text:
преработени плодове и черупкови плодове
 Румъния
 ЧАСТ Б
 Географски означения, служещи за идентифициране на даден продукт с произход от Канада
 Означение
 Транскрипция
 (само с информативна цел)
 Клас на продукта
 Място на произход
 (територия, регион или местност)
 ПРИЛОЖЕНИЕ 20-Б
 НАИМЕНОВАНИЯ, ПОСОЧЕНИ В ЧЛЕНОВЕ 20.21, ПАРАГРАФ 11 И 20.21, ПАРАГРАФ 12
 ЧАСТ А
 Valencia Orange
 Orange Valencia
 Valencia
 Black Forest Ham
 Jambon Forêt Noire
 Tiroler Bacon
 (1)
 Bacon Tiroler
 (1)
 Parmesan
 St. George Cheese
 Fromage St-George[s]
 ЧАСТ Б
 Наименованието „comté“ в съчетание с хранителни продукти, когато се използва за посочване на окръг (например „Comté du Prince-Edouard“; „Prince Edward County“; „Comté de Prescott-Russell“; „Prescott-Russell County“).
 Наименованието „Beaufort“ в съчетание с видове сирена, произвеждани в непосредствена близост до географската местност, наречена „Beaufort range“, на остров Ванкувър, Британска Колумбия.
 (1) Разрешено е използването на варианти на изписване на английски или френски език, включително на „Tyrol“, „Tiroler“, „Tyroler“ и „Tirolien“.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 20-В
 КЛАСОВЕ ПРОДУКТИ
 1.
 прясно, замразено и преработено месо означава продукти, класирани в глава 2 и позиция 16.01 или 16.02 от Хармонизираната система;
 2.
 сухо осолени меса означава сухо осолени месни продукти, класирани в глава 2 и позиция 16.01 или 16.02 от Хармонизираната система;
 3.
 хмел означава продукти, класирани в позиция 12.10 от Хармонизираната система;
 4.
 пресни, замразени и преработени рибни продукти означава продукти, класирани в глава 3 и позиция 16.03, 16.04 или 16.05 от Хармонизираната система;
 5.
 масло означава продукти, класирани в позиция 04.05 от Хармонизираната система;
 6.
 сирена означава продукти, класирани в позиция 04.06 от Хармонизираната система;
 7.
 пресни и преработени продукти от растителен произход означава продукти, класирани в глава 7 на Хармонизираната система, и продукти, съдържащи зеленчуци, класирани в глава 20 на Хармонизираната система;
 8.
 пресни и преработени плодове и черупкови плодове означава продукти, класирани в глава 8 на Хармонизираната система, и продукти, съдържащи плодове или черупкови плодове, класирани в глава 20 на Хармонизираната система;
 9.
 подправки означава продукти, класирани в глава 9 на Хармонизираната система;
 10.
 житни растения означава продукти, класирани в глава 10 на Хармонизираната система;
 11.
 продукти на мелничарството означава продукти, класирани в глава 11 на Хармонизираната система;
 12.
 маслодайни семена означава продукти, класирани в глава 12 на Хармонизираната система;
 13.
 напитки от растителни екстракти означава продукти, класирани в позиция 13.02 от Хармонизираната система;
 14.
 масла и мазнини от животински произход означава продукти, класирани в глава 15 на Хармонизираната система;
 15.
 сладкарски и тестени изделия означава продукти, класирани в позиция 17.04, 18.06, 19.04 или 19.05 от Хармонизираната система;
 16.
 макаронени изделия означава продукти, класирани в позиция 19.02 от Хармонизираната система;
 17.
 трапезни и преработени маслини означава продукти, класирани в позиция 20.01 или 20.05 от Хармонизираната система;
 18.
 макаронени изделия означава продукти, класирани в подпозиция 2103.30 от Хармонизираната система;
 19.
 бира означава продукти, класирани в позиция 22.03 от Хармонизираната система;
 20.
 оцет означава продукти, класирани в позиция 22.09 от Хармонизираната система;
 21.
 етерични масла означава продукти, класирани в позиция 33.01 от Хармонизираната система;
 22.
 клейове и смоли — дъвка (chewing gum) означава продукти, класирани в позиция 17.04 от Хармонизираната система.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 29-A
 ПРОЦЕДУРЕН ПРАВИЛНИК ЗА АРБИТРАЖ
 Определения и общи разпоредби


text:
1.
 За целите на настоящата глава и по смисъла на настоящия правилник:
 съветник означава физическо лице, ангажирано от една от страните да предоставя съвети или да подпомага тази страна във връзка с арбитражното производство;
 арбитражен състав означава състав, сформиран по реда на член 29.7;
 арбитър означава член на арбитражен състав, сформиран по реда на член 29.7;
 помощник означава физическо лице, което в рамките на възложен мандат на определен арбитър извършва проучвания или оказва съдействие на арбитъра при изпълнение на неговите функции;
 ден означава един календарен ден, освен ако е предвидено друго;
 неприсъствен ден означава всяка събота и неделя, както и всеки друг ден, определен от някоя от страните като празничен ден за целите на настоящия правилник;
 представител на една от страните означава служител или всяко физическо лице, определено от правителствен или държавен орган или от друг публичноправен субект на една от страните, който представлява тази страна за целите на спор по настоящото споразумение;
 страна ответник означава страната, за която се твърди, че е в нарушение на разпоредбите, посочени в член 29.2, и
 страна ищец означава страна, която подава искане за сформиране на арбитражен състав по реда на член 29.6.
 2.
 Страната ответник отговаря за административната организация на арбитражното производство, и по-специално за организирането на заседания, освен ако е уговорено друго. Страните обаче покриват поравно административните разходи за арбитражното производство, а също и възнаграждението и всички пътни разноски, както и тези за настаняване и общите разходи на арбитрите и техните помощници.
 Уведомления
 3.
 Освен ако не е уговорено друго, страните и арбитражният състав предават съответното искане, известие, писмено изявление или друг документ по електронна поща, като копие от него се изпраща в същия ден по факс, с препоръчана поща, по куриер, като пратка с обратна разписка или чрез всякакво друго далекосъобщително средство, позволяващо регистриране на изпращането му. Освен ако не се докаже друго, електронното съобщение се счита за получено в деня на изпращането му.
 4.
 Когато съобщаването става в писмена форма съответната страна предоставя електронно копие на своите съобщения на другата страна и на всеки един от арбитрите.
 5.
 Несъществените технически грешки, допуснати в искане, известие, писмено изявление или друг документ, свързан с арбитражното производство, могат да бъдат поправени с изпращането на нов документ, в който ясно се посочват промените.
 6.
 Ако последният ден за изпращането на документ съвпада с официален празник или почивен ден в Канада или в Европейския съюз, документът може да бъде изпратен на следващия работен ден. Документите, уведомленията или исканията не се считат за получени на дата, която е неприсъствен ден.
 7.
 В зависимост от разпоредбите, предмет на спора, копия от всички искания и уведомления, адресирани до Съвместния комитет по ВИТС в съответствие с настоящата глава, се изпращат и до другите институционални органи, имащи отношение към него.
 Начало на арбитража
 8.
 Ако страните не са уговорили друго, те провеждат среща с арбитражния състав в срок от седем работни дни от сформирането му за определяне на въпросите, чието разглеждане страните или арбитражният състав считат за уместно, включително възнаграждението и платимите разноски на арбитрите, които са в съответствие със

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
стандартите на СТО. Възнаграждението на помощника на всеки арбитър не надвишава 50 % от общия размер на възнаграждението на този арбитър. Арбитрите и представителите на страните могат да участват в тази среща по телефон или чрез видеоконферентна връзка.
 9.
 а)
 Ако страните не са уговорили друго в срок от пет работни дни от датата на сформиране на арбитражния състав, заданието на арбитражния състав се състои в следното:
 „да разгледа, като съобрази приложимите разпоредби на споразумението, повдигнатия в искането за сформиране на арбитражния състав въпрос, да се произнесе относно съвместимостта на въпросната мярка с разпоредбите, посочени в член 29.2, а също и да се произнесе с решение в съответствие с членове 29.10, 29.17 и 29.18.“
 б)
 Страните уведомяват арбитражния състав за договореното задание в срок от три работни дни от договарянето му.
 в)
 Арбитражният състав може да се произнесе за своята компетентност.
 Първоначални изявления
 10.
 Страната ищец представя първоначалното си писмено изявление не по-късно от 10 дни след датата на сформиране на арбитражния състав. Страната ответник представя своето писмено насрещно изявление не по-късно от 21 дни след датата на представяне на първоначалното писмено изявление.
 Работа на арбитражните състави
 11.
 Председателят на арбитражния състав председателства всички заседания. Арбитражният състав може да делегира на председателя правомощието да взема административни и процедурни решения.
 12.
 Заседанията се провеждат присъствено. Ако в настоящата глава не е предвидено друго и без да се засягат разпоредбите на параграф 30, арбитражният състав може да осъществява останалите си дейности по всякакъв начин, включително по телефон, факс или с компютърни връзки.
 13.
 Единствено арбитрите могат да участват в разискванията на арбитражния състав, но техните помощници могат да присъстват на разискванията, ако получат разрешение от него за тази цел.
 14.
 Изготвянето на всяко решение е от изключителната компетентност на арбитражния състав и не може да бъде делегирано.
 15.
 Констатациите, заключенията и препоръките на арбитражния състав съгласно членове 29.9 и 29.10 следва да се правят с консенсус, а ако постигането на консенсус е невъзможно — с мнозинство от неговите членове.
 16.
 Арбитрите не могат да излизат с отделни становища по въпроси, по които няма постигнато единодушно съгласие.
 17.
 При възникване на свързан с процедурата въпрос, който не е уреден от разпоредбите на двадесет и девета глава, арбитражният състав може, след като се консултира със страните, да приеме подходяща процедура, която е съвместима с въпросните разпоредби и осигурява равнопоставеност на страните.
 18.
 Ако арбитражният състав прецени, че е необходимо да се промени приложимият за дадено производство срок или да се внесе друго евентуално налагащо се изменение от процедурен или административен характер с оглед гарантиране справедливостта или ефективността на производството, тя информира писмено страните за мотивите за това изменение или корекция, както и за съответния срок или необходимата корекция. Арбитражният състав може да приеме такова изменение или корекция, след като се консултира със страните.
 19.
 Всеки срок, посочен в настоящата глава и в настоящото приложение, може да бъде изменен по взаимно съгласие на страните. По искане на една от страните арбитражният състав може да промени сроковете, приложими за конкретното производство.
 20.
 Арбитражният състав спира работата


