text:
необходимо да се предвиди симулатор, към който се свързват съединителните глави на захранващия въздухопровод, на пневматичната линия за управление и/или на съединителя за линията за електрическо управление.
 3.2. Налягането в захранващия тръбопровод трябва да бъде 650 kPa.
 3.3. Симулаторът на пневматичните линии за управление трябва да има следните характеристики:
 3.3.1.
 Той трябва да има резервоар с вместимост 30 литра, който се зарежда до налягане 650 kPa преди всяко изпитване и не се презарежда по време на всяко отделно изпитване. На изхода на управляващото устройство на спирачката симулаторът трябва да има отвор с диаметър от 4,0 до 4,3 mm включително. Обемът на тръбата, измерен от отвора, до и включително съединителната глава трябва да е 385 ± 5 cm3 (който се приема за равен на обема на тръба с дължина 2,5 m, вътрешен диаметър 13 mm и налягане 650 kPa). Стойностите на налягането в линия за управление, посочени в точка 3.3.3 от настоящото приложение, трябва да се измерват непосредствено след отвора.
 3.3.2.
 Органът за управление на спирачната уредба трябва да е проектиран така, че ефективността му да не се влияе от изпитващия.
 3.3.3.
 Симулаторът трябва да се регулира, например чрез избора на отвор в съответствие с точка 3.3.1 от настоящото приложение, по такъв начин, че ако към него се свърже резервоар с вместимост 385 cm3 ± 5 cm3, времето, необходимо за повишаване на налягането от 65 до 490 kPa (съответно 10 и 75 % от номиналното налягане от 650 kPa), да бъде 0,2 ± 0,01 s. Ако гореспоменатият резервоар се замени с резервоар с вместимост 1 155 cm3 ± 15 cm3, времето, за което налягането трябва да се повиши от 65 до 490 kPa, без допълнително регулиране, трябва да е 0,38 ± 0,02 s. Между тези две стойности на налягане, увеличаването на налягането трябва да е приблизително линейно.
 Резервоарите трябва да се свържат към съединителната глава без използване на гъвкави тръбопроводи. Връзката между резервоарите и съединителната глава трябва да има вътрешен диаметър, не по-малък от 10 mm.
 Регулирането се извършва, като се използва разположение на съединителната глава, което представително за типа, монтиран на ремаркето, за което си иска одобряване.
 3.3.4.
 Схемите, посочени в допълнението към настоящото приложение, дават пример за правилното регулиране и използване на симулатора.
 3.4. Симулаторът за проверка на реакцията по отношение на сигналите, предавани по линията за електрическо управление, трябва да има следните характеристики:
 3.4.1.
 Симулаторът трябва да създава сигнал за заявената в цифров вид стойност в линията за електрическо управление съгласно ISO 11992-2:2003 и изменението му Amd.1:2007 и да предава необходимата информация към ремаркето през изводи 6 и 7 на електрическия съединител по ISO 7638:1997. За целите на измерването на времето на реакция, по искане на производителя симулаторът може да предава информация на ремаркето, че липсва пневматична линия за управление и зададеният сигнал в линията за електрическо управление се подава от две независими вериги (вж. точки 6.4.2.2.24 и 6.4.2.2.25 от ISO 11992-2:2003 и изменението му Amd.1:2007).
 3.4.2.
 Органът за управление на спирачната уредба трябва да е проектиран така, че ефективността му да не се влияе от изпитващия.
 3.4.3.


text:
За целите на измерването на времето за реагиране подаваният от електрическия симулатор сигнал трябва да бъде еквивалентен на линейно нарастване на налягането на въздуха от 0,0 до 650 kPa за 0,2 + 0,01 s.
 3.4.4.
 Схемите, посочени в допълнението към настоящото приложение, дават пример за правилното регулиране и използване на симулатора.
 3.5. Изисквания за показателите
 3.5.1. За ремаркета с пневматична линия за управление времето между момента, в който подаваното от симулатора налягане към линията за управление достигне 65 kPa, до момента, в който налягането в спирачния изпълнителен механизъм на ремаркето достигне 75 % от асимптотичната му стойност, не трябва да надвишава 0,4 s.
 3.5.1.1. Ремаркетата, оборудвани с пневматична линия за управление и линия за електрическо управление, трябва да се проверяват с електрическата енергия, подавана на ремаркето през електрическия съединител по ISO 7638:2003 (извод 5 или 7).
 3.5.2. За ремаркета с линия за електрическо управление времето между момента, в който подаваното от симулатора налягане към линията за управление надвиши стойност, еквивалентна на 65 kPa, до момента, в който налягането в спирачния изпълнителен механизъм на ремаркето достигне 75 % от асимптотичната му стойност, не трябва да надвишава 0,4 s.
 3.5.3. В случай на ремаркета, оборудвани с пневматична линия за управление и линия за електрическо управление, измерването на времето за реагиране във всяка линия за управление трябва да се извършва независимо, в съответствие със съответната процедура, определена по-горе.
 Допълнение
 Примери за симулатор
 (вж. приложение 6, точка 3)
 1. Регулиране на симулатора
 2. Изпитване на ремаркето
 A
 =
 захранващо съединение със спирачен клапан,
 C1
 =
 реле за налягане в симулатора, регулирано на 65 kPa и на 490 kPa,
 C2
 =
 реле за налягане, което се свързва към спирачния изпълнителен механизъм на ремаркето, което работи при 75 % от асимптотичното налягане в спирачния цилиндър CF,
 CF
 =
 спирачен цилиндър,
 L
 =
 връзката между отвора O до и включително съединителната му глава TC, с вътрешен обем 385 ± 5 cm3 при налягане 650 kРa,
 M
 =
 манометър,
 O
 =
 отвор с диаметър не по-малък от 4 mm и не по-голям от 4,3 mm,
 PP
 =
 съединения за изпитване на налягането,
 R1
 =
 въздушен резервоар с вместимост 30 литра и с изпускателна клапа,
 R2
 =
 калибриращ резервоар, включително и съединителната му глава TC, който трябва да е с обем 385 ± 5 cm3,
 R3
 =
 калибриращ резервоар, включително и съединителната му глава, който трябва да е с обем 1 155 ± 15 cm3,
 RA
 =
 спирачен клапан,
 TA
 =
 съединителна глава на захранващия тръбопровод,
 V
 =
 устройство за управление на спирачната уредба,
 TC
 =
 съединителната глава на линията за управление,
 VRU
 =
 аварийна предпазна клапа.
 3. Пример на симулатор за линии за електрическо управление
 ECL
 =
 линия за електрическо управление, съответстваща на ISO 7638:2003,
 SIMU
 =
 симулатор на байтове 3,4 от съобщение на електронна спирачна уредба 11 (Byte 3,4) съгласно ISO 11992:2003, включително изменението му Amd 1-2007 с изходящи сигнали в началото, 65 kPa и 650 kPa,
 A
 =
 захранващо съединение със спирачен клапан,
 C2
 =
 реле за налягане, което се свързва към спирачния изпълнителен механизъм на

