикция да издава преюдициални заключения по тълкуването на настоящата конвенция, при спазване на условията посочени в параграфи от 4 до 7.
 4. Чрез декларация, представена при подписване на настоящата конвенция, или по всяко време след това, всяка държава-членка може да приеме юрисдикцията на Съда на Европейските общности да издава преюдициални заключения по тълкуване на настоящата конвенция, както е посочено в параграф 5, буква а) или б).
 5. Държава-членка, която е направила декларация по смисъла на параграф 4 посочва, че:
 а)
 всеки съд или трибунал на тази държава, чиито решения не подлежат на


text:
обжалване, съгласно националното законодателство, може да отправи искане до Съда на Европейските общности да се произнесе с преюдициално заключение по въпрос, поставен във висящ пред него процес и отнасящ се до тълкуването на настоящата конвенция, когато този съд или трибунал счита, че такова заключение е необходимо, за да бъде постановено неговото решение, или
 б)
 всеки съд или трибунал на тази държава може да отправи искане до Съда на Европейските общности да се произнесе с преюдициално заключение по въпрос, поставен във висящ пред него процес и отнасящ се до тълкуването на настоящата конвенция, ако този съд или трибунал счита, че такова заключение е необходимо, за да бъде постановено неговото решение.
 6. Прилагат се Протоколът относно Устава на Съда на Европейските общности и Правилника за работа на Съда.
 7. Всяка държава-членка, независимо дали е направила или не декларация съгласно параграф 4, има право да представи позиция или писмени бележки пред Съда в случаите по параграф 5.
 8. Съдът на Европейските общности няма юрисдикция да проверява валидността или съразмерността на действията, извършени от компетентните правоприлагащи органи по смисъла на настоящата конвенция, нито да се произнася по изпълнение на задълженията, прехвърлени на държавите-членки по опазване на законността и реда, и по защита на вътрешната сигурност.
 ДЯЛ VII
 ПРИЛАГАНЕ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
 Член 27
 Поверителност
 Във всеки един случай на обмен на информация митническите администрации вземат под внимание изискванията за поверителния характер на разследванията. За тази цел, всяка държава-членка може да налага условия относно използването на информацията от друга държава-членка, на която тази информация може да бъде предадена.
 Член 28
 Изключения от задълженията за предоставяне на помощ
 1. Настоящата конвенция не задължава органите на държавите-членки да си оказват взаимопомощ, когато такава помощ може да навреди на обществения ред, или други основни интереси на заинтересованата страна, особено в областта на защита на данните, или когато обхватът на изискваното действие, по-специално в контекста на специалните форми на сътрудничество по реда на дял IV, очевидно е диспропорционален на сериозността на предполагаемото нарушение. В такива случаи, помощта може да бъде напълно, или частично отказана, или да се постави под определени условия.
 2. За всеки един отказ да се предостави помощ се посочват причините за това.
 Член 29
 Разходи
 1. Държавите-членки по правило се отказват от искове за възстановяване на разходи, възникнали при прилагането на настоящата конвенция, с изключение на разходи за такси, изплатени на експерти.
 2. Когато за изпълнението на искането, са направени или ще бъдат направени значителни и извънредни разходи, участващите митнически администрации се консултират за да определят сроковете и условията по изпълнение на искането, както и начина по който се поемат разходите.
 Член 30
 Резерви
 1. С изключение на предвиденото в член 20, параграф 8, член 21, параграф 5 и член 23, параграф 5, настоящата конвенция не подлежи на никакви други резерви.
 2. Държави-членки, които вече са подписали споразумения помежду си по въпроси, уредени в дял IV от настоящата конвенция, могат да формулират резерви съгласно параграф 1 само доколкото тези резерви не засягат задълженията им по тези споразумения.
 3. Задълженията, произтичащи от разпоредбите на конвенцията от 19


text:
юни 1990 г. за прилагане на Шенгенското споразумение от 14 юни 1985 г. относно постепенното премахване на проверките по техните общи граници, които предвиждат по-тясно сътрудничество, не се засягат от разпоредбите на настоящата конвенция в контекста на отношенията между държавите-членки, които са обвързани с разпоредбите на споразумението.
 Член 31
 Териториално приложение
 1. Настоящата конвенция се прилага на териториите на държавите-членки, посочени в член 3, параграф 1 на Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. за създаване на Митнически кодекс на Общността (2), изменен с Акта относно условията по присъединяване на Република Австрия, Република Финландия и Кралство Швеция, и добавките на договорите върху които се основава Европейският съюз (3), както и Регламент (ЕО) No 82/97 на Европейския парламент и Съвета от 19 декември 1996 г. (4), включващ за Федерална република Германия остров Хелголанд и територията на Бюсинген (в рамките и по реда на Договора от 23 ноември 1964 г. между Федерална република Германия и Конфедерация Швейцария относно включването на общината Бюсинген ам Хохрейн в митническата територия на Конфедерация Швейцария, или актуалната му версия) и, за Италианската република, общините Ливиньо и Кампионе д'Италия, както към териториалните води, така и към вътрешните морски води и въздушното пространство на териториите на държавите-членки.
 2. Съветът, действайки единодушно по реда на процедурата, предвидена в дял VI на Договора за Европейския съюз, може да внесе промени в параграф 1, свързани с изменения на разпоредбите на правото на Общността, посочени в него.
 Член 32
 Влизане в сила
 1. Настоящата конвенция подлежи на приемане от държавите-членки, в съответствие с техните конституционни изисквания.
 2. Държавите-членки уведомяват депозитаря за приключване на конституционните процедури за приемане на настоящата конвенция.
 3. Настоящата конвенция влиза в сила деветдесет дни след уведомлението, посочено в параграф 2, от държава-членка, която като членка на Европейския съюз към датата на приемане от Съвета на акта за съставяне на настоящата конвенция, е последната, която изпълнява тази формалност.
 4. До влизането в сила на настоящата конвенция, всяка една държава-членка при представяне на уведомлението, посочено в параграф 2 или на по-късен етап, декларира, че доколкото се отнася до настоящата конвенция, с изключение на член 26 от нея, ще я прилага в отношенията си с държавите-членки, които са декларирали същото. Тези декларации влизат в сила деветдесет дни след депозирането им.
 5. Настоящата конвенция се прилага само за искания, представени след датата, на която тя влиза в сила, или се прилага както между запитаната държава-членка и запитващата държава-членка.
 6. С влизането в сила на настоящата конвенция се отменя Конвенцията за оказване на взаимопомощ между митническите администрации от 7 септември 1967 г.
 Член 33
 Присъединяване
 1. Настоящата конвенция е открита за присъединяване от всяка държава, която става държава-членка на Европейския съюз.
 2. Текстът на конвенцията на езика на присъединяващата се държава-членка, съставен от Съвета на Европейския съюз е автентичен.
 3. Документите по присъединяването се депозират при депозитаря.
 4. Настоящата конвенция влиза в сила по отношение на всяка държава, която се присъедини към нея деветдесет дни след депозиране на документите ѝ за присъединяване, или на датата на влизане в сила на