text:
си:
 а)
 по искане на страната ищец за уточнения в искането срок, който обаче не бива да надвишава 12 последователни месеца, и възобновява работата си по искане на страната ищец, или
 б)
 след като изготви своя междинен доклад или в случай на производство по член 29.14 при несъгласие относно равностойността или производство по член 29.15, само по искане и на двете страни в течение на уточнения в искането срок, и възобновява работата си по искане на една от страните.
 Ако до изтичането на уточнения в искането за спиране на работата срок не постъпи искане за възобновяване на работата на арбитражния състав, производството се прекратява. С прекратяването на работата на арбитражния състав не се засягат правата на страните в рамките на друго производство по същия въпрос по реда на двадесет и девета глава (Уреждане на спорове).
 Подмяна
 21.
 Ако даден арбитър не е в състояние да участва в производството, си направи самоотвод или се налага да бъде сменен, в съответствие с член 29.7, параграф 3 на негово място се избира друг арбитър.
 22.
 Когато една от страните прецени, че даден арбитър не спазва изискванията на кодекса за поведение от приложение 29-Б (Кодекс за поведение), което налага да бъде заменен, тази страна следва да уведоми за това другата страна в срок от 15 дни от датата, на която са ѝ станали известни обстоятелствата, стоящи в основата на въпросното нарушение на кодекса за поведение от страна на арбитъра.
 23.
 Когато една от страните счете, че даден арбитър, с изключение на председателя, не спазва изискванията на кодекса за поведение, страните се консултират помежду си и, ако постигнат съгласие за това, сменят арбитъра и избират на негово място друг арбитър съгласно процедурата, предвидена в член 29.7, параграф 3.
 Ако страните не постигнат съгласие относно необходимостта от замяна на даден арбитър, всяка от страните може да поиска въпросът да бъде отнесен до председателя на арбитражния състав, който взема окончателното решение.
 Ако по повод на подобно искане председателят установи, че даден арбитър не спазва изискванията на кодекса за поведение, той избира чрез теглене на жребий нов арбитър от упоменатия в член 29.8, параграф 1 списък с лица, в който е фигурирал и първоначалният арбитър. Ако първоначалният арбитър е избран от страните в съответствие с член 29.7, лицето, което да го замени, се избира чрез теглене на жребий измежду лицата, предложени от страната ищец и от страната ответник съгласно член 29.8.1. Изборът на новия арбитър се извършва в рамките на пет работни дни от датата на отправяне на искането до председателя на арбитражния състав.
 24.
 Когато една от страните счете, че председателят на арбитражния състав не спазва изискванията на кодекса за поведение, страните се консултират помежду си и, ако постигнат съгласие за това, отстраняват председателя и избират друг на негово място съгласно процедурата, предвидена в член 29.7, параграф 3.
 Ако страните не постигнат съгласие относно необходимостта от смяна на председателя, всяка от страните може да поиска въпросът да бъде отнесен до другите двама арбитри. Решението на тези арбитри относно необходимостта от смяна на председателя е окончателно.
 Ако арбитрите


text:
решат, че председателят не спазва изискванията на кодекса за поведение, те избират чрез теглене на жребий нов председател измежду останалите имена в списъка, упоменат в член 29.8, параграф 1. Изборът на нов председател се извършва в срок от пет работни дни от датата на отправяне на искането, посочено в настоящия параграф.
 Ако арбитрите не успеят да стигнат до решение в рамките на 10 дни от отнасянето на въпроса до тях, се прилага процедурата, предвидена в член 29.7.
 25.
 Арбитражното производство се спира докато трае процедурата, предвидена в параграфи 21—24.
 Заседания
 26.
 Председателят определя датата и часа на заседанието, след като се консултира със страните и с другите арбитри, и ги потвърждава писмено на страните. Освен това тази информация се прави публично достояние от страната, която отговаря за административната организация на производството, без да се накърнява прилагането на параграф 39.
 27.
 Ако страните не са уговорили друго, заседанието се провежда в Брюксел, когато страна ищец е Канада, и в Отава, когато страна ищец е Европейският съюз.
 28.
 Като правило следва да има само едно заседание. Арбитражният състав може по собствена инициатива или по искане на една от страните да свика едно допълнително заседание, когато спорът касае въпроси от изключителна сложност. Не се свиква допълнително заседание при процедурите, предвидени в членове 29.14 и 29.15, освен в случай на несъгласие относно съответствието и равностойността.
 29.
 Всички арбитри присъстват от началото до края на всяко заседание.
 30.
 Следните лица могат да присъстват на заседанието, независимо дали производството протича при открити или закрити врата:
 а)
 представителите на страните;
 б)
 съветниците на страните;
 в)
 членовете на административния персонал, устните преводачи, писмените преводачи и съдебните протоколисти, както и
 г)
 помощниците на арбитрите.
 Единствено представителите и съветниците на страните имат право да вземат думата пред арбитражния състав.
 31.
 Най-късно пет работни дни преди датата на заседанието всяка от страните представя на арбитражния състав и на другата страна списък с имената на физическите лица, които ще пледират от нейно име по време на заседанието, както и на другите представители или съветници, които ще присъстват на заседанието.
 32.
 Арбитражният състав провежда заседанието по посочения по-долу начин, така че страната ищец и страната ответник да разполагат с еднакво време за вземане на думата:
 Доводи
 а)
 доводи на страната ищец
 б)
 доводи на страната ответник
 Насрещни доводи
 а)
 отговор на страната ищец
 б)
 насрещен отговор на страната ответник
 33.
 Арбитражният състав може да отправя въпроси към всяка от страните във всеки един момент от заседанието.
 34.
 След като получи становищата на страните, арбитражният състав изготвя за страните окончателния протокол от всяко заседание.
 35.
 Всяка от страните може да представи на арбитрите и на другата страна допълнително писмено становище по всеки един от въпросите, повдигнати по време на заседанието, в срок от десет работни дни от датата на заседанието.
 Писмени въпроси
 36.
 Арбитражният състав има право във всеки един момент от процедурата да отправя писмено въпроси към едната или и към двете страни. Всяка една от страните получава копие от всеки въпрос, поставен от арбитражния състав.
 37.
 Всяка страна снабдява и другата страна


text:
с копие от своя писмен отговор на въпросите на арбитражния състав. На всяка от страните се дава възможност да представи коментари в писмен вид на отговора на другата страна в срок от пет работни дни от датата на неговото получаване.
 Прозрачност и поверителност
 38.
 Без да се засяга параграф 39, всяка страна прави становището си публично достояние и, ако страните не решат друго, заседанията на арбитражния състав са публични.
 39.
 Арбитражният състав заседава при закрити врата, когато становището и доводите на една от страните съдържат поверителна делова информация. Страните са длъжни да опазват поверителния характер на информацията, предоставена по време на заседанията пред арбитражния състав, когато същите се провеждат при закрити врата. Всяка от страните и нейните съветници третират като поверителна всяка информация, предоставена от другата страна на арбитражния състав и определена като такава от тази страна. Когато становище на някоя от страните, изпратено до арбитражния състав, съдържа поверителна информация, тази страна представя също така, в срок от 15 дни, неповерителна версия на становището, която би могла да бъде публично разгласена.
 Контакти ex parte
 40.
 Арбитражният състав е длъжен да се въздържа от срещи или контакти с която и да било от страните в отсъствието на другата страна.
 41.
 Никой арбитър няма право да обсъжда какъвто и да бил аспект на предмета на производството с едната или и с двете страни в отсъствието на другите арбитри.
 Информация и технически съвети
 42.
 По искане на страна по спора или по собствена инициатива арбитражният състав може да потърси информация и технически съвети от друго лице или орган, които счита за подходящи, при спазване на реда и условията, уговорени между страните. Всяка информация, получена по този начин, трябва да бъде разкрита на всяка от страните и те да имат възможност да представят своите коментари по въпроса.
 Становища аmicus curiae
 43.
 Неправителствени лица, установени на територията на една от страните, имат право да представят на арбитражния състав становища amicus curiae в съответствие със следващите параграфи.
 44.
 Ако страните не са уговорили друго, в срок от пет дни от датата на сформирането му арбитражният състав може да приема неизискани писмени изложения, при условие че са изготвени до 10 дни от датата на сформиране на арбитражния състав, при всички положения не надвишават, ведно с приложенията, 15 машинописни страници, и касаят пряко въпроса, разглеждан от арбитражния състав.
 45.
 В изложението се включва описание на физическото или юридическото лице, което го представя, включително на характера на неговата дейност и произхода на неговото финансиране, и се уточнява интересът, който това лице има от арбитражното производство. То се изготвя на езиците, избрани от страните в съответствие с параграфи 48 и 49.
 46.
 Арбитражният състав изброява в своето решение всички постъпили при него изложения, които отговарят на изискванията на настоящия правилник. От него не се изисква да разглежда в своето решение доводите, изтъкнати в тези изложения. Арбитражният състав предоставя на страните за мнение всяко постъпило при него изложение.
 Неотложни случаи
 47.
 При неотложни случаи, предмет на разпоредбата на член 29.11, арбитражният състав изменя по целесъобразност, след консултиране със страните, посочените в


text:
настоящия правилник срокове и уведомява страните за тези изменения.
 Работен език на производството, писмен и устен превод
 48.
 По време на консултациите, посочени в член 29.7, параграф 2, но не по-късно от срещата, посочена в параграф 8, страните правят необходимото, за да се споразумеят относно общ работен език за производството пред арбитражния състав.
 49.
 Ако страните не съумеят да се споразумеят относно общ работен език, всяка от тях взема необходимите мерки, за да осигури писмения превод на своите писмени изложения на езика, избран от другата страна, като поема свързаните с това разноски. Страната ответник осигурява устния превод на устните изложения на езиците, избрани от страните.
 50.
 Решенията на арбитражния състав се изготвят на езика или езиците, избрани от страните.
 51.
 Всички разноски за писмен превод на решението на арбитражния състав на езика или езиците, избрани от страните, се поемат поравно от страните.
 52.
 Всяка от страните може да представи коментарите си по точността на всеки писмен превод на документ, изготвен съгласно настоящия правилник.
 Изчисляване на сроковете
 53.
 Всички срокове, указани в настоящата глава и в настоящото приложение, включително сроковете, в които арбитражните състави следва да обявят решенията си, се пресмятат в календарни дни от деня след действието или факта, за които се отнасят, ако не е предвидено друго.
 54.
 Когато, поради прилагането на параграф 6, една от страните получи документ на дата, различна от датата, на която същият документ е получен от другата страна, всеки срок, който се изчислява в зависимост от датата на получаване на посочения документ, започва да тече от по-късната дата на получаване на този документ.
 Други процедури
 55.
 Сроковете, указани в настоящия правилник, се адаптират в съответствие със специалните срокове, предвидени за приемането на решение от арбитражния състав в рамките на производствата по членове 29.14 и 29.15.
 56.
 В случай на невъзможност първоначално сформираният арбитражен състав или някои от неговите членове да бъдат свикани отново във връзка с производствата по членове 29.14 и 29.15, се прилага процедурата, предвидена в член 29.7. Срокът за обявяване на решението се удължава с 20 дни.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 29-Б
 КОДЕКС ЗА ПОВЕДЕНИЕ НА АРБИТРИТЕ И МЕДИАТОРИТЕ
 Определения
 1.
 За целите на настоящата глава и по смисъла на настоящия кодекс за поведение:
 арбитър означава член на арбитражен състав, сформиран по реда на член 29.7;
 помощник означава физическо лице, което в рамките на възложен мандат на определен арбитър извършва проучвания или оказва съдействие на арбитъра при изпълнение на неговите функции;
 кандидат означава лице, чието име фигурира в списъка на арбитрите по член 29.8 и чиято кандидатура за назначаване като арбитър се разглежда по реда на член 29.7;
 медиатор означава физическо лице, което осъществява медиация в съответствие с член 29.5;
 производство, освен ако е посочено друго, означава арбитражно производство;
 персонал, по отношение на даден арбитър, означава физическите лица, които са под неговото ръководство и контрол, с изключение на помощниците.
 Отговорности на кандидатите и арбитрите
 2.
 Кандидатите и арбитрите избягват всяко явно и привидно нарушаване на деонтологичните норми, са независими и безпристрастни, избягват всеки пряк или косвен конфликт на интереси и съблюдават строги норми на поведение,