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
ремаркето, което работи при 75 % от асимптотичното налягане в спирачния цилиндър CF,
 CF
 =
 спирачен цилиндър,
 M
 =
 манометър,
 PP
 =
 съединения за изпитване на налягането,
 TA
 =
 съединителна глава на захранващия тръбопровод,
 VRU
 =
 аварийна предпазна клапа.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 7
 ПРЕДПИСАНИЯ ОТНОСНО ИЗТОЧНИЦИТЕ НА ЕНЕРГИЯ И УСТРОЙСТВАТА ЗА НАТРУПВАНЕ НА ЕНЕРГИЯ (АКУМУЛАТОРИТЕ НА ЕНЕРГИЯ)
 А. ПНЕВМАТИЧНИ СПИРАЧНИ УРЕДБИ
 1. ВМЕСТИМОСТ НА УСТРОЙСТВАТА ЗА НАТРУПВАНЕ НА ЕНЕРГИЯ (АКУМУЛАТОРИ НА ЕНЕРГИЯ)
 1.1. Общи положения
 1.1.1. Превозните средства, при които за работата на спирачната уредба е необходимо използването на сгъстен въздух, трябва да бъдат оборудвани с устройства за натрупване на енергия (акумулатори на енергия) с капацитет, отговарящ на изискванията от точки 1.2 и 1.3 от настоящото приложение (част А).
 1.1.2. Трябва да бъде осигурена възможност за лесно идентифициране на акумулаторите от различните кръгове.
 1.1.3. Допуска се обаче устройствата за натрупване на енергия да не бъдат с предписания капацитет, ако спирачната уредба е такава, че без какъвто и да е акумулатор на енергия да може да се постигне спирачна ефективност, най-малко равна на предписаната за аварийната спирачна уредба.
 1.1.4. При проверка на съответствието с изискванията от точки 1.2 и 1.3 от настоящото приложение спирачките трябва да са регулирани на възможно най-малка хлабина.
 1.2. Моторни превозни средства
 1.2.1 Устройствата за натрупване на енергия (акумулаторите на енергия) на моторните превозни средства трябва да бъдат такива, че след осемкратно пълно задействане на органа за управление на работната спирачна уредба измереното налягане в устройството (устройствата) за натрупване на енергия да не бъде по-ниско от налягането, необходимо за достигане на предписаната ефективност за аварийната спирачна уредба.
 1.2.2. Изпитването трябва да се провежда в съответствие със следните изисквания:
 1.2.2.1.
 Началното ниво на енергия в устройството (устройствата) за натрупване на енергия трябва да съответства на стойността, определена от производителя (1). То трябва да бъде такова, че да може да се постигне предписаната ефективност на работната спирачна уредба.
 1.2.2.2.
 Устройството(ата) за натрупване на енергия не трябва да се дозарежда(т); освен това устройството(ата) за натрупване на енергия на допълнителното оборудване трябва да бъде(бъдат) изолирано(и).
 1.2.2.3.
 В случай на моторно превозно средство, за което е разрешено да се прикачва ремарке и е с пневматична линия за управление, захранващият въздухопровод се прекъсва, а към съединителната глава на пневматичната линия за управление се свързва резервоар за сгъстен въздух с обем 0,5 l. Налягането в този резервоар за сгъстен въздух се изпуска напълно преди всяко задействане на спирачките. След провеждане на изпитването, посочено в точка 1.2.1 по-горе, нивото на енергията, подавана в пневматичната линия за управление, не трябва да бъде по-ниско от половината от стойността на налягането, получена при първото задействане на спирачката.
 1.3. Ремаркета
 1.3.1. Устройствата за натрупване на енергия (акумулатори на енергия), с които ремаркетата са оборудвани, трябва да бъдат такива, че след осемкратно пълно задействане на органа за управление на работната спирачна уредба на теглещото превозно средство, подаваното налягане към работните механизми да не бъде по-ниско от половината от стойността, получена при първото задействане на спирачката и без да се задейства автоматичната спирачка или спирачката за паркиране на ремаркето.
 1.3.2. Изпитването трябва да


text:
се провежда в съответствие със следните изисквания:
 1.3.2.1.
 налягането в устройствата за натрупване на енергия в началото на всяко изпитване трябва да бъде 850 kPa;
 1.3.2.2.
 захранващият тръбопровод се прекъсва; освен това устройството (устройствата) за натрупване на енергия на допълнителното оборудване трябва да бъде изолирано;
 1.3.2.3.
 устройствата за натрупване на енергия не трябва да се дозареждат, докато трае изпитването;
 1.3.2.4.
 при всяко задействане на спирачката налягането в пневматичната линия за управление трябва да бъде 750 kPa;
 1.3.2.5.
 при всяко задействане на спирачката заявената в цифров вид стойност в линията за електрическо управление трябва да съответства на налягане 750 kPa.
 2. КАПАЦИТЕТ НА ИЗТОЧНИЦИТЕ НА ЕНЕРГИЯ
 2.1. Общи положения
 Компресорите трябва да отговарят на изискванията, посочени в следващите точки.
 2.2. Определения
 2.2.1. „p1“ е налягането, съответстващо на 65 % от определеното в точка 2.2.2 по-долу налягане p2;
 2.2.2. „p2“ е определената от производителя и посочена в точка 1.2.2.1 по-горе стойност;
 2.2.3. „t1“ е времето, необходимо за нарастване на относителното налягане от 0 до p1, а „t2“ е времето, необходимо за нарастване на относителното налягане от 0 до p2.
 2.3. Условия на измерване
 2.3.1. При всички случаи честотата на въртене на компресора трябва да съответства на честотата на въртене на двигателя при максимална мощност, или на честотата на въртене на двигателя, позволявана от регулатора.
 2.3.2. По време на изпитванията за определяне на времето t1 и времето t2, устройството(ата) за натрупване на енергия на допълнителното оборудване трябва да се изолира(т).
 2.3.3. Ако се предвижда да се прикачва ремарке към моторно превозно средство, ремаркето се симулира посредством устройство за натрупване на енергия, чието максимално относително налягане p (изразено в kPa/100) е равно на налягането, което може да бъде подадено от захранващия кръг на теглещото превозно средство и чиято вместимост V, изразена в литри, се определя по формулата p × V = 20 R (където R е допустимото максимално натоварване върху осите на ремаркето, изразено в тонове).
 2.4. Тълкуване на резултатите
 2.4.1. За най-неблагоприятно разположеното устройство за натрупване на енергия времето t1 не трябва да надвишава:
 2.4.1.1.
 3 минути в случай на превозни средства, за които не е разрешено да се прикачва ремарке; или
 2.4.1.2.
 6 минути в случай на превозни средства, за които е разрешено да се прикачва ремарке.
 2.4.2. За най-неблагоприятно разположеното устройство за натрупване на енергия времето t2 не трябва да надвишава:
 2.4.2.1.
 6 минути в случай на превозни средства, за които не е разрешено да се прикачва ремарке; или
 2.4.2.2.
 9 минути в случай на превозни средства, за които е разрешено да се прикачва ремарке.
 2.5. Допълнително изпитване
 2.5.1. Ако моторното превозно средство е оборудвано с едно или повече устройства за натрупване на енергия за допълнително оборудване с обща вместимост повече от 20 % от общата вместимост на спирачните устройства за натрупване на енергия, трябва да се проведе допълнително изпитване, по време на което не се допуска нарушаване работата на клапаните, управляващи зареждането на устройството (устройствата) за натрупване на енергия за допълнителното оборудване.
 2.5.2. По време на споменатото преди изпитване се проверява дали времето t3, необходимо за повишаване на налягането от