text:
самата конвенция, ако тя все още не е влязла в сила при изтичането на посочения период от 90 дни.
 5. Когато настоящата конвенция не е влязла в сила към датата на депозиране на документите за присъединяване към нея, член 32, параграф 4 се прилага за присъединяващите се държави-членки.
 Член 34
 Изменения
 1. Изменения на настоящата конвенция могат да бъдат предлагани от всяка една държава-членка, която е високодоговаряща страна по нея. Всяко предложено изменение се изпраща до депозитаря, който го предава на Съвета и Комисията.
 2. Без да се нарушават разпоредбите на член 31, параграф 2, измененията на конвенцията се приемат от Съвета, който ги препоръчва на държавите-членки за приемане в съответствие с техните конституционни изисквания.
 3. Изменения, приети съгласно параграф 2, влизат в сила в съответствие с член 32, параграф 3.
 Член 35
 Депозитар
 1. Генералният секретар на Съвета на Европейския съюз действа като депозитар на настоящата конвенция.
 2. Депозитарят публикува в Официале вестник на Европейските общности информация за напредъка по приемането и присъединяването, прилагането, декларациите и резервите, както и всякакви други уведомления, свързани с настоящата конвенция.
 En fe de lo cual los plenipotenciarios abajo firmantes suscriben el presente Convenio.
 Til bekræftelse heraf har undertegnede befuldmægtigede underskrevet denne konvention.
 Zu Urkund dessen haben die unterzeichneten Bevollmächtigten ihre Unterschrift unter dieses Übereinkommen gesetzt.
 Σε πίστωση τον ανωτερω, οι υπογράφοντες πληρεξούσιοι έθεσαν την υπογραφή τους κάτω από την παρούσα σύμβαση.
 In witness whereof, the undersigned Plenipotentiaries have hereunto set their hands.
 En foi de quoi, les plénipotentiaires soussignés ont apposé leurs signatures au bas de la présente convention.
 Dá Fhianú sin, chuir la Lánchumhachtaigh thíos-sínithe a lámh leis an gCoinbhinsiún seo.
 In fede di che, i plenipotenziari sottoscritti hanno apposto le loro firme in calce alla presente convenzione.
 Ten blijke waarvan de ondergetekende gevolmachtigden hun handtekening onder deze Overeenkomst hebben gesteld.
 Em fé do que, os plenipotenciários abaixo-assinados apuseram as suas assinaturas no final da presente Convenção.
 Tämän vakuudeksi alia mainitut täysivaltaiset edustajat ovat allekirjoittaneet tämän yleissopimuksen.
 Till bekräftelse härav har undertecknade befullmäktigade ombud undertecknat denna konvention.
 Hechö en Bruselas, el dieciocho de diciembre de mil novecientos noventa y siete, en un ejemplar único, en lenguas alemana, danesa, espanola, finesa, francesa, griega, inglesa, irlandesa, italiana, neerlandesa, portuguesa y sueca, cuyos textos son igualmente auténticos y que será depositado en los archivos de la Secretaría General del Consejo de la Unión Europea.
 Udfærdiget i Bruxelles, den attende december nitten hundrede og syvoghalvfems, i ét eksemplar på dansk, engelsk, finsk, fransk, græsk, irsk, italiensk, nederlandsk, portugisisk, spansk, svensk og tysk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed; de deponeres i arkiverne i Generalsekretariatet for Rådet for Den Europæiske Union.
 Geschehen zu Brüssel am achtzehnten Dezember neunzehnhundertsiebenundneunzig in einer Urschrift in dänischer, deutscher, englischer, finnischer, französischer, griechischer, irischer, italienischer, niederländischer, portugiesischer, schwedischer und spanischer Sprache, wobei jeder Wortlaut gleichermaßen verbindlich ist; die Urschrift wird im Archiv des Generalsekretariats des Rates der Europäischen Union hinterlegt.
 Έγινε οτις Βρυξέλλες, στις δέκαοκτώ Δεκεμβρίου χίλια εννιακόσια ενενήντα επτά, σε ένα μόνο αντίτυπο στην αγγλική, γαλλική, γερμανική, δανική, ελληνική,