text:
за да се гарантират почтеността и безпристрастността в рамките на механизма за уреждане на спорове. Бившите арбитри са длъжни да спазват задълженията, определени в параграфи 16—19.
 Задължения за деклариране
 3.
 Преди потвърждаването на избора му за арбитър по реда на настоящата глава, кандидатът декларира наличието на евентуален интерес, връзки или други обстоятелства, които биха могли да повлияят на неговата независимост или безпристрастност, или които биха могли логично да създадат впечатление за нарушаване на деонтологичните норми или за пристрастност в хода на производството. За тази цел кандидатът полага всички разумни усилия, за да се информира за съществуването на такива интереси, връзки и обстоятелства.
 4.
 Без да се ограничава общата приложимост на посоченото по-горе, кандидатите декларират следните интереси, връзки и обстоятелства:
 1)
 евентуален финансов интерес на кандидата:
 а)
 от производството или от изхода от него, и
 б)
 от административно производство, производство пред национален съд или производство пред друг състав или комитет, засягащо въпроси, които могат да бъдат решени в рамките на производството, във връзка с което се разглежда неговата кандидатура;
 2)
 евентуален финансов интерес на работодателя, партньора, съдружника или член на семейството на кандидата:
 а)
 от производството или от изхода от него, и
 б)
 от административно производство, производство пред национален съд или производство пред друг състав или комитет, засягащо въпроси, които могат да бъдат решени в рамките на производството, във връзка с което се разглежда неговата кандидатура;
 3)
 евентуална минала или съществуваща финансова, делова, професионална, семейна или социална връзка със заинтересованите страни от процедурата, или техния правен съветник, или подобна връзка с участието на работодателя, партньора, съдружника или член на семейството на кандидата, както и
 4)
 защита на публичните интереси или правно или друго представителство по въпрос, който е предмет на спора в рамките на въпросното производство или има отношение към същите въпроси.
 5.
 Кандидатът или арбитърът сезира Съвместния комитет по ВИТС по въпроси, свързани с действително или евентуално извършени нарушения на настоящия кодекс за поведение, които да бъдат разгледани от страните.
 6.
 След като бъде избран, арбитърът е длъжен да полага всички разумни усилия, за да се информира за посочените в параграф 3 интереси, връзки или обстоятелства, и да ги декларира. Задължението за деклариране е постоянно и изисква от всеки арбитър да декларира съществуването на подобни интереси, връзки или обстоятелства, които могат да възникнат на един или друг етап от производството. Арбитърът декларира тези интереси, връзки или обстоятелства, като ги съобщава незабавно в писмен вид на Съвместния комитет по ВИТС, за да бъдат разгледани от страните.
 Задължения на арбитрите
 7.
 След избирането му арбитърът е в състояние да изпълнява и изпълнява акуратно и своевременно задълженията си в хода на цялото производство с дължимата добросъвестност и старание.
 8.
 Арбитърът разглежда единствено онези въпроси, които са повдигнати по време на производството и са от значение за вземането на решение, и не може да делегира това правомощие на друго лице.
 9.
 Арбитърът предприема всички подходящи мерки, за да се увери, че неговият помощник и персонал са запознати със съдържанието на параграфи 2—6 и 17—19 и спазват техните изисквания.
 10.
 Арбитърът няма право да установява


text:
контакти ex parte във връзка с производството.
 Независимост и безпристрастност на арбитрите
 11.
 Арбитърът е длъжен да избягва създаването на впечатление за нарушаване на деонтологичните норми и да не се влияе от личен интерес, външен натиск, съображения от политически характер, брожения в обществото, лоялност към някоя от страните или страх от критика.
 12.
 Арбитърът няма право пряко или косвено да поема задължения или да приема облаги под каквато и да било форма, което по някакъв начин би възпрепятствало или би създало впечатление за възпрепятстване на надлежното изпълнение на неговите задължения.
 13.
 Арбитърът няма право да използва положението, което заема в арбитражния състав, за да обслужва лични или частни интереси, и е длъжен да се въздържа от действия, които могат да създадат впечатление, че други лица са в състояние да му повлияят.
 14.
 Арбитърът не може да позволи поведението или преценката му да бъдат повлияни от връзки или отговорности от финансов, делови, професионален, семеен или обществен характер.
 15.
 Арбитърът е длъжен да се въздържа от установяване на каквито и да било връзки или придобиване на финансови участия, които могат да повлияят на неговата безпристрастност или които биха могли логично да създадат впечатление за нарушаване на деонтологичните норми или за пристрастност.
 Задължения на бившите арбитри
 16.
 Всички бивши арбитри са длъжни да се въздържат от действия, които могат да създадат впечатление за проявена пристрастност при изпълнение на задълженията им или за извлечена изгода от решението или определението на арбитражния състав.
 Поверителност
 17.
 Никой настоящ или бивш арбитър не разкрива или използва в нито един момент непублична информация, свързана с конкретно производство или станала му известна по време на конкретно производство, освен за целите на същото това производство, и в никой случай не разкрива или използва тази информация за своя собствена изгода или за изгода на други лица или с цел да засегне неблагоприятно интересите на други лица.
 18.
 Никой арбитър няма право да разгласява решението на арбитражния състав или части от него преди неговото публикуване в съответствие с настоящата глава.
 19.
 Никой настоящ или бивш арбитър няма право в нито един момент да разкрива съдържанието на разискванията в рамките на арбитражния състав или мнението на който и да било от арбитрите.
 Разноски
 20.
 Всеки арбитър води архив и представя окончателен отчет за времето, посветено на процедурата, и за своите разноски, както и за времето и разноските на своя помощник.
 Медиатори
 21.
 Настоящият кодекс за поведение се прилага mutatis mutandis по отношение на медиаторите.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 29-В
 ПРОЦЕДУРЕН ПРАВИЛНИК ЗА МЕДИАЦИЯ
 Член 1
 Цел
 В съответствие с член 29.5 целта на настоящото приложение е да улесни намирането на взаимноприемливо решение посредством подробно регламентирана ускорена процедура с помощта на медиатор.
 РАЗДЕЛ А
 Процедура по медиация
 Член 2
 Започване на процедурата
 1. Всяка от страните може по всяко време да поиска страните да започнат процедура по медиация. Подобно искане се отправя към другата страна в писмена форма. Искането трябва да бъде достатъчно подробно, за да открои ясно въпросите, будещи загриженост у отправящата искането страна, и да съдържа:
 а)
 описание на конкретната мярка, предмет на спора;
 б)


text:
описание на предполагаемото неблагоприятно въздействие, което отправящата искането страна смята, че мярката оказва или ще окаже върху търговията или инвестициите между страните, както и
 в)
 разяснение за това, по какъв начин въпросното въздействие е свързано с мярката според отправящата искането страна.
 2. Процедурата по медиация може да бъде започната единствено по взаимно съгласие на страните. Когато една от страните отправи искане за медиация съгласно параграф 1, другата страна разглежда с дължимата добросъвестност искането и отговаря в писмена форма в срок от 10 дни от получаването му.
 Член 3
 Избор на медиатор
 1. В началото на процедурата по медиация страните постигат съгласие относно избора на медиатор, при възможност, не по-късно от 15 дни след получаване на отговора на искането за медиация.
 2. Медиаторът не трябва да бъде гражданин на нито една от страните, освен ако страните се споразумеят за друго.
 3. Медиаторът помага на страните по безпристрастен и прозрачен начин да придобият повече яснота във връзка с мярката и възможното ѝ въздействие върху търговията, както и да постигнат взаимноприемливо решение. В съответствие с параграф 21 от приложение 29-Б Кодексът за поведение на арбитрите и медиаторите се прилага за медиаторите. Параграфи 3—7 и 48—54 от процедурния правилник за арбитраж, фигуриращ в приложение 29-A, също се прилагат mutatis mutandis.
 Член 4
 Процедурен правилник за медиация
 1. В срок от 10 дни от назначаването на медиатор страната, поискала процедурата по медиация, представя на медиатора и на другата страна в писмена форма подробно описание на проблема, по-специално на функционирането на мярката, предмет на спора, и нейното въздействие върху търговията. В срок от 20 дни след датата на представяне на това описание другата страна може да представи в писмена форма своите коментари по отношение на описанието на проблема. Всяка от страните може да включи в своето описание или коментари всякаква информация, която счита за целесъобразна.
 2. Медиаторът може да реши кой е най-подходящият начин за придобиване на повече яснота във връзка с въпросната мярка и възможното ѝ въздействие върху търговията. По-специално медиаторът може да организира срещи между страните, да се консултира с тях заедно или поотделно, да потърси помощ от съответните експерти (1) и заинтересовани лица или да се консултира с тях, както и да предоставя всякаква допълнителна подкрепа по искане на страните. Преди обаче да потърси помощ от съответните експерти и заинтересовани лица или да се консултира с тях, медиаторът се консултира със страните.
 3. Медиаторът може да даде съвет или да предложи решение за обсъждане от страните, които могат да приемат или отхвърлят предложеното решение или да се споразумеят за друго решение. Медиаторът обаче не може да дава съвети, нито да коментира съвместимостта на мярката, предмет на спора, с настоящото споразумение.
 4. Процедурата се провежда на територията на страната, към която е отправено искането, или — по взаимно съгласие — на друго място или по друг начин.
 5. Страните полагат усилия да постигнат взаимноприемливо решение в срок от 60 дни от назначаването на медиатора. Докато не бъде постигнато окончателно споразумение страните могат да разгледат евентуални временни решения, особено ако мярката се отнася до нетрайни


text:
стоки.
 6. Съответното решение може да бъде прието с решение на Съвместния комитет по ВИТС. Взаимноприемливите решения се правят обществено достояние. Публично разгласената версия обаче не може да съдържа информация, която някоя от страните е определила като поверителна.
 7. По искане на страните медиаторът изготвя за тях в писмена форма проект на фактологичен доклад, съдържащ кратко обобщение на мярката, предмет на въпросната процедура, проведената процедура и евентуално постигнатите като краен резултат от тази процедура взаимноприемливи решения, включително евентуалните временни решения. Медиаторът дава на страните срок от 15 дни за коментари по проектодоклада. След като се запознае с коментарите, предоставени от страните в указания срок, медиаторът им представя в писмена форма окончателен фактологичен доклад в срок от 15 дни. Фактологичният доклад не съдържа тълкувания на настоящото споразумение.
 8. Процедурата се прекратява:
 а)
 с приемането на взаимноприемливо решение от страните — от датата на приемането му;
 б)
 с писмена декларация на медиатора, след консултация със страните, че по-нататъшните усилия за осъществяване на медиация биха били безполезни;
 в)
 с писмена декларация на една от страните след разглеждане на взаимноприемливи решения в рамките на процедурата по медиация и след като бъдат взети предвид съветите и предложените от медиатора решения. Такава декларация не може да бъде представена преди да изтече посоченият в член 4.5 срок; или
 г)
 на всеки етап от процедурата — по взаимно съгласие на страните.
 РАЗДЕЛ Б
 Изпълнение
 Член 5
 Изпълнение на взаимноприемливо решение
 1. Когато страните са постигнали съгласие относно определено решение, всяка от тях предприема необходимите мерки за изпълнението на взаимноприемливото решение в уговорения за тази цел срок.
 2. Изпълняващата страна уведомява писмено другата страна за всички предприети стъпки или мерки за изпълнението на взаимноприемливото решение.
 РАЗДЕЛ В
 Общи разпоредби
 Член 6
 Поверителност и нейното отношение към уреждането на спора
 1. Ако страните не уговорят друго, и без да се засягат разпоредбите на член 4, параграф 6, всички етапи на процедурата, включително всички съвети или предложеното решение, са поверителни. Всяка страна обаче може да направи обществено достояние факта, че е в ход процедура по медиация. Задължението за поверителност не се разпростира върху фактологичната информация, която вече съществува в публичното пространство.
 2. Процедурата по медиация не засяга правата и задълженията на страните, произтичащи от разпоредбите относно уреждането на спорове в настоящото споразумение или всяко друго споразумение.
 3. Преди започване на процедурата по медиация не се изисква провеждането на консултации. Преди да започне процедурата по медиация обаче от съответната страна като правило се очаква да изчерпи останалите възможности, предвидени в тази връзка в разпоредбите за сътрудничество или консултация на настоящото споразумение.
 4. В други процедури по уреждане на спорове съгласно настоящото споразумение или всяко друго споразумение никоя от страните не може да се позовава или да представя като доказателство, нито арбитражният състав може да взема под внимание:
 а)
 позициите, заемани от другата страна в хода на процедурата по медиация, или информацията, събрана по силата на член 4, параграф 2;
 б)
 обстоятелството, че другата страна е изразила своята готовност да приеме конкретно решение във връзка с мярката, предмет на медиацията, или
 в)
 съветите