text:
0 до p2 в най-неблагоприятно разположеното спирачно устройство за натрупване на енергия, е по-малко от:
 2.5.2.1.
 8 минути в случай на превозни средства, за които не е разрешено да се прикачва ремарке; или
 2.5.2.2.
 11 минути в случай на превозни средства, за които е разрешено да се прикачва ремарке.
 2.5.3. Изпитването се провежда при условията, предписани в точки 2.3.1 и 2.3.3 по-горе.
 2.6. Теглещи превозни средства
 2.6.1. Превозни средства, за които е разрешено да се прикачва ремарке, трябва също да съответстват на изложените по-горе изисквания за превозни средства, за които такова прикачване не е разрешено. В този случай изпитванията от точки 2.4.1 и 2.4.2 (а също и 2.5.2) от настоящото приложение се провеждат без устройството за натрупване на енергия, споменато в точка 2.3.3 по-горе.
 Б. ВАКУУМНИ СПИРАЧНИ УРЕДБИ
 1. ВМЕСТИМОСТ НА УСТРОЙСТВАТА ЗА НАТРУПВАНЕ НА ЕНЕРГИЯ (АКУМУЛАТОРИ НА ЕНЕРГИЯ)
 1.1. Общи положения
 1.1.1. Превозните средства, при които за работата на спирачната уредба е необходимо използването на вакуум, трябва да бъдат оборудвани с устройства за натрупване на енергия (акумулатори на енергия) с вместимост, отговаряща на изискванията от точки 1.2 и 1.3 от настоящото приложение (част Б).
 1.1.2. Допуска се обаче устройствата за натрупване на енергия да не бъдат с предписания капацитет, ако спирачната уредба е такава, че без какъвто и да е акумулатор на енергия да може да се постигне спирачна ефективност, най-малко равна на предписаната за аварийната спирачна уредба.
 1.1.3. При проверка на съответствието с изискванията от точки 1.2 и 1.3 от настоящото приложение спирачките трябва да бъдат регулирани на възможно най-малка хлабина.
 1.2. Моторни превозни средства
 1.2.1. Устройствата за натрупване на енергия (акумулаторите на енергия) на моторните превозни средства трябва да бъдат такива, че да продължава да бъде възможно да се постигне спирачната ефективност, предписана за аварийната спирачна уредба:
 1.2.1.1.
 след осемкратно пълно задействане на органа за управление на работната спирачна уредба, когато източникът на енергия е вакуумпомпа; и
 1.2.1.2.
 след четирикратно пълно задействане на органа за управление на работната спирачна уредба, когато източникът на енергия е двигателят.
 1.2.2. Изпитването трябва да се провежда в съответствие със следните изисквания:
 1.2.2.1.
 Началното ниво на енергия в устройството (устройствата) за натрупване на енергия трябва да съответства на стойността, определена от производителя (2). То трябва да бъде такова, че да може да се постигне предписаната ефективност на работната спирачна уредба и да съответства на подналягане, което не е над 90 % от максималното подналягане, осигурявано от източника на енергия;
 1.2.2.2.
 Устройството (устройствата) за натрупване на енергия не трябва да се дозарежда; освен това устройството (устройствата) за натрупване на енергия на допълнителното оборудване трябва да се изолира(т);
 1.2.2.3.
 в случай на моторно превозно средство, за което е разрешено да тегли ремарке, захранващият тръбопровод се прекъсва и устройство за натрупване на енергия с вместимост от 0,5 l се свързва към линията за управление. След провеждане на изпитването, посочено в точка 1.2.1 по-горе, стойността на подналягането в линията за управление не трябва да бъде по-ниска от половината от стойността на подналягането, получена при първото задействане на спирачката.
 1.3. Ремаркета (само от категории O1 и O2)


text:
1.3.1. Устройствата за натрупване на енергия (акумулатори на енергия), с които ремаркетата са оборудвани, трябва да бъдат такива, че след изпитване, включващо четирикратно пълно задействане на работната спирачна уредба на ремаркето, осигуряваното до точките на потребление ниво на подналягането да не бъде по-ниско от половината от стойността, получена при първото задействане на спирачката.
 1.3.2. Изпитването трябва да се провежда в съответствие със следните изисквания:
 1.3.2.1.
 началното ниво на енергията в устройството (устройствата) за натрупване на енергия трябва да бъде равно на посоченото от производителя (3). То трябва да бъде такова, че да може да се постигне предписаната ефективност на работната спирачна уредба;
 1.3.2.2.
 Устройството (устройствата) за натрупване на енергия не трябва да се дозарежда; освен това устройството (устройствата) за натрупване на енергия на допълнителното оборудване трябва да бъде(ат) изолирано(и).
 2. КАПАЦИТЕТ НА ИЗТОЧНИЦИТЕ НА ЕНЕРГИЯ
 2.1. Общи положения
 2.1.1. Като се вземе за начало околното атмосферно налягане, източникът на енергия трябва да може за 3 минути да постигне в устройството (устройствата) за натрупване на енергия първоначалното ниво, посочено в точка 1.2.2.1 по-горе. В случай на моторни превозни средства, за които е разрешено да се прикачва ремарке, времето за достигане на това ниво при посочените в точка 2.2 по-долу условия не трябва да надвишава 6 минути.
 2.2. Условия на измерване
 2.2.1. Честотата на въртене на източника за създаване на подналягане трябва да бъде:
 2.2.1.1.
 когато източникът за създаване на подналягане е двигателят на превозното средство, честотата на въртене на двигателя, получена при работа на двигателя на празен ход, като превозното средство е на място с изключени предавки;
 2.2.1.2.
 когато източникът за създаване на подналягане е помпа — честотата на въртене на двигателя, постигната при работа на двигателя при 65 % от честотата на въртене, съответстваща на максималната развивана от него мощност; и
 2.2.1.3.
 когато източникът за създаване на подналягане е помпа и двигателят е оборудван с регулатор — честотата на въртене на двигателя, постигната при работа на двигателя при 65 % от максималната позволена от регулатора честота на въртене.
 2.2.2. Ако се предвижда към моторното превозно средство да се прикачва ремарке с работна спирачна уредба с вакуумен усилвател, ремаркето се симулира посредством устройство за натрупване на енергия с вместимост V, изразена в литри, получена по формулата V = 15 R, където R е максимално допустимата маса върху осите на ремаркето, изразена в тонове.
 В. ХИДРАВЛИЧНИ СПИРАЧНИ УРЕДБИ СЪС ЗАПАСЕНА ЕНЕРГИЯ
 1. ВМЕСТИМОСТ НА УСТРОЙСТВАТА ЗА НАТРУПВАНЕ НА ЕНЕРГИЯ (АКУМУЛАТОРИТЕ НА ЕНЕРГИЯ)
 1.1. Общи положения
 1.1.1 Превозните средства, при които за работата на спирачната уредба е необходимо използването на запасена енергия, осигурявана от спирачна течност под налягане, трябва да бъдат оборудвани с устройства за натрупване на енергия (акумулатори на енергия) с вместимост, отговаряща на изискванията на точка 1.2 от настоящото приложение (част В).
 1.1.2. Допуска се обаче устройствата за натрупване на енергия да не бъдат с предписаната вместимост, ако спирачната уредба е такава, че без какъвто и да е акумулатор на енергия, чрез органа за управление на работната спирачка, да може да се постигне спирачна ефективност, най-малко равна на предписаната за аварийната