text:
или предложенията на медиатора.
 5. Медиаторът не може да изпълнява функциите на член на арбитражен състав в рамките на производство за уреждане на спорове съгласно настоящото споразумение или съгласно Споразумението за СТО, което се отнася за същия въпрос, по който е бил медиатор.
 Член 7
 Срокове
 Всеки срок в настоящото приложение може да бъде изменен по взаимно съгласие на страните.
 Член 8
 Разходи
 1. Всяка страна покрива разходите си за участие в процедурата по медиация.
 2. Страните си поделят по равно разходите, свързани с организационни въпроси, включително възнаграждението и разноските на медиатора. Възнаграждението на медиатора трябва да бъде в съответствие с предвиденото за председателя в параграф 8 от приложение 29-А.
 Член 9
 Преглед
 Пет години след датата на влизане в сила на настоящото споразумение страните се консултират помежду си относно необходимостта от изменение на механизма за медиация с оглед на натрупания опит и разработването на съответен механизъм в рамките на СТО.
 (1) Никоя от страните не може да възрази срещу консултирането с експерт в рамките на производство за уреждане на спорове по реда на настоящата глава или съгласно Споразумението за СТО само на основание на това, че с експерта е била проведена консултация съгласно настоящия параграф.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 30-A
 СПИСЪК НА ДВУСТРАННИТЕ СПОГОДБИ ЗА ЗАКРИЛА НА ИНВЕСТИЦИИТЕ МЕЖДУ КАНАДА И ДЪРЖАВИ — ЧЛЕНКИ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
 Спогодба между правителството на Република Хърватия и правителството на Канада за насърчаване и закрила на инвестициите, сключена в Отава на 3 февруари 1997 г.
 Спогодба между Чешката република и Канада за насърчаване и закрила на инвестициите, сключена в Прага на 6 май 2009 г.
 Спогодба между правителството на Република Унгария и правителството на Канада за насърчаване и взаимна закрила на инвестициите, сключена в Отава на 3 октомври 1991 г.
 Спогодба между правителството на Република Латвия и правителството на Канада за насърчаване и закрила на инвестициите, сключена в Рига на 5 май 2009 г.
 Размяна на ноти между правителството на Канада и правителството на Република Малта, представляващи споразумение във връзка със застраховането на чуждестранните инвестиции, сключено в Ла Валета на 24 май 1982 г.
 Спогодба между правителството на Република Полша и правителството на Канада за насърчаване и взаимна закрила на инвестициите, сключена във Варшава на 6 април 1990 г.
 Спогодба между правителството на Румъния и правителството на Канада за насърчаване и взаимна закрила на инвестициите, сключена в Букурещ на 8 май 2009 г.
 Спогодба между Словашката република и Канада за насърчаване и закрила на инвестициите, сключена в Братислава на 20 юли 2010 г.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 30-Б
 ИЗМЕНЕНИЯ И ДОПЪЛНЕНИЯ В СПОРАЗУМЕНИЕТО ОТ 1989 г. ОТНОСНО АЛКОХОЛНИТЕ НАПИТКИ И СПОРАЗУМЕНИЕТО ОТ 2003 г. ОТНОСНО ВИНАТА И СПИРТНИТЕ НАПИТКИ
 РАЗДЕЛ А
 В член 1 от Споразумението от 1989 г. относно алкохолните напитки, изменено с приложение VIII към Споразумението от 2003 г. относно вината и спиртните напитки, се добавя следното определение:
 „компетентен орган“ означава правителство или комисия, съвет или друга правителствена организация на една от страните, която е оправомощена със закон да контролира продажбата на вина и дестилирани напитки.“.
 РАЗДЕЛ Б
 Член 2, параграф 2, буква б) от Споразумението от


text:
1989 г. относно алкохолните напитки, изменено с приложение VIII към Споразумението от 2003 г. относно вината и спиртните напитки, се заменя със следното:
 „б)
 изисквайки разположените извън обекта частни магазини с винарски складове в Онтарио и Британска Колумбия да продават само вина, произведени от канадски винарни. Броят на въпросните частни магазини с винарски складове извън обекта, на които е разрешено да продават само вина, произведени от канадски винарни, в тези провинции, следва да бъде не повече от 292 в Онтарио и не повече от 60 в Британска Колумбия.“.
 РАЗДЕЛ В
 Член 4 от Споразумението от 1989 г. относно алкохолните напитки, изменено с приложение VIII към Споразумението от 2003 г. относно вината и спиртните напитки, се заменя със следното:
 „Член 4
 Търговско третиране
 1. Компетентните органи, при упражняване на своите отговорности във връзка със закупуването, разпространението и продажбата на дребно на продукти на другата страна, се придържат към разпоредбите на член XVII от Споразумението за ГАТТ относно държавните търговски предприятия, по-специално с оглед вземане на всякакви такива решения единствено в съгласие с търговските съображения, и предоставят на предприятията на другата страна адекватна възможност, в съгласие с обичайната търговска практика, да се конкурират за участие в такива покупки.
 2. Всяка страна взема всички възможни мерки, за да гарантира, че предприятие, на което е предоставен монопол върху търговията и продажбата на вина и спиртни напитки на нейна територия, не се възползва от монополното си положение, за да участва пряко или косвено, в това число чрез отношенията си със своите дружество майка, дъщерни дружества или други предприятия с обща собственост, в продажбата на вина и спиртни напитки на пазар извън територията, на която предприятието има монополно положение, което причинява антиконкурентни последици, водещи до значимо ограничаване на конкуренцията на въпросния пазар.“.
 РАЗДЕЛ Г
 Член 4а от Споразумението от 1989 г. относно алкохолните напитки, изменено с приложение VIII към Споразумението от 2003 г. относно вината и спиртните напитки, се заменя със следното:
 „4а — Ценообразуване
 1. Компетентните органи на страните гарантират, че всяка надбавка, цена за услуга или друга мярка за ценообразуване е недискриминационна, прилага се за всички продажби на дребно и е в съгласие с член 2.
 2. Разлика в цената на услугата може да се прилага за продукти на другата страна само доколкото не е по-голяма от допълнителните разходи, които по необходимост се свързват с продажбата на продукти на другата страна, като се вземат под внимание допълнителните разходи, произтичащи от, inter alia, начините на доставка и нейната периодичност.
 3. Всяка от страните гарантира, че цената на услугата не се прилага за продукт на другата страна въз основа на стойността на продукта.
 4. Разликата в цената на услугата следва да бъде обоснована в съответствие със стандартните счетоводни процедури от независими одитори на основата на одит, извършен при поискване от другата страна в срок от една година от влизане в сила на Споразумението от 2003 г. относно вината и спиртните напитки и след това, при поискване от въпросната страна, на интервали от не по-малко от четири години. Одитите се предоставят на всяка от страните в срок


text:
от една година след подаването на искане.
 5. Компетентните органи актуализират според изискванията таксите във връзка с разликата в цената на услугата, за да се отчете ангажиментът, поет в член 4а, параграф 2.
 6. Компетентните органи осигуряват достъп до приложимите такси във връзка с разликата в цената на услугата чрез публично достъпни средства, като например официалния си уебсайт.
 7. Компетентните органи определят звено за контакт в случай на въпроси и опасения на другата страна по отношение на таксите във връзка с разликата в цената на услугата. Съответната страна трябва писмено да отговори на отправено искане от другата страна в срок от 60 дни от получаване на искането.“.
 РАЗДЕЛ Д
 Споразумението от 1989 г. относно алкохолните напитки, изменено с приложение VIII към Споразумението от 2003 г. относно вината и спиртните напитки, се изменя, като се добавя следният член 4б:
 „Член 4б
 Изисквания по отношение на смесването
 Никоя от страните не може да приема или запазва в сила каквато и да било мярка, с която се изисква дестилираните напитки, внасяни от територията на другата страна за бутилиране, да бъдат смесвани с каквито и да било дестилирани напитки от страната вносител.“.
 РАЗДЕЛ Е
 Споразумението от 2003 г. относно вината и спиртните напитки се изменя, както следва:
 а)
 В член 27, параграф 3 (Съвместен комитет) първото тире се заменя с текста „приемане на изменения на приложенията към настоящото споразумение по решение на Съвместния комитет.“.
 б)
 Дял VIII (Уреждане на спорове) се заличава.
 в)
 В член 8, параграф 1 (Процедура за възражение) последните две изречения се заменят с текста „Дадена договаряща страна може да поиска консултации в съответствие с предвиденото в член 29.4 (Консултации) от Всеобхватното икономическо и търговско споразумение Канада—Европейски съюз (ВИТС). Ако консултациите не решат въпроса, дадена договаряща страна може да нотифицира писмено другата договаряща страна за своето решение да отнесе въпроса до арбитраж по реда на членове 29.6 — 29.10 от ВИТС.“.
 г)
 В член 9 (Изменение на приложение I) уводната част на параграф 2 се заменя със следното: „Чрез дерогация от параграф 1, когато договаряща страна е поискала да бъде приложена процедурата за възражение, предвидена в член 8 (Процедура за възражение), договарящите страни действат в съгласие с изхода от консултациите, освен ако въпросът бъде отнесен до арбитраж по реда на членове 29.6 — 29.10 от ВИТС, в който случай:“.
 д)
 В член 9 (Изменение на приложение I) се добавя параграф 3, както следва: „3. Когато в хода на процедурата по параграф 2 се прилагат членове 29.6 — 29.10 от ВИТС, те се прилагат mutatis mutandis.“.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 30-В
 СЪВМЕСТНА ДЕКЛАРАЦИЯ ОТНОСНО ВИНАТА И СПИРТНИТЕ НАПИТКИ
 Страните признават усилията и постигнатия напредък по отношение на вината и спиртните напитки в контекста на преговорите по настоящото споразумение. Тези усилия доведоха до вземането на решения с общо съгласие по редица въпроси от първостепенна важност.
 Страните се договарят да обсъждат чрез подходящи механизми, своевременно и с оглед на намирането на взаимно приемливи решения, евентуално възникнали други проблемни въпроси във връзка с вината и спиртните напитки, и по-специално желанието на Европейския съюз да се потърси възможност за


text:
премахването на прилаганата от провинциите диференциация при надбавките по отношение на местните вина и вината, бутилирани в Канада в частни винарски складове.
 В края на петата година след влизането в сила на настоящото споразумение, страните се споразумяват да направят преглед на постигнатия напредък по премахване на посочената в предходния абзац диференциация, на основата на анализ на новите моменти в сектора, включително последиците от евентуално предоставяне на трети държави на по-благоприятно третиране в рамките на други търговски преговори с участието на Канада.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 30-Г
 СЪВМЕСТНА ДЕКЛАРАЦИЯ НА СТРАНИТЕ ОТНОСНО ДЪРЖАВИТЕ, УСТАНОВИЛИ МИТНИЧЕСКИ СЪЮЗ С ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
 1.
 Европейският съюз припомня задължението на държавите, установили митнически съюз с Европейския съюз, да приведат своя търговски режим в съответствие с този на Европейския съюз, както и задължението на някои от тях да сключат преференциални споразумения с държавите, които имат преференциални споразумения с Европейския съюз.
 2.
 В този контекст Канада ще се стреми да започне преговори с държавите, които
 а)
 са установили митнически съюз с Европейския съюз, и
 б)
 чиито стоки не се ползват с тарифни отстъпки по настоящото споразумение,
 с оглед на сключването на всеобхватно двустранно споразумение за създаване на зона за свободна търговия съгласно относимите разпоредби на Споразумението за СТО за стоките и услугите, при условие че въпросните държави се съгласят да преговарят за сключването на амбициозно и всеобхватно споразумение, сравнимо по обхват и амбиция с настоящото споразумение. Канада ще се стреми да започне преговорите възможно най-скоро, с цел едно такова споразумение да влезе в сила във възможно най-кратък срок след влизането в сила на настоящото споразумение.
 Протокол относно правилата за произход и процедурите, свързани с произхода
 РАЗДЕЛ А
 ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
 Член 1
 Определения
 За целите на настоящия протокол:
 аквакултура означава отглеждането на водни организми, включително риби, мекотели, ракообразни, други водни безгръбначни и водни растения, от запаси от яйца, новоизлюпени рибки, млади сьомгови риби и ларви, чрез намеса в процесите на отглеждане или растеж с цел подобряване на производството, като например редовно попълване на рибния запас, хранене или защита от хищници;
 класиран означава класирането на продукт в определена позиция или подпозиция на ХС;
 митнически орган означава всеки държавен орган, който е отговорен съгласно законодателството на една от страните за управлението и прилагането на митническото законодателство или, по отношение на ЕС, когато това е предвидено — компетентните служби на Европейската комисия;
 митническа стойност означава стойността, определена в съответствие със Споразумението за митническо остойностяване;
 определяне на произхода означава определяне дали даден продукт има право да се счита за продукт с произход в съответствие с настоящия протокол;
 износител означава износител, намиращ се на територията на една от страните;
 идентични продукти с произход означава продукти, които са еднакви във всяко отношение, включително по отношение на физическите си характеристики, качеството и репутацията, независимо от незначителните различия във външния вид, които не са от значение за определянето на произхода на тези продукти съгласно настоящия протокол;
 вносител означава вносител, намиращ се на територията на една от страните;
 материал означава всяка съставка, компонент, част или продукт, които се използват в производството на друг продукт;
 нетно тегло на материал без произход означава


text:
теглото на материала, използван в производството на продукта, като не се включва теглото на опаковката на материала;
 нетно тегло на продукта означава теглото на даден продукт, като не се включва теглото на опаковката. Освен това ако производството включва операция по нагряване или сушене, нетното тегло на продукта може да бъде нетното тегло на всички материали, използвани в производството му, с изключение на водата от позиция 22.01, добавена по време на производството на продукта;
 производител означава лице, което извършва всякакъв вид обработка или преработка, включително операции като култивиране, минен добив, отглеждане, прибиране на реколта, риболов, хващане на животни с капани, лов, изработване, сглобяване или разглобяване на продукт;
 продукт означава резултатът от производство, дори когато той е предназначен за употреба като материал в производството на друг продукт;
 производство означава всякакъв вид обработка или преработка, включително операции като култивиране, минен добив, отглеждане, прибиране на реколта, риболов, хващане на животни с капани, лов, изработване, сглобяване или разглобяване на продукт;
 договорна стойност или цена франко завода (ex-works) на продукта означава цената, платена или подлежаща на плащане на производителя на продукта в мястото, където е извършено последното производство, като тя трябва да включва стойността на всички материали. Ако няма платена или подлежаща на плащане цена или ако тя не включва стойността на всички материали, договорната стойност или цената франко завода на продукта:
 а)
 трябва да включва стойността на всички материали и производствените разходи, използвани в производството на продукта, изчислени в съответствие с общоприетите счетоводни принципи; и
 б)
 може да включва суми за общи разходи и печалба на производителя, които могат обосновано да бъдат отнесени към продукта.
 Изключват се всички вътрешни данъци, които са възстановени или могат да бъдат възстановени, след като полученият продукт бъде изнесен. Ако договорната стойност или цената франко завода на продукта включва разходите, направени след като продуктът е напуснал мястото на производство, например за транспорт, товарене, разтоварване, обработка при транспорта или застраховане, тези разходи трябва да бъдат изключени; и
 стойност на материалите без произход означава митническата стойност на материала към момента на вноса му в дадена страна, определена в съответствие със Споразумението за митническо остойностяване. Стойността на материала без произход трябва да включва всички разходи, направени за транспортирането на материала до мястото на вноса, например за транспорт, товарене, разтоварване, обработка при транспорта или застраховане. Ако митническата стойност не е известна или не може да бъде определена, стойността на материалите без произход ще бъде първата проверима цена, заплатена за материалите в Европейския съюз или в Канада.
 РАЗДЕЛ Б
 ПРАВИЛА ЗА ПРОИЗХОД
 Член 2
 Общи изисквания
 1. За целите на настоящото споразумение даден продукт е с произход от страната, в която е осъществено производството, ако на територията на една от страните или на територията на двете страни, в съответствие с член 3, продуктът:
 а)
 е бил изцяло получен по смисъла на член 4;
 б)
 е бил произведен изключително от материали с произход; или
 в)
 е претърпял достатъчна степен на производство по смисъла на член 5.
 2. С изключение на предвиденото в член 3, параграфи 8 и 9, определените в настоящия протокол условия, отнасящи се до


text:
придобиването на статут на продукт с произход, трябва да са изпълнени без прекъсване на територията на едната или на двете страни.
 Член 3
 Кумулация на произход
 1. Продукт, който е с произход от една от страните, се счита с произход от другата страна, когато се използва като материал в производството на продукт в тази друга страна.
 2. Даден износител може да вземе предвид производствените операции, извършени върху материал без произход в другата страна, за целите на определянето на статута на произход на даден продукт.
 3. Параграфи 1 и 2 не се прилагат, ако производствените операции, извършени върху даден продукт, не надхвърлят операциите, посочени в член 7, и целта на тези производствени операции, както това се доказва въз основа на превеса на доказателствата, е да се заобиколи финансово или данъчно законодателство на страните.
 4. Ако даден износител е попълнил декларация за произход за продукт, посочен в параграф 2, износителят трябва да притежава попълнено и подписано изявление от доставчика относно материалите без произход, използвани в производството на продукта.
 5. Изявлението на доставчика може да бъде изявлението, посочено в приложение 3, или равностоен документ, който съдържа същата информация, описваща съответните материали без произход достатъчно подробно, за да могат те да бъдат идентифицирани.
 6. Ако изявлението на доставчика, посочено в параграф 4, е в електронен формат, не е необходимо то да бъде подписано, при условие че доставчикът е идентифициран по удовлетворителен за митническите органи начин в страната, в която е попълнено изявлението на доставчика.
 7. Изявлението на доставчика се прилага за единна фактура или за множество фактури за един и същ материал, който се доставя в рамките на период, не превишаващ 12 месеца от датата, посочена в изявлението на доставчика.
 8. При спазване на параграф 9 и както това е разрешено от Споразумението на СТО, когато всяка от страните е сключила споразумение за свободна търговия със същата трета държава, износителят може да вземе предвид материал от посочената трета държава, когато се определя дали даден продукт е с произход съгласно настоящото споразумение.
 9. Всяка от страните прилага параграф 8 единствено ако са в сила равностойни разпоредби между всяка от страните и третата държава и със съгласието на страните относно приложимите условия.
 10. Независимо от параграф 9, когато всяка от страните е сключила споразумение за свободна търговия със Съединените щати, и със съгласието на двете страни относно приложимите условия, всяка от страните прилага параграф 8 при определяне дали даден продукт от глава 2 или 11, от позиции 16.01 — 16.03, от глава 19, от позиции 20.02 или 20.03, или от подпозиция 3505.10 е с произход съгласно настоящото споразумение.
 Член 4
 Изцяло получени продукти
 1. Следните продукти се считат за изцяло получени в една от страните:
 а)
 минерални продукти и други неживи природни ресурси, добити или извлечени от територията на една от страните;
 б)
 зеленчуци, растения и растителни продукти, прибрани или събрани там;
 в)
 живи животни, родени и отгледани там;
 г)
 продукти, получени от живи животни, живеещи там;
 д)
 продукти от заклани животни, родени и отгледани там;
 е)
 продукти, получени от лов, хващане на животни с капани


text:
или риболов, извършени там, но не извън външните граници на териториалното море на страната;
 ж)
 продукти от аквакултури, отгледани там;
 з)
 риби, черупкови организми и други морски организми, събрани извън външните граници на което и да било териториално море от плавателен съд;
 и)
 продукти, произведени на борда на кораби-фабрики изключително от продуктите, посочени в буква з);
 й)
 минерални продукти и други неживи природни ресурси, извлечени или добити от морското дъно, подпочвените пластове или океанското дъно на:
 i)
 изключителната икономическа зона на Канада или на държавите — членки на Европейския съюз, както е определено във вътрешното законодателство и в съответствие с част V от Конвенцията на Организацията на обединените нации по морско право, съставена в Монтего Бей на 10 декември 1982 г. (UNCLOS),
 ii)
 континенталния шелф на Канада или на държавите — членки на Европейския съюз, както е определено във вътрешното законодателство и в съответствие с част VI от Конвенцията на Организацията на обединените нации по морско право, или
 iii)
 зоната, определена в член 1, параграф 1 от Конвенцията на Организацията на обединените нации по морско право,
 от една от страните или от лице от една от страните, при условие че тази страна или това лице от една от страните притежава права да експлоатира морското дъно, подпочвените слоеве или океанското дъно;
 к)
 суровини, получени от събрани там употребявани продукти, при условие че тези продукти са годни единствено за такова оползотворяване;
 л)
 компоненти, получени от събрани там употребявани продукти, при условие че тези продукти са годни единствено за такова оползотворяване, когато компонентът е:
 i)
 включен в друг продукт, или
 ii)
 подложен на по-нататъшни производствени операции, в резултат на които се получава продукт с характеристики и очаквана продължителност на живота, еквивалентни или сходни с тези на нов продукт от същия вид;
 м)
 продукти на всеки етап от производството, произведени там изключително от продуктите, посочени в букви а) — й).
 2. За целите на параграф 1, букви з) и и) по отношение на плавателния съд или на кораба-фабрика се прилагат следните условия:
 а)
 плавателният съд или корабът-фабрика трябва да бъде:
 i)
 регистриран в държава — членка на Европейския съюз, или в Канада, или
 ii)
 записан в Канада, ако този плавателен съд:
 A)
 непосредствено преди записването му в Канада има право да плава под знамето на държава — членка на Европейския съюз, и трябва да плава под това знаме; и
 Б)
 изпълнява условията от параграф 2, буква б), подточка i) или от параграф 2, буква б), подточка ii);
 iii)
 има право да плава под знамето на държава — членка на Европейския съюз, или на Канада, и трябва да плава под това знаме; и
 б)
 в случая на Европейския съюз, плавателният съд или корабът-фабрика трябва:
 i)
 да бъде собственост в размер на най-малко 50 % на лица с национална принадлежност към държава — членка на Европейския съюз; или
 ii)
 да бъде собственост на дружества, чието седалище и основно място на стопанска дейност се намират в държава — членка на Европейския съюз, и поне 50 % от които са собственост на държава — членка на Европейския съюз,