text:
спирачна уредба.
 1.1.3. При проверка на съответствието с изискванията от точки 1.2.1, 1.2.2 и 2.1 от настоящото приложение спирачките трябва да бъдат регулирани на възможно най-малка хлабина, а за проверка на съответствието по точка 1.2.1 честотата на пълните задействания трябва да осигурява интервал от най-малко 60 s между две последователни задействания.
 1.2. Моторни превозни средства
 1.2.1. Моторните превозни средства, оборудвани с хидравлична спирачна уредба със запасена енергия, трябва да отговарят на следните изисквания:
 1.2.1.1.
 след осемкратно пълно задействане на органа за управление на работната спирачна уредба, при деветото задействане трябва да се постигне предписаната ефективност за аварийната спирачна уредба;
 1.2.1.2.
 изпитването трябва да се провежда в съответствие със следните изисквания:
 1.2.1.2.1.
 изпитването трябва да започва при посоченото от производителя налягане, но не по-високо от налягането при включване на източника на енергия;
 1.2.1.2.2.
 устройството (устройствата) за натрупване на енергия не трябва да се дозарежда(т); освен това устройството (устройствата) за натрупване на енергия на допълнителното оборудване трябва да бъде(ат) изолирано(и).
 1.2.2. Приема се, че моторни превозни средства, оборудвани с хидравлични спирачни уредби със запасена енергия, които не отговарят на изискванията от точка 5.2.1.5.1 от настоящото правило, удовлетворяват условията по тази точка, ако отговарят на следните изисквания:
 1.2.2.1.
 След всяка единична неизправност в задействането, след осемкратно пълно задействане на органа за управление на работната спирачна уредба при деветото задействане трябва да се постига най-малко ефективността, предписана за аварийната спирачна уредба, или, когато ефективността на аварийната спирачна уредба, за която е необходимо използването на запасена енергия, се постига с отделен орган за управление, след осемкратно пълно задействане трябва да продължава да е възможно при деветото задействане да се постигне предписаната в т. 5.2.1.4 от настоящото правило остатъчна ефективност.
 1.2.2.2.
 Изпитването трябва да се провежда в съответствие със следните изисквания:
 1.2.2.2.1.
 при изключен или включен източник на енергия при скорост, съответстваща на честотата на въртене на двигателя на празен ход, може да се предизвика всякаква неизправност в задействането. Преди да се предизвика тази неизправност, налягането в устройството (устройствата) за натрупване на енергия трябва да бъде равно на посоченото от производителя налягане на включване, но да не надвишава налягането при включване на източника на енергия;
 1.2.2.2.2.
 допълнителното оборудване и неговите устройства за натрупване на енергия, ако има такива, трябва да бъдат изолирани.
 2. ВМЕСТИМОСТ НА ЕНЕРГИЙНИТЕ ИЗТОЧНИЦИ ЗА ХИДРАВЛИЧНА ТЕЧНОСТ
 2.1. Източниците на енергия трябва да отговарят на изискванията, посочени в следните точки:
 2.1.1. Определения
 2.1.1.1. „p1“ представлява максималното работно налягане на уредбата (налягане на изключване) в устройството (устройствата) за натрупване на енергия, указано от производителя.
 2.1.1.2. „p2“ представлява налягането след четирикратно пълно задействане на органа за управление на работната спирачна уредба, при начално налягане p1, без дозареждане на устройството (устройствата) за натрупване на енергия.
 2.1.1.3. „t“ представлява времето, необходимо за нарастване на налягането от p2 до p1 в устройството (устройствата) за натрупване на енергия, без задействане на органа за управление на работната спирачна уредба.
 2.1.2. Условия на измерване
 2.1.2.1. По време на изпитванията за определяне на времето t интензивността на зареждане на източника на енергия трябва да е равна на интензивността при работа на двигателя


text:
с обороти, съответстващи на максималната му мощност, или с оборотите, допускани от ограничителя за максималните обороти.
 2.1.2.2. По време на изпитванията за определяне на времето t, устройството (устройствата) за натрупване на енергия на допълнителното оборудване не трябва да се изолира по друг начин освен автоматично.
 2.1.3. Тълкуване на резултатите
 2.1.3.1. За всички превозни средства, с изключение на тези от категории M3, N2 и N3, времето t не трябва да надвишава 20 s.
 2.1.3.2. В случай на превозни средства от категории M3, N2 и N3, времето t не трябва да надвишава 30 s.
 3. ХАРАКТЕРИСТИКИ НА ПРЕДУПРЕДИТЕЛНИТЕ УСТРОЙСТВА
 При спрян двигател и начално налягане, което може да бъде определено от производителя, но не е по-голямо от налягането на включване, предупредителното устройство не трябва да се включва след две пълни задействания на органа за управление на работната спирачна уредба.
 (1) Началното ниво на енергия трябва да бъде указано в документа за одобрение.
 (2) Началното ниво на енергия трябва да бъде указано в документа за одобрение.
 (3) Началното ниво на енергия трябва да бъде указано в документа за одобрение.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 8
 ПРЕДПИСАНИЯ ОТНОСНО СПЕЦИФИЧНИ УСЛОВИЯ ЗА ПРУЖИННИ СПИРАЧНИ УРЕДБИ
 1. ОПРЕДЕЛЕНИЕ
 1.1. „Пружинни спирачки“ са спирачни уредби, в които необходимите за спирането източници на енергия са една или няколко пружини, действащи като устройство за натрупване на енергия (акумулатор на енергия).
 1.1.1. Енергията, необходима за свиване на пружината, за да се освободи спирачката, трябва да се осигурява и управлява от „орган за управление“, който се задейства от водача (вж. определението в точка 2.4 от настоящото правило).
 1.2. „Камера за свиване на пружината“ означава камерата, където се извършват промените в налягането, предизвикващи свиване на пружината.
 1.3. Когато пружината се свива от вакуумно устройство, навсякъде в настоящото приложение „налягане“ означава подналягане.
 2. ОБЩИ ПОЛОЖЕНИЯ
 2.1. Пружинната спирачка не се използва като работна спирачна уредба. Въпреки това, в случай на неизправност в част от задействането на работната спирачна уредба, може да се използва пружинна спирачка за постигане на предписаната в точка 5.2.1.4 от настоящото правило остатъчна ефективност, при условие че водачът може да прилага плавно това действие. В случай на моторни превозни средства, с изключение на седлови влекачи за полуремаркета, които отговарят на изискванията, посочени в точка 5.2.1.4.1 от настоящото правило, пружинната спирачка не трябва да бъде единствен източник на остатъчно спиране. При ремаркетата не трябва да се използват пружинни спирачки с вакуумен усилвател.
 2.2. Малки отклонения в някои от границите на налягането, които могат да се появят в захранващия провод към камерата за свиване на пружината, не трябва да предизвикват съществено отклонение в спирачното усилие.
 2.3. За моторни превозни средства, оборудвани с пружинни спирачки, се прилагат следните изисквания:
 2.3.1.
 Захранващата линия към камерата за свиване на пружината трябва да включва собствен акумулатор на енергия или да се зарежда от най-малко два независими акумулатора на енергия. Захранващият тръбопровод на ремаркето може да бъде включен към тази захранваща линия при условие, че при понижаване на налягането в него, не се задействат изпълнителните механизми на пружинните спирачки.
 2.3.2.
 Спомагателното оборудване трябва да може да се захранва от захранващия тръбопровод