text:
на публичноправни субекти или на лица с национална принадлежност към държава — членка на Европейския съюз; или
 в)
 в случая на Канада, плавателният съд или корабът-фабрика трябва да извършва улова на рибата, черупковите организми или другите морски организми въз основа на канадско разрешително за риболов. Канадските разрешителни за риболов включват канадските разрешителни за търговски риболов и канадските разрешителни за риболов за коренното население, издадени на организации на коренното население. Притежателят на канадското разрешително за риболов трябва да бъде:
 i)
 лице с национална принадлежност към Канада,
 ii)
 предприятие, от което не повече от 49 % са собственост на чуждестранни лица, и има търговско присъствие в Канада,
 iii)
 риболовен кораб, собственост на лице, посочено в подточка i) или ii), който е регистриран в Канада, има право да плава под знамето на Канада и трябва да плава под това знаме, или
 iv)
 организация на коренното население, намираща се на територията на Канада. Лице, което извършва риболов въз основа на канадско разрешително за риболов за коренното население, трябва да бъде лице с национална принадлежност към Канада.
 Член 5
 Достатъчна степен на производство
 1. За целите на член 2 продукти, които не са изцяло получени, се считат за претърпели достатъчна степен на производство, когато са изпълнени условията, посочени в приложение 5.
 2. Ако материал без произход е претърпял достатъчна степен на производство, полученият в резултат на това продукт се счита за продукт с произход и съдържащият се в него материал без произход не се взема предвид, когато посоченият продукт се използва в последващото производство на друг продукт.
 Член 6
 Толеранс
 1. Независимо от член 5, параграф 1 и с изключение на предвиденото в параграф 3, ако материали без произход, използвани в производството на даден продукт, не изпълняват условията, посочени в приложение 5, продуктът се счита за продукт с произход, при условие че:
 а)
 общата стойност на тези материали без произход не надхвърля 10 % от договорната стойност или от цената франко завода на продукта;
 б)
 нито един от процентите, посочени в приложение 5 за максималната стойност или тегло на материалите без произход, не е надвишен вследствие на прилагането на настоящия параграф; и
 в)
 продуктът отговаря на всички други приложими изисквания от настоящия протокол.
 2. Параграф 1 не се прилага за продукти, които са изцяло получени в някоя от страните по смисъла на член 4. Ако правилото за произход, посочено в приложение 5, изисква материалите, използвани в производството на даден продукт, да бъдат изцяло получени, предвиденият в параграф 1 толеранс се прилага по отношение на сбора от посочените материали.
 3. Толерансът по отношение на текстилните продукти и облеклата от глави 50 — 63 от ХС се определя в съответствие с приложение 1.
 4. Параграфи 1 — 3 се уреждат от член 8, буква в).
 Член 7
 Недостатъчна степен на производство
 1. Без да се засяга параграф 2, следните операции се считат за недостатъчни за придобиване на произход от продукта, независимо дали са изпълнени изискванията на членове 5 или 6:
 а)
 операции, предназначени изключително за запазване на продуктите в добро състояние по време на складиране и транспортиране


text:
(1),
 б)
 разделяне или събиране на пакети;
 в)
 измиване, почистване или операции за отстраняване на прах, окисни, маслени, бояджийски или други покрития от даден продукт;
 г)
 гладене с ютия или гладачна преса на текстил или текстилни артикули от глави 50 — 63 от ХС;
 д)
 прости операции по боядисване или полиране;
 е)
 лющене, частично или цялостно бланширане, полиране или гланциране на житни растения или ориз от глава 10, които не водят до промяна на главата;
 ж)
 операции по оцветяване или ароматизиране на захар от позиция 17.01 или 17.02; операции по оформяне на захар на бучки от позиция 17.01; частично или цялостно смилане на кристална захар от позиция 17.01;
 з)
 белене, премахване на костилките или премахване на черупките на зеленчуци от глава 7, плодове от глава 8, ядки от позиция 08.01 или 08.02 или фъстъци от позиция 12.02, ако тези зеленчуци, плодове, ядки или фъстъци остават класирани в същата глава;
 и)
 подостряне, просто смилане или просто нарязване;
 й)
 просто пресяване, отделяне, сортиране, класиране, категоризиране или съчетаване;
 к)
 прости операции по опаковане, като поставяне в бутилки, метални кутии, флакони, торби, каси, кутии или прикрепване за подложки или плочи;
 л)
 поставяне или отпечатване на маркировки, етикети, емблеми (лога) и други подобни отличителни знаци върху продуктите или техните опаковки;
 м)
 смесване на захар от позиция 17.01 или 17.02 с който и да било материал;
 н)
 просто смесване на материали, дори и от различни видове; простото смесване не включва операция, която предизвиква химична реакция, както е определено в бележките към глава 28 или 29 от приложение 5;
 о)
 просто сглобяване на части от изделия за получаване на завършено изделие от глави 61, 62 или 82 — 97 от ХС или разглобяване на завършени изделия от глави 61, 62 или 82 — 97 на части;
 п)
 комбинация от две или повече операции, посочени в букви a) — о). и
 р)
 клане на животни.
 2. В съответствие с член 3 всички производствени операции, извършени в Европейския съюз и в Канада върху даден продукт, се вземат предвид при определяне дали степента на производство, извършено върху този продукт, е недостатъчна по смисъла на параграф 1.
 3. За целите на параграф 1 дадена операция се счита за обикновена, когато за нейното извършване не са необходими нито специални умения, нито машини, апаратура или инструменти, специално произведени или монтирани за посочените операции, или когато тези умения, машини, апаратура или инструменти не допринасят за съществените характеристики или свойства на продукта.
 Член 8
 Единица за класиране
 За целите на настоящия протокол:
 а)
 тарифното класиране на определен продукт или материал се определя в съответствие с ХС;
 б)
 когато един продукт, съставен от група или сбор от изделия или компоненти, е класиран в съответствие с изискванията на ХС в една-единствена позиция или подпозиция, цялата съвкупност съставлява конкретния продукт; и
 в)
 когато една пратка се състои от определен брой идентични продукти, класирани в една и съща позиция или подпозиция от ХС, всеки продукт се разглежда отделно.
 Член 9
 Опаковки, опаковъчни материали и опаковъчни съдове
 1. Когато съгласно Общо правило 5 от ХС опаковката е включена заедно с


text:
продукта за целите на класирането, тя се взема предвид при определяне дали всички материали без произход, използвани в производството на продукта, отговарят на посочените в приложение 5 изисквания.
 2. Опаковъчните материали и опаковъчните съдове, в които даден продукт е опакован за експедиране, не се вземат под внимание при определянето на произхода на посочения продукт.
 Член 10
 Счетоводно разделяне на взаимозаменяеми материали или продукти
 1.
 а)
 ако в производството на даден продукт се използват взаимозаменяеми материали с произход и без произход, определянето на произхода на взаимозаменяемите материали не трябва да се прави чрез физическо разделяне и идентифициране на всеки конкретен взаимозаменяем материал, а може да се определи въз основа на система за управление на стоково-материалните запаси; или
 б)
 ако взаимозаменяеми продукти с произход и без произход от глави 10, 15, 27, 28, 29, позиции 32.01 — 32.07 или позиции 39.01 — 39.14 от ХС са физически комбинирани или смесени в стоково-материалните запаси на една от страните преди износ за другата страна, определянето на произхода на взаимозаменяемите продукти не трябва да се прави чрез физическо разделяне и идентифициране на всеки конкретен взаимозаменяем продукт, а може да се определи въз основа на система за управление на стоково-материалните запаси.
 2. Системата за управление на стоково-материалните запаси трябва:
 а)
 да гарантира, че по всяко време броят на продуктите, които получават статут на продукти с произход, не превишава броя на продуктите, който би бил получен в случай на физическо разделяне на взаимозаменяемите материали или взаимозаменяемите продукти;
 б)
 да посочва количеството на материалите или продуктите с произход и без произход, включително датите, на които тези материали или продукти са били включени в списъка на стоково-материалните запаси и, ако това се изисква от приложимото правило за произход, стойността на тези материали или продукти;
 в)
 да посочва количеството на продуктите, при които са използвани взаимозаменяеми материали, или количеството на взаимозаменяемите продукти, които се доставят на клиенти, изискващи доказателство за произход от една от страните за целите на получаване на преференциално третиране съгласно настоящото споразумение, както и на клиенти, които не изискват такова доказателство; и
 г)
 да указва дали стоково-материалните запаси от продукти с произход са били налични в достатъчни количества, за да обосноват декларацията относно статута на продукти с произход.
 3. Една от страните може да изисква от даден износител или производител на нейната територия, който иска да използва система за управление на стоково-материалните запаси в съответствие с настоящия член, да получи предварително разрешение от тази страна, за да използва посочената система. Страната може да оттегли разрешението за използване на система за управление на стоково-материалните запаси, ако производителят или износителят я използва по неправилен начин.
 4. За целите на параграф 1 „взаимозаменяеми материали“ или „взаимозаменяеми продукти“ означава материали или продукти, които са от един и същ вид и с едно и също търговско качество, с еднакви технически и физически характеристики и които не могат да бъдат разграничени едни от други за целите на определянето на произхода.
 Член 11
 Принадлежности, резервни части и инструменти
 Принадлежностите, резервните части и инструментите, които се доставят с даден продукт и са част от стандартните


text:
му принадлежности, резервни части или инструменти, които не се фактурират отделно от продукта и чиито количества и стойност са обичайни за продукта:
 а)
 се вземат предвид при изчисляване на стойността на съответните материали без произход, когато в приложимото за продукта правило за произход от приложение 5 се съдържа процент относно максималната стойност на материалите без произход; и
 б)
 не се вземат предвид при определяне дали всички материали без произход, използвани в производството на продукта, са претърпели приложимата промяна в тарифното класиране или отговарят на другите изисквания, посочени в приложение 5.
 Член 12
 Комплекти
 1. С изключение на предвиденото в приложение 5, по смисъла на Общо правило 3 от ХС даден комплект е с произход, при условие че:
 а)
 всички съставящи комплекта продукти са с произход; или
 б)
 когато комплектът съдържа съставящ го продукт без произход, най-малко един от съставящите го продукти или всички опаковъчни материали и опаковъчни съдове за комплекта са с произход; и
 i)
 стойността на съставящите комплекта продукти без произход от глави 1 — 24 от Хармонизираната система не надхвърля 15 % от договорната стойност или от цената франко завода на комплекта;
 ii)
 стойността на съставящите комплекта продукти без произход от глави 25 — 97 от ХС не надхвърля 25 % от договорната стойност или от цената франко завода на комплекта; и
 iii)
 стойността на всички съставящи комплекта продукти без произход не надхвърля 25 % от договорната стойност или от цената франко завода на комплекта.
 2. Стойността на съставящите комплекта продукти без произход се изчислява по същия начин, както стойността на материалите без произход.
 3. Договорната стойност или цената франко завода на комплекта се изчислява по същия начин, както договорната стойност или цената франко завода на продукта.
 Член 13
 Неутрални елементи
 За целите на определянето дали един продукт е с произход, не е необходимо да се определя произходът на следните елементи, които могат да бъдат използвани за неговото производство:
 а)
 енергия и гориво;
 б)
 инсталации и оборудване;
 в)
 машини и инструменти; или
 г)
 материали, които не влизат и не са предназначени да влязат в крайния състав на продукта.
 Член 14
 Транспорт през трета държава
 1. Даден продукт, който е бил предмет на производство, отговарящо на изискванията на член 2, се счита за продукт с произход, само ако след посоченото производство продуктът:
 а)
 не претърпява допълнително производство или друга операция извън териториите на страните, различна от разтоварване, повторно натоварване или всяка друга операция, необходима за запазването му в добро състояние или за транспортирането на продукта на територията на една от страните; и
 б)
 остава под митнически контрол, докато се намира извън териториите на страните.
 2. Съхранението на продукти и пратки или разделянето на пратки се допуска, когато се извършва под отговорността на износителя или на последващ държател на продуктите и когато продуктите останат под митнически контрол в държавата или държавите на транзит.
 Член 15
 Върнати продукти с произход
 Когато продукт с произход, изнесен от една от страните за трета държава, бъде върнат, той се разглежда като продукт без произход, освен ако може да бъде доказано по удовлетворителен за митническите