text:
на спирачните изпълнителни механизми на пружинните спирачки, само ако действието му (дори в случай на повреда на енергийния източник) не може да доведе до намаляване на енергийния резерв за спирачните изпълнителни механизми на пружинните спирачки под ниво, от което е възможно едно освобождаване на спирачните изпълнителни механизми.
 2.3.3.
 При всяко положение по време на презареждане на спирачната уредба от нулево налягане пружинните спирачки трябва да не се освобождават, независимо от положението на органа за управление, докато налягането в работната спирачна уредба не стане достатъчно, за да осигури най-малко определената аварийна спирачна ефективност на превозното средство с товар с помощта на органа за управление на работната спирачна уредба.
 2.3.4.
 След като са задействани, пружинните спирачки не се освобождават, освен ако в работната спирачна уредба има достатъчно налягане, с което да може да се осигури предписаната остатъчна спирачна ефективност на превозното средство с товар чрез задействане на органа за управление на работната спирачна уредба.
 2.4. При моторни превозни средства уредбата трябва да бъде проектирана така, че спирачките да могат да се задействат и освобождават най-малко три пъти, когато първоначалното налягане в камерата за свиване на пружината е равно на максималното проектно налягане. В случай на ремаркета, трябва да бъде осигурена възможност за най-малко трикратно освобождаване на спирачките след разединяване на ремаркето, като налягането в захранващия тръбопровод преди разединяването е 750 kPa. Преди проверката обаче аварийната спирачка трябва да бъде освободена. Тези условия се удовлетворяват, когато спирачките са регулирани с възможно най-малка хлабина. Освен това, когато ремаркето е прикачено към теглещото превозно средство, ръчната спирачка трябва да може да се задейства и освобождава по начин, посочен в точка 5.2.2.10 от настоящото правило.
 2.5. За моторни превозни средства налягането в камерата за свиване на пружината, при което пружините започват да задействат спирачките, регулирани на възможно най-малка хлабина, трябва да бъде не повече от 80 % от нормално разполагаемото налягане.
 В случай на ремаркета, налягането в камерата за свиване на пружината, при което пружините започват да задействат спирачките, не трябва да бъде по-високо от налягането, получено след четирикратно пълно задействане на работната спирачна уредба, в съответствие с точка 1.3 от част А от приложение 7 към настоящото правило. Първоначалното налягане трябва да бъде 700 kPa.
 2.6. Когато налягането в тръбопровода, по който се подава енергия към камерата за свиване на пружината — с изключение на линиите от допълнителното устройство за освобождаване на спирачките чрез течност под налягане — спадне до ниво, при което частите на спирачката започнат да се движат, трябва да се задейства оптично или звуково предупредително устройство. Ако е спазено това изискване, сигналното устройство може да се състои от червен предупредителен сигнал, посочен в точка 5.2.1.29.1.1 от настоящото правило. Това предписание не се отнася за ремаркета.
 2.7. Ако моторно превозно средство, за което е разрешено да се прикачва ремарке със спирачни уредби с непрекъснато или полунепрекъснато действие, е оборудвано с пружинни спирачки, автоматичното задействане на пружинните спирачки трябва да води до задействането на спирачките на ремаркето.
 2.8. Ремаркетата, които използват енергийните резерви на пневматичната работна спирачна уредба, за да отговорят на изискванията за


text:
автоматичните спирачки по точка 3.3 от приложение 4, трябва също да спазват едно от следващите изисквания, когато ремаркето е разкачено от теглещото превозно средство и органът за управление на ръчната спирачка на ремаркето е в освободено положение (не са задействани пружинните спирачки):
 а)
 когато енергийните резерви на работната спирачна уредба спаднат до налягане, което не е по-ниско от 280 kPa, налягането в камерата за свиване на пружината трябва да се понижи до 0 kPa, за да се задействат напълно пружинните спирачки. Това изискване трябва да се провери, когато налягането на енергийните резерви на работната спирачна уредба се поддържа равно на 280 kPa;
 б)
 намаляване на налягането на енергийните резерви на работната спирачна уредба води до съответно намаление в налягането в камерата за свиване на пружината.
 3. ДОПЪЛНИТЕЛНО УСТРОЙСТВО ЗА ОСВОБОЖДАВАНЕ НА СПИРАЧКИТЕ
 3.1. Пружинната спирачка трябва да бъде проектирана така, че в случай на неизправност нейното освобождаване да продължава да е възможно. Това може да се осъществява чрез допълнително устройство за освобождаване (пневматично, механично и др.).
 Допълнителните устройства за освобождаване на спирачките, които ползват енергиен резерв за освобождаване, трябва да черпят енергията си от енергиен резерв, който е независим от енергийния резерв, използван обикновено за пружинните спирачки. Въздухът или хидравличната течност в такова допълнително устройство за освобождаване на спирачката може да действа върху повърхността на едно и също бутало в камерата за свиване на пружината, която обикновено се използва за пружинната спирачка, ако допълнителното устройство за освобождаване на спирачката ползва отделен тръбопровод. Мястото на съединяване на този тръбопровод с тръбопровода, свързващ управляващото устройство с изпълнителните механизми на пружинната спирачка, трябва да се намира зад всеки изпълнителен механизъм непосредствено преди отвора към камерата за свиване на пружината на пружинната спирачка, когато не е част от корпуса на изпълнителния механизъм. Това съединение трябва да включва устройство, което предотвратява влиянието на един тръбопровод върху друг. Изискванията от точка 5.2.1.6 от настоящото правило се прилагат също и за това устройство.
 3.1.1. За целите на изискването по точка 3.1 по-горе, компонентите на задействането на спирачната уредба не трябва да се смятат за подлежащи на неизправност, когато при условията на точка 5.2.1.2.7 от настоящото правило не са податливи на счупване, при условие че са изработени от метал или от материал с подобни характеристики и не се деформират значително при нормално спиране.
 3.2. Ако работата на посоченото в точка 3.1 допълнително устройство изисква използване на инструмент или ключ, този инструмент или ключ трябва да се намира в превозното средство.
 3.3. Когато допълнителното устройство за освобождаване използва запасена енергия за освобождаването на пружинните спирачки, се прилагат следните допълнителни изисквания:
 3.3.1.
 когато органът за управление на допълнителното устройство за освобождаване на пружинните спирачки е същият, който се използва за аварийната спирачна уредба/ръчната спирачка, във всички случаи се прилагат изискванията, определени в точка 2.3 по-горе.
 3.3.2.
 когато органът за управление на допълнителното устройство за освобождаване на пружинните спирачки е отделен от използвания за аварийната спирачна уредба/ръчната спирачка, и в двата случая се прилагат изискванията, определени в точка 2.3 по-горе; изискванията от точка 2.3.4 по-горе обаче не се прилагат за допълнителното


text:
устройство за освобождаване на пружинните спирачки; освен това органът за управление на допълнителното устройство за освобождаване трябва да бъде разположен така, че да бъде защитен от задействане от водача от неговото нормално място за управление.
 3.4. Ако в допълнителното устройство за освобождаване се използва сгъстен въздух, устройството трябва да бъде задействано от отделен орган на управление, който не е свързан към органа на управление на пружинната спирачка.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 9
 ПРЕДПИСАНИЯ ОТНОСНО РЪЧНИТЕ СПИРАЧНИ УРЕДБИ, ОБОРУДВАНИ С МЕХАНИЧНО УСТРОЙСТВО ЗА БЛОКИРАНЕ НА СПИРАЧНИТЕ ЦИЛИНДРИ (БЛОКИРАЩИ МЕХАНИЗМИ)
 1. ОПРЕДЕЛЕНИЕ
 „Устройство за механично блокиране на спирачните цилиндри“ е устройство, което осигурява задействане на ръчната спирачна уредба чрез механичното блокиране на спирачния бутален прът. Механичното блокиране настъпва, когато блокиращата камера се освободи от флуида под налягане; нейната конструкция осигурява възможност за освобождаване, когато се възстанови налягането в блокиращата камера.
 2. СПЕЦИАЛНИ ИЗИСКВАНИЯ
 2.1. Когато налягането в блокиращата камера наближи ниво, съответстващо на стойността за механично блокиране, трябва да бъде задействано светлинно или звуково предупредително устройство. Ако е спазено това изискване, сигналното устройство може да се състои от червен предупредителен сигнал, посочен в точка 5.2.1.29.1.1 от настоящото правило. Това предписание не се отнася за ремаркета.
 В случай на ремаркета, стойността на налягането, съответстваща на стойността за механично блокиране, не трябва да надвишава 400 kPa. При каквато и да е отделна неизправност в работната спирачна уредба на ремаркето трябва да може да се постигне спирачна ефективност, определена за ръчната спирачка. Освен това трябва да бъде осигурена възможност за най-малко трикратно освобождаване на спирачките след разединяване на ремаркето, като налягането в захранващия тръбопровод преди разединяването е 650 kPa. Тези условия се удовлетворяват, когато спирачките са регулирани с възможно най-малка хлабина. Когато ремаркето е прикачено към теглещото превозно средство, ръчната спирачна уредба трябва също да може да се задейства и освобождава по начин, посочен в точка 5.2.2.10 от настоящото правило.
 2.2. В случай на цилиндри, оборудвани с механично блокиращо устройство, трябва да се осигурява преместване на спирачното бутало с помощта на всяко едно от двете независими устройства за натрупване на енергия.
 2.3. Блокираният спирачен цилиндър трябва да може да се освобождава само когато е сигурно, че спирачката може отново да се задейства след освобождаването.
 2.4. В случай на неизправност в източника, който снабдява с енергия блокиращата камера, трябва да бъде осигурено спомагателно разблокиращо устройство (напр. механично или пневматично, което може да използва въздуха, съдържащ се в една от гумите на превозното средство).
 2.5. Органът за управление е такъв, че при задействане последователно изпълнява следните функции: задейства спирачките така, че да се осигурява степента на ефективност, необходима за ръчната спирачка, и блокира спирачките в това положение, като след това неутрализира силата за задействане на спирачката.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 10
 РАЗПРЕДЕЛЯНЕ НА СПИРАЧНОТО УСИЛИЕ МЕЖДУ ОСИТЕ НА ПРЕВОЗНИТЕ СРЕДСТВА И ИЗИСКВАНИЯ ЗА СЪВМЕСТИМОСТ МЕЖДУ ТЕГЛЕЩИ ПРЕВОЗНИ СРЕДСТВА И РЕМАРКЕТА
 1. ОБЩИ ИЗИСКВАНИЯ
 1.1. Превозните средства от категории M2, M3, N, O2, O3 и O4 трябва да отговарят на всички изисквания от настоящото приложение. Ако се използва специално устройство, то трябва да функционира автоматично (1).
 Превозните средства обаче от посочените по-горе категории, които


text:
са оборудвани със системата против блокиране на колелата и отговарят на съответните изисквания от приложение 13, трябва също отговарят на всички изисквания със следните изключения:
 а)
 не се изисква съответствие с изискванията за използване на сцеплението във връзка с диаграми 1А, 1Б и 1В, както е целесъобразно;
 б)
 в случай на теглещи превозни средства и ремаркета, оборудвани с пневматични спирачни уредби, не се изисква съответствие с изискванията за съвместимост без товар във връзка с диаграми 2, 3, и 4, както е целесъобразно. За всички състояния на натоварване обаче трябва да се развие интензивност на спиране между налягане от 20 kPa и 100 kPa или еквивалентна зададена цифрова стойност на съединителната глава на линията за управление.
 1.1.1. Когато на превозното средство е монтирана допълнителна спирачна уредба, нейното спирачно усилие не трябва да се взема предвид при определяне на ефективността на превозното средство по отношение на предписанията от настоящото приложение.
 1.2. Изискванията относно диаграмите, посочени в точки 3.1.5, 3.1.6, 4.1, 5.1 и 5.2 от настоящото приложение, са валидни както за превозни средства с пневматична линия за управление съгласно точка 5.1.3.1.1 от настоящото правило, така и за моторни превозни средства с линия за електрическо управление съгласно точка 5.1.3.1.3 от настоящото правило. И в двата случая базовата стойност (абсцисата в диаграмите) е стойността на предаваното налягане в линията за управление:
 а)
 за превозни средства, оборудвани съгласно точка 5.1.3.1.1 от настоящото правило, това е действителното пневматично налягане в линията за управление (pm);
 б)
 за превозни средства, оборудвани съгласно точка 5.1.3.1.3 от настоящото правило, това е налягането, съответстващо на предаваната цифрова зададена стойност в линията за електрическо управление съгласно ISO 11992:2003 и неговото изменение Amd.1:2007.
 Превозните средства, оборудвани съгласно точка 5.1.3.1.2 от настоящото правило (с пневматична линия за управление и линия за електрическо управление), трябва да съответстват на изискванията на диаграмите, които се отнасят за двете линии за управление. Не се изисква обаче наличието на идентични криви на спирачните характеристики, които се отнасят и за двете линии за управление.
 1.3. Проверка на развиването на спирачното усилие
 1.3.1. По време на одобряването на типа трябва да се провери дали процесът на спиране върху всяка ос от всяка независима група оси е в рамките на следните обхвати на налягането:
 а)
 превозни средства с товар:
 поне една ос трябва да започне да развива спирачно усилие, когато налягането при съединителната глава е в обхвата на налягане 20—100 kPa или еквивалентна зададена цифрова стойност;
 поне една ос от всяка друга група трябва да започне да развива спирачно усилие, когато налягането при съединителната глава е ≤ 120 kPa или еквивалентна зададена цифрова стойност;
 б)
 превозни средства без товар:
 поне една ос трябва да започне да развива спирачно усилие, когато налягането при съединителната глава е в обхвата на налягане 20—100 kPa или еквивалентна зададена цифрова стойност;
 1.4. В случай на превозни средства от категория О с пневматични спирачни уредби, когато се използва алтернативната процедура за одобрение, определена в приложение 20, съответните изчисления, предвидени в настоящото приложение, се правят, като се използват характеристиките, свързани с ефективността, посочени в съответните протоколи за проверка по приложение