text:
органи начин, че върнатият продукт:
 а)
 е същият като изнесения продукт; и
 б)
 не е претърпял каквито и да било операции, освен необходимите за съхраняването му в добро състояние.
 Член 16
 Захар
 1. Ако в дадено правило за произход се изисква нетното тегло на използваната в производството захар без произход да не надхвърля определен праг, продуктът отговаря на това условие, ако общото нетно тегло на всички монозахариди и дизахариди, съдържащи се в продукта или в използваните в производството материали, не надхвърля този праг.
 2. Продуктът също така отговаря на условието, посочено в параграф 1, ако прагът не е надхвърлен от нетното тегло на захарта без произход, класирана в позиция 17.01 или в подпозиции 1702.30 — 1702.60 или 1702.90, различна от малтодекстрин, химически чиста малтоза или карамели, наречени „оцветители“ (оцветителни карамели), описани в обяснителните бележки към ХС за позиция 17.02, когато се използва като такава за производството на:
 а)
 продукта; и
 б)
 съдържащите захар материали без произход, класирани в подпозиции 1302.20, 1704.90, 1806.10, 1806.20, 1901.90, 2101.12, 2101.20, 2106.90 и 3302.10, които се използват като такива в производството на продукта. Като алтернатива може също да се използва нетното тегло на всички монозахариди и дизахариди, съдържащи се във всеки от тези съдържащи захар материали. Ако нетното тегло на захарта без произход, използвана в производството на тези съдържащи захар материали, или нетното тегло на монозахаридите и дизахаридите, съдържащи се в тези съдържащи захар материали, не е известно, трябва да се прилага общото нетно тегло на посочените материали, използвани като такива в производството.
 3. Нетното тегло на всяка захар без произход, както е посочено в параграф 2, може да се изчисли на база сухо вещество.
 4. За целите на правилата за произход, приложими към позиции 17.04 и 18.06, стойността на захарта без произход представлява стойността на материала без произход, посочен в параграф 2, който се използва в производството на продукта.
 Член 17
 Нетен разход
 1. За целите на настоящия член се прилагат следните определения, в допълнение към посочените в член 1:
 моторно превозно средство означава продукт от подпозиции 8703.21 — 8703.90;
 нетен разход означава общият разход минус разходите за насърчаване на продажбите, маркетинг и следпродажбено обслужване, за авторски и лицензионни възнаграждения, разходите за транспорт и опаковане, както и недопустимите разходи за лихви, които са включени в общия разход;
 недопустими разходи за лихви означава направени от производител разходи за лихви, които надхвърлят 700 основни пункта над приложимия национален държавен лихвен процент, определен за съпоставими матуритети;
 авторско и лицензионно възнаграждение означава плащания от всякакъв вид, включително плащанията в рамките на техническа помощ или в рамките на подобни споразумения, получени като възнаграждение за използването или за правото на използване на авторско право, литературно произведение, художествено произведение или научен труд, патент, търговска марка, промишлен дизайн, модел, план, тайна формула или процес, с изключение на плащанията в рамките на техническа помощ или в рамките на подобни споразумения, които могат да бъдат свързани със специфични услуги, като:
 а)
 обучение на персонала, без да се взема предвид къде се извършва то; и
 б)
 ако се извършват на територията на едната или на


text:
двете страни, инженерингови услуги, услуги по изготвяне на инструменти, формоване с помощта на матрица, проектиране на софтуер и подобни компютърни услуги, или други услуги;
 разходи за насърчаване на продажбите, маркетинг и следпродажбено обслужване означава следните разходи, свързани с услуга по насърчаване на продажбите, маркетинг и следпродажбено обслужване:
 а)
 насърчаване на продажбите и маркетинга; реклама в медиите; рекламна дейност и проучване на пазари; рекламни и демонстрационни материали; експонати; конференции във връзка с продажби, търговски изложения и салони; банери; маркетингови печатни материали; безплатни мостри; печатни материали относно продажби, маркетинг и следпродажбено обслужване (брошури за продукти, каталози, техническа литература, ценови листи, сервизна документация и информация в помощ на продажбите); установяване и защита на лога и търговски марки; спонсорства; разходи за възстановяване на запасите от стоки на едро и на дребно; развлечения;
 б)
 стимули за увеличаване на продажбите и пазарни стимули; отстъпки за потребители, търговци на дребно или на едро; стимули за стоки;
 в)
 заплати и възнаграждения; комисиони за продажби; бонуси; обезщетения (например медицински, застрахователни и пенсионни); разходи за пътуване и за издръжка; и разходи за членство и за професионални хонорари за персонал за насърчаване на продажби, маркетинг и следпродажбено обслужване;
 г)
 наемане и обучение на персонал за насърчаване на продажби, маркетинг и следпродажбено обслужване и за следпродажбено обучение на служителите на клиентите, ако тези разходи са посочени отделно за насърчаване на продажбите, маркетинг и следпродажбено обслужване на продукти във финансовите отчети или в разходните сметки на производителя;
 д)
 застраховка за отговорност за продукта;
 е)
 канцеларски материали за насърчаване на продажби, маркетинг и следпродажбено обслужване на продукти, ако тези разходи са посочени отделно за насърчаване на продажбите, маркетинг и следпродажбено обслужване на продукти във финансовите отчети или в разходните сметки на производителя;
 ж)
 телефон, електронна поща и други комуникации, ако тези разходи са посочени отделно за насърчаване на продажбите, маркетинг и следпродажбено обслужване на продукти във финансовите отчети или в разходните сметки на производителя;
 з)
 наеми и амортизация за офиси и центрове за дистрибуция, свързани с насърчаване на продажбите, маркетинг и следпродажбено обслужване;
 и)
 застрахователни премии за имущество, данъци, разходи за комунални услуги и за ремонт и поддръжка на офиси и центрове за дистрибуция, свързани с насърчаване на продажбите, маркетинг и следпродажбено обслужване, ако тези разходи са посочени отделно за насърчаване на продажбите, маркетинг и следпродажбено обслужване на продукти във финансовите отчети или в разходните сметки на производителя; и
 й)
 плащания от производителя на други лица за гаранционни ремонти;
 разходи за транспорт и опаковане означава разходите, възникнали при опаковането на даден продукт за експедиране и транспортирането на продукта от мястото на директно експедиране до купувача, с изключение на разходите за подготовка и опаковане на продукта за продажба на дребно; и
 общ разход означава всички производствени разходи, разходи за периода и други разходи, направени във връзка с производството на даден продукт в Канада, като:
 а)
 производствени разходи означава разходите, които са свързани с производството на даден продукт, и включват стойността на материалите, преките разходи за труд и преките режийни разходи;
 б)
 разходи за периода означава разходите, различни от производствените разходи, които са отчетени за периода,


text:
през който са възникнали, включително разходи по продажбите и общи и административни разходи;
 в)
 други разходи означава всички разходи, записани в счетоводните книги на производителя, които не са производствени разходи или разходи за периода.
 2. За целите на изчисляването на нетния разход за даден продукт съгласно таблица Г.1 (Предоставяне на годишна квота за превозни средства, изнасяни от Канада за Европейския съюз) от приложение 5-A, производителят на продукта може да:
 а)
 изчисли общия разход, направен по отношение на всички продукти, произведени от посочения производител, да приспадне всички разходи за насърчаване на продажбите, маркетинг и следпродажбено обслужване, за авторски и лицензионни възнаграждения, разходите за транспорт и опаковане, както и недопустимите разходи за лихви, които са включени в общия разход за всички тези продукти, и след това обосновано да отнесе получения като резултат нетен разход за тези продукти към продукта;
 б)
 изчисли общия разход, направени по отношение на всички продукти, произведени от посочения производител, обосновано да отнесе общия разход към продукта, и след това да извади всички разходи за насърчаване на продажбите, маркетинг и следпродажбено обслужване, за авторски и лицензионни възнаграждения, разходите за транспорт и опаковане, както и недопустимите разходи за лихви, които са включени в частта от общия разход, отнесен към продукта; или
 в)
 обосновано да отнесе всеки разход, който е част от общия разход, направен от посочения производител по отношение на продукта, така че общият сбор на тези разходи да не включва разходите за насърчаване на продажбите, маркетинг и следпродажбено обслужване, за авторски и лицензионни възнаграждения, разходите за транспорт и опаковане или недопустимите разходи за лихви.
 3. За целите на изчисляването на нетния разход за даден продукт съгласно параграф 1, производителят може да усредни извършеното от него изчисление за своята финансова година, като използва която и да било от следните категории, въз основа на всички моторни превозни средства в категорията, произведени от посочения производител, или само на тези моторни превозни средства в категорията, които са произведени от посочения производител и изнесени за територията на другата страна:
 а)
 една и съща линия модели моторни превозни средства от един и същ клас превозни средства, произведени в същото предприятие на територията на една от страните;
 б)
 една и съща линия модели моторни превозни средства, произведени в същото предприятие на територията на една от страните;
 в)
 една и съща линия модели моторни превозни средства, произведени на територията на една от страните;
 г)
 един и същ клас моторни превозни средства, произведени в същото предприятие на територията на една от страните; или
 д)
 всяка друга категория, за която страните могат да вземат решение.
 РАЗДЕЛ В
 ПРОЦЕДУРИ, СВЪРЗАНИ С ПРОИЗХОДА
 Член 18
 Доказателство за произход
 1. При внос в Канада на продукти с произход от Европейския съюз и при внос в Европейския съюз на продукти с произход от Канада тези продукти се ползват от преференциалното тарифно третиране, предвидено в настоящото споразумение, въз основа на декларация (т.нар. „декларация за произход“).
 2. Декларацията за произход се предоставя върху фактура или друг търговски документ, който описва продукта с произход достатъчно подробно, за да даде възможност той да бъде идентифициран.
 3. Различните