text:
19, и височината на центъра на тежестта, получена по метода, определен в приложение 20, допълнение 1.
 2. СИМВОЛИ
 i
 =
 индекс за оста (i = 1, първа ос; i = 2, втора ос; и т. н.);
 Pi
 =
 нормална реакция на пътната повърхност върху оста i при статични условия;
 Ni
 =
 нормална динамична реакция на пътната повърхност върху оста i при спиране;
 Ti
 =
 усилие, упражнявано от спирачките върху оста i, при нормални условия на спиране върху пътя;
 fi
 =
 Ti/Ni, използване на сцеплението за ос i (2);
 J
 =
 отрицателно ускорение на превозното средство;
 g
 =
 земно ускорение: g = 9,81 m/s2;
 z
 =
 интензивност на спиране на превозното средство = J/g (3);
 P
 =
 маса на превозното средство;
 h
 =
 височина над земната повърхност на центъра на тежестта, определена от производителя и приета от техническите служби, провеждащи изпитването за одобрение;
 E
 =
 Междуосие;
 k
 =
 теоретичен коефициент на сцепление между гумата и пътя;
 Kc
 =
 корекционен коефициент: полуремарке с товар;
 Kv
 =
 корекционен коефициент: полуремарке без товар;
 TM
 =
 сума на спирачните усилия по периферията на всички колела на превозни средства, теглещи ремаркета;
 PM
 =
 сумарна нормална статична реакция на пътната повърхност спрямо всички колела на ремаркето (4);
 pM
 =
 налягане при съединителната глава на линията за управление;
 TR
 =
 сума на спирачните усилия по периферията на всички колела на ремаркето;
 PR
 =
 сумарна нормална статична реакция на пътната повърхност спрямо всички колела на ремаркето (4);
 PRmax
 =
 стойност на PR при максимална маса на ремаркето;
 ER
 =
 разстояние между цапфата и осевата линия на оста или осите на полуремаркето;
 hR
 =
 височина над земната повърхност на центъра на тежестта на полуремарке, определена от производителя и приета от техническите служби, провеждащи изпитването за одобрение.
 3. ИЗИСКВАНИЯ КЪМ МОТОРНИТЕ ПРЕВОЗНИ СРЕДСТВА
 3.1. Двуосни превозни средства
 3.1.1. За всички категории превозни средства, при които стойността k е между 0,2 и 0,8 (5):
 z ≥ 0,10 + 0,85 (k – 0,20)
 3.1.2. При всички състояния на натоварване на превозното средство кривата на използване на сцеплението за предната ос трябва да бъде разположена над тази за задната ос:
 3.1.2.1.
 за всички стойности на интензивността на спиране в интервала 0,15 и 0,8 при превозни средства от категория N1 с отношение състояние с товар/без товар за натоварването на задната ос, което не надвишава 1,5, или с максимална маса не повече от 2 t, за стойности на z в интервала между 0,3 и 0,45 се допуска разменяне местата на кривите при условие, че кривата на използването на сцеплението на задната ос не надвишава с повече от 0,05 линията, определена от формулата k = z (линия на идеалното използване на сцеплението (вж. диаграма 1А от настоящото приложение);
 3.1.2.2.
 за всички стойности на интензивността на спиране в интервала 0,15 и 0,50 при превозни средства от категория N1, това условие се смята за изпълнено, ако кривите на използването на сцеплението за всяка ос се намират между две линии, успоредни на линията на идеалното използване на сцеплението, определени от уравнението k = z ± 0,08, както е показано на


text:
диаграма 1В от настоящото приложение, като кривата на използването на сцеплението за задната ос може да пресича линията k = z – 0,08; и съответства на стойност на интензивността на спиране в интервала 0,30 — 0,50, като е в сила z ≥ k – 0,08; и в интервала 0,50 — 0,61 като е в сила z ≥ 0,5k + 0,21;
 3.1.2.3.
 за всички стойности на интензивността на спиране в интервала 0,15 — 0,30 в случай на превозни средства от други категории се приема, че това условие е изпълнено, ако за стойности на интензивността на спиране в интервала 0,15 — 0,30, кривите на използване на сцеплението за всяка ос се намират между две линии, успоредни на линията на идеалното използване на сцеплението, определени от уравнението k = z ± 0,08, както е показано на диаграма 1Б от настоящото приложение, а кривата на използване на сцеплението за задната ос при стойности на интензивността на спиране z ≥ 0,3 съответства на зависимостта:
 z ≥ 0,3 + 0,74 (k – 0,38).
 3.1.3. В случай на моторни превозни средства, за които е разрешено да теглят ремаркета от категория O3 или O4, оборудвани с пневматични спирачни уредби.
 3.1.3.1. При изпитване с изключен енергиен източник, със затворен захранващ тръбопровод и резервоар с вместимост 0,5 l, свързан към пневматичната линия за управление, и при наляганията на включване и изключване, налягането при пълно задействане на органа за управление на спирачката трябва да бъде между 650 и 850 kPa при съединителните глави на захранващия въздухопровод и пневматичната линия за управление, независимо от състоянието на натовареност на превозното средство.
 3.1.3.2. За превозните средства, оборудвани с линия за електрическо управление, пълното задействане на органа за управление на работната спирачна уредба трябва да осигури цифрова зададена стойност, съответстваща на налягане между 650 и 850 kPa (вж. ISO 11992:2003, включително ISO 11992-2:2003 и изменението му Amd.1:2007).
 3.1.3.3. Тези стойности на налягането се отнасят и за моторното превозно средство, когато е откачено от ремаркето. Диапазонът на съвместимост в диаграмите в точки 3.1.5, 3.1.6, 4.1, 5.1 и 5.2 от настоящото приложение не трябва да надвишава 750 kPa и/или съответстващата цифрова зададена стойност (вж. ISO 11992:2003, включително ISO 11992-2:2003 и изменението му Amd.1:2007).
 3.1.3.4. Налягането при съединителната глава на захранващия въздухопровод, когато налягането в уредбата съответства на налягането на включване, трябва да е най-малко 700 kPa. Това налягане се поддържа, без да се задейства работната спирачна уредба.
 3.1.4. Проверка на изискванията от точки 3.1.1 и 3.1.2 по-горе.
 3.1.4.1. За проверка на изискванията от точки 3.1.1 и 3.1.2 производителят трябва да представи кривите на използване на сцеплението за предната и задната ос, изчислени по формулите:
 Кривите се построяват при следните две състояния на натоварване:
 3.1.4.1.1.
 превозно средство без товар, в готовност за движение, с водач в кабината; в случай на превозно средство, представено като шаси-кабина, може да се добави допълнителен товар, симулиращ масата на каросерията, при което този товар не може да надвишава минималната маса, обявена от производителя в приложение 2 към настоящото правило;
 3.1.4.1.2.
 с товар; когато са предвидени няколко възможности за разпределяне на натоварването, се взема