text:
езикови версии на текста на декларацията за произход са посочени в приложение 2.
 Член 19
 Задължения във връзка с износа
 1. Декларацията за произход, посочена в член 18, параграф 1, се попълва:
 а)
 в Европейския съюз, от износител в съответствие с приложимото законодателство на Европейския съюз; и
 б)
 в Канада, от износител в съответствие с част V от Закона за митниците, R.S.C., 1985 г., c. 1 (Доп. 2).
 2. Износителят, който попълва декларация за произход, по искане на митническия орган на страната износител предоставя копие от декларацията за произход и всички съответни документи, доказващи притежаването от съответните продукти на статут на продукти с произход, включително подкрепящи документи или писмени изявления от производителите или доставчиците, както и че продуктите изпълняват другите изисквания на настоящия протокол.
 3. Декларацията за произход се попълва и подписва от износителя, освен ако е предвидено друго.
 4. Една от страните може да разреши декларацията за произход да бъде попълнена от износителя, когато продуктите, за които тя се отнася, са изнесени, или след износа, ако декларацията за произход е представена в страната вносител не по-късно от две години след вноса на продуктите, за които се отнася, или в рамките на по-дълъг период от време, ако това е предвидено в законодателството на страната вносител.
 5. Митническият орган на страната вносител може да разреши дадена декларация за произход да се прилага за повече на брой пратки с идентични продукти с произход, чието експедиране се извършва в рамките на период от време, който не надхвърля 12 месеца, посочен от износителя в посочената декларация.
 6. Износител, който е попълнил декларация за произход и узнае или има основание да смята, че декларацията за произход съдържа неточна информация, уведомява незабавно вносителя писмено за всяка промяна, която засяга статута на продукт с произход на всеки от продуктите, по отношение на които декларацията за произход се прилага.
 7. Страните могат да разрешат установяването на система, която позволява декларацията за произход да се представя по електронен път пряко от износителя на територията на една от страните на вносител на територията на другата страна, включително замяната на подписа на износителя върху декларацията за произход с електронен подпис или идентификационен код.
 Член 20
 Валидност на декларацията за произход
 1. Декларацията за произход е валидна в продължение на 12 месеца от датата, на която е попълнена от износителя, или в продължение на по-дълъг период от време, предвиден от страната вносител. В рамките на същия срок на валидност до митническия орган на страната вносител може да бъде представено искане за преференциално тарифно третиране.
 2. Страната вносител може да приеме декларация за произход, представена на нейния митнически орган, след изтичане на посочения в параграф 1 срок на валидност, за целите на преференциалното тарифно третиране, в съответствие със законодателството на посочената страна.
 Член 21
 Задължения във връзка с вноса
 1. За целите на подаване на искане за преференциално тарифно третиране, вносителят:
 а)
 представя декларацията за произход на митническия орган на страната вносител, както това се изисква от прилаганите в посочената страна процедури и в съответствие с тях;
 б)
 ако това се изисква от


text:
митническия орган на страната вносител, представя превод на декларацията за произход; и
 в)
 ако това се изисква от митническия орган на страната вносител, представя изявление, което придружава декларацията за внос или е част от нея, с цел да удостовери, че продуктите отговарят на условията, изисквани за прилагане на настоящото споразумение.
 2. Вносител, който узнае или има основание да смята, че дадена декларация за произход за продукт, на който е предоставено преференциално тарифно третиране, съдържа неточна информация, уведомява незабавно митническия орган на страната вносител писмено за всяка промяна, която засяга статута на продукт с произход на посочения продукт, и заплаща всички дължими мита.
 3. Когато даден вносител поиска преференциално тарифно третиране на стока, внасяна от територията на другата страна, страната вносител може да откаже преференциалното тарифно третиране на стоката, ако вносителят не спази някое от изискванията съгласно настоящия протокол.
 4. Една от страните предвижда, в съответствие със своето законодателство, че ако даден продукт е определен като продукт с произход, когато е бил внесен на територията на посочената страна, но вносителят не е разполагал с декларация за произход към момента на вноса, вносителят на продукта може в рамките на определен период от време, не по-кратък от три години след датата на вноса, да поиска да му бъдат възстановени митата, платени в резултат от факта, че на продукта не е било предоставено преференциално тарифно третиране.
 Член 22
 Доказателство по отношение на транспорта през трета държава
 Всяка от страните чрез своя митнически орган може да поиска от даден вносител да докаже, че даден продукт, за който вносителят иска преференциално тарифно третиране, е бил експедиран в съответствие с член 14, като представи:
 а)
 документи на превозвача, включително коносаменти или товарителници, указващи маршрута на експедиране и всички точки на натоварване и претоварване преди вноса на продукта; и
 б)
 когато продуктът е експедиран през териториите на страните или е претоварен извън тях, копие от документите за митнически контрол, указващи на посочения митнически орган, че продуктът е останал под митнически контрол, докато е бил извън териториите на страните.
 Член 23
 Внос, осъществяван чрез поредица от доставки
 Всяка от страните предвижда, че ако разглобени или несглобени продукти по смисъла на Общо правило 2 а) от ХС, попадащи в раздели XVI и XVII или в позиции 7308 и 9406 от ХС, се внасят чрез поредица от доставки по искане на вносителя и при условията, определени от митническия орган на страната вносител, на посочения митнически орган съгласно изискванията се представя само една декларация за произход за тези продукти при вноса на първата доставка.
 Член 24
 Освобождаване от изискването за представяне на декларация за произход
 1. Една от страните може, в съответствие със своето законодателство, да се откаже от изискването за представяне на декларация за произход, както е посочено в член 21, за пратки с ниска стойност от продукти с произход от друга страна и за продукти с произход, които са част от личния багаж на пътник, идващ от друга страна.
 2. Една от страните може да изключи всеки внос от приложението на разпоредбите на параграф 1, когато той е част от


text:
поредица от операции по внос, за които може обосновано да се приеме, че са предприети или организирани с цел да се избегне спазването на изискванията на настоящия протокол, свързани с декларациите за произход.
 3. Страните могат да определят пределни стойности за продуктите, посочени в параграф 1, и обменят информация относно тези пределни стойности.
 Член 25
 Подкрепящи документи
 Документите, посочени в член 19, параграф 2, могат да включват документи, свързани с:
 а)
 производствените процеси, извършени върху продукта с произход или материалите, използвани в производството на посочения продукт;
 б)
 закупуването, разходите, стойността и заплащането за продукта;
 в)
 произхода, закупуването, разходите, стойността и заплащането за всички материали, включително неутралните елементи, използвани в производството на продукта; и
 г)
 експедирането на продукта.
 Член 26
 Съхраняване на данни
 1. Износител, който е попълнил декларация за произход, съхранява копие от нея, както и подкрепящите документи, посочени в член 25, в продължение на три години след попълването на декларацията за произход, или в продължение на по-дълъг период от време, който страната износител може да посочи.
 2. Ако декларация за произход на износителя се основава на писмено изявление от производителя, от производителя се изисква да съхранява данни в съответствие с параграф 1.
 3. Когато това е предвидено в законодателството на страната вносител, вносител, на когото е предоставено преференциално тарифно третиране, съхранява документацията във връзка с вноса на продукта, включително копие от декларацията за произход, в продължение на три години след датата, на която е предоставено преференциалното третиране, или в продължение на по-дълъг период от време, който посочената страна може да посочи.
 4. В съответствие със своето законодателство всяка от страните разрешава на вносителите, износителите и производителите на нейна територия да поддържат документация или данни на всякакъв носител, при условие че документацията или данните могат да бъдат извлечени и разпечатани.
 5. Една от страните може да откаже преференциално тарифно третиране на продукт, по отношение на който се извършва проверка за произхода, когато вносителят, износителят или производителят на продукта, от когото се изисква да съхранява данни или документация съгласно настоящия член:
 а)
 не съхранява данни или документация, необходими за определяне на произхода на продукта в съответствие с изискванията на настоящия протокол; или
 б)
 откаже достъп до тези данни или документация.
 Член 27
 Несъответствия и технически грешки
 1. Откриването на несъществени несъответствия между изявленията в декларацията за произход и тези в представените на митническите органи документи с цел изпълнение на формалностите по вноса на продуктите не прави поради това обстоятелство декларацията за произход недействителна, ако бъде установено, че този документ съответства на представените продукти.
 2. Очевидните технически грешки, като например печатните грешки в декларацията за произход, не са причина за отхвърляне на този документ, ако не предизвикват съмнения относно верността на направените в документа изявления.
 Член 28
 Сътрудничество
 1. Страните си сътрудничат с цел осигуряване на еднаквото административно управление и тълкуване на настоящия протокол и чрез своите митнически органи се подпомагат взаимно при проверка дали продуктите, за които се отнася дадена декларация за произход, притежават статут на продукти с произход.
 2. С цел улесняване на проверките или оказването на помощ, посочени в


text:
параграф 1, митническите органи на страните си предоставят взаимно, чрез Европейската комисия, адресите на отговорните митнически органи.
 3. Приема се, че митническият орган на страната износител поема всички разходи, произтичащи от прилагането на параграф 1.
 4. Освен това се приема, че митническите органи на страните ще обсъдят цялостното осъществяване и административно управление на процеса на проверка, включително прогнозите относно работното натоварване и приоритетите. Ако е налице необичайно увеличение на броя на исканията, митническите органи на страните провеждат консултации, за да определят приоритетите и да обмислят стъпки за управление на работното натоварване, като се вземат предвид оперативните изисквания.
 5. Що се отнася до продукти, за които се счита, че са с произход в съответствие с член 3, страните могат да си сътрудничат с трета държава за разработване на митнически процедури, основани на принципите на настоящия протокол.
 Член 29
 Проверка на произхода
 1. С цел да се гарантира правилното прилагане на настоящия протокол, страните се подпомагат взаимно посредством своите митнически органи при проверка дали продуктите са с произход и при гарантиране на точността на исканията за преференциално тарифно третиране.
 2. Искането на една от страните за проверка на произхода във връзка с това дали даден продукт е с произход или дали всички други изисквания на настоящия протокол са изпълнени:
 а)
 се основава на прилаганите от митническия орган на страната вносител методи за оценка на риска, които могат да включват подбор на случаен принцип; или
 б)
 се прави, когато страната вносител има основателни съмнения относно това дали продуктът е с произход и дали са изпълнени всички други изисквания на настоящия протокол.
 3. Митническият орган на страната вносител може да провери дали даден продукт е с произход, като поиска писмено митническият орган на страната износител да извърши проверка по отношение на това дали даден продукт е с произход. При искане за проверка митническият орган на страната вносител предоставя на митническия орган на страната износител:
 а)
 идентификационните данни на отправилия искането митнически орган;
 б)
 името на износителя или производителя, който трябва да бъде проверен;
 в)
 предмета и обхвата на проверката; и
 г)
 копие от декларацията за произход и, когато е приложимо, всякаква друга относима документация.
 4. Когато е целесъобразно, митническият орган на страната вносител може да поиска, в съответствие с параграф 3, специфична документация и информация от митническия орган на страната износител.
 5. Искане, отправено от митническия орган на страната вносител в съответствие с параграф 3, се представя на митническия орган на страната износител чрез поща с известие за доставяне (обратна разписка) или препоръчана поща или чрез всеки друг метод, при който има потвърждение за получаването от посочения митнически орган.
 6. Митническият орган на страната износител пристъпва към проверката на произхода. За тази цел митническият орган може, в съответствие със своето законодателство, да изисква документация и всякакви доказателства или да посещава помещенията на даден износител или производител, за да направи преглед на данните, посочени в член 25, и да осъществи наблюдение на съоръженията, използвани в производството на продукта.
 7. Ако декларацията за произход на даден износител се основава на писмено изявление на производителя или доставчика,