text:
предвид онази, при която върху предната ос има най-голямо натоварване.
 3.1.4.2. Ако за превозни средства с (постоянно) задвижване на всички колела не е възможно да се извърши математическа проверка съгласно точка 3.1.4.1, то производителят може вместо това да провери чрез изпитване с определена последователност на спиране на колелата със всички стойности на интензивността на спиране в интервала между 0,15 и 0,8 дали спирането на предните колела се извършва едновременно със спирането на задните колела, или преди него.
 3.1.4.3. Процедура за проверка на изискванията от точка 3.1.4.2 по-горе.
 3.1.4.3.1. Изпитването за последователност на блокиране на колелата трябва да се провежда при началната скорост, посочена в точка 3.1.4.3.2 по-долу, върху пътни повърхности с коефициент на сцепление не по-голям от 0,3 или приблизително 0,8 (сух път).
 3.1.4.3.2. Скорости на изпитване:
 60 km/h, но не повече от 0,8 vmax за отрицателно ускорение при пътни повърхности с нисък коефициент на сцепление;
 80 km/h, но не повече от 0,8 vmax за отрицателно ускорение при пътни повърхности с висок коефициент на сцепление.
 3.1.4.3.3. Приложеното върху педала усилие може да превишава допустимите сили за задействане на системите съгласно приложение 4, точка 2.1.1.
 3.1.4.3.4. Върху педала се упражнява и увеличава усилието така, че блокирането на второто колело на превозното средство да започне между 0,5 и 1 s след началото на задействането на спирачката до блокиране и на двете колела от една ос (допълнителните колела също могат да блокират по време на изпитването, напр. в случай на едновременно блокиране).
 3.1.4.4. Изпитванията, предписани в точка 3.1.4.2, се извършват два пъти на всяка пътна повърхност. Ако резултатът от едно изпитване не отговаря на изискванията, трябва да се извърши трето решаващо изпитване.
 3.1.4.5. За превозни средства, оборудвани с електрическа рекуперативна спирачна уредба от категория В, когато възможностите на електрическото рекуперативно спиране зависят от степента на зареждане, кривите трябва да се построяват при отчитане на дела на електрическото спиране в условията на създаване на минимално и максимално спирачно усилие. Това изискване не се прилага, ако превозното средство е оборудвано с устройство против блокиране на колелата, което въздейства на колелата, използвани за електрическото спиране, а се замества с изискванията от приложение 13.
 3.1.5. Теглещи превозни средства, различни от седлови влекачи за полуремаркета
 3.1.5.1. В случай на моторни превозни средства, за които е разрешено да теглят ремаркета от категория O3 или O4, оборудвани с пневматични спирачни уредби, допустимата зависимост между интензивността на спиране TM/PM и налягането pm трябва да е в рамките на зоните, показани на диаграма 2 от това приложение, за налягания между 20 и 750 kPa.
 3.1.6. Седлови влекачи за полуремаркета
 3.1.6.1. Седлови влекачи с полуремаркета без товар. Под състав от превозни средства без товар се разбира седлови влекач в готовност за движение с водач в кабината и с прикачено полуремарке без товар. Динамичният товар на полуремаркето върху седловия влекач се представя със статична маса Ps приложена на опорно-прикачното (седлово) устройство, равна на 15 % от максималната маса върху седловото устройство. Между състоянията „седлови влекач с полуремарке без товар“ и „седлови влекач без закачено ремарке или полуремарке“ спирачните усилия трябва да останат регулирани; проверяват


text:
се спирачните усилия, които се отнасят само за влекача.
 3.1.6.2. Седлови влекачи с полуремаркета с товар. Под състав от превозни средства с товар се разбира седлови влекач в готовност за движение с водач в кабината и с прикачено полуремарке с товар. Динамичният товар на полуремаркето върху влекача се представя с приложена на седловото устройство статична маса Ps, равна на:
 Ps = Pso (1 + 0,45z)
 Където:
 Pso
 представлява разликата между максималната маса на седловия влекач в състояние с товар и масата му без товар.
 За h се приема следната стойност:
 Където:
 ho
 е височината на центъра на тежестта на влекача,
 hs
 е височината на седловото устройство, върху което се подпира полуремаркето,
 Po
 Е масата само на седловия влекач без товар,
 и от:
 3.1.6.3. В случай на превозни средства, оборудвани с пневматични спирачни уредби, допустимата зависимост между интензивността на спиране TM/PM и налягането pmтрябва да е в рамките на зоните, показани на диаграма 3 от това приложение, за налягания между 20 или 750 kPa.
 3.2. Превозни средства с повече от две оси
 За превозни средства с повече от две оси се прилагат изискванията от точка 3.1 от настоящото приложение. Смята се, че изискванията от точка 3.1.2 от настоящото приложение по отношение на последователността на блокиране на колелата са спазени, ако при стойности на интензивността на спиране в интервала между 0,15 и 0,30 използването на сцеплението при поне една от предните оси е по-голямо от това на поне една от задните оси.
 4. ИЗИСКВАНИЯ ЗА ПОЛУРЕМАРКЕТА
 4.1. При полуремаркета, оборудвани с пневматични спирачни уредби:
 4.1.1.
 Допустимата зависимост между интензивността на спиране TR/PR и налягането pm трябва да е в рамките на зоните, получени от диаграмите 4A и 4Б, за всички налягания между 20 или 750 kPa при състояние с товар и без товар. Това изискване трябва се спазва при всички допустими условия за натоварване на осите на полуремаркета.
 4.1.2.
 Изискването от точка 4.1.1 не е задължително да бъде изпълнено, ако полуремарке с коефициент Kc по-малък от 0,95, показва поне спирачната ефективност, посочена в точка 3.1.2.1 или 3.1.3.1, по целесъобразност:, от приложение 4 към настоящото правило.
 5. ИЗИСКВАНИЯ ЗА РЕМАРКЕТА И РЕМАРКЕТА СЪС СРЕДНА ОС
 5.1. За ремаркета, оборудвани с пневматични спирачни уредби:
 5.1.1.
 За двуосни ремаркета се прилагат следните изисквания:
 5.1.1.1.
 за стойности на k в интервала 0,2 — 0,8 (6):
 z ≥ 0,1 + 0,85 (k – 0,2)
 5.1.1.2.
 При всички състояния на натоварване на превозното средство, за всички стойности на интензивността на спиране в интервала 0,15 — 0,30, кривата на използване на сцеплението за предната ос трябва да бъде разположена над тази за задната ос. Смята се, че това условие е изпълнено, ако за стойности на интензивността на спиране в интервала 0,15 — 0,30, кривите на използване на сцеплението за всяка ос се намират между две линии, успоредни на линията на идеалното използване на сцеплението, определени от уравненията k = z + 0,08 и k = z – 0,08, както е показано на диаграма 1Б от настоящото приложение, а кривата на използване на сцеплението за задната ос при стойности на


text:
интензивността на спиране z ≥ 0,3 съответства на зависимостта:
 z ≥ 0,3 + 0,74 (k – 0,38).
 5.1.1.3.
 За проверка на изискванията от точки 5.1.1.1 и 5.1.1.2 по-горе трябва да се използва процедурата, дадена в предписанията от точка 3.1.4.
 5.1.2.
 За ремаркета с повече от две оси се прилагат изискванията от точка 5.1.1 от настоящото приложение. Смята се, че изискванията от точка 3.1.1 от настоящото приложение по отношение на последователността на блокиране на колелата са спазени, ако при стойности на интензивността на спиране в интервала между 0,15 и 0,30 използването на сцеплението при поне една от предните оси е по-голямо от това на поне една от задните оси.
 5.1.3.
 Допустимата зависимост между интензивността на спиране R/PR и налягането pm трябва да е в рамките на обозначените зони на диаграма 2 за всички налягания между 20 или 750 kPa при състояние с товар и без товар.
 5.2. За ремаркета със средни оси, оборудвани с пневматични спирачни уредби:
 5.2.1.
 Допустимата зависимост между интензивността на спиране TR/PR и налягането pm трябва да е в рамките на зоните, получени от диаграма 2 от настоящото приложение, чрез умножаване на стойности от вертикалната скала по 0,95. Това изискване трябва да бъде спазено за всички налягания между 20 или 750 kPa при състояние с товар и без товар.
 5.2.2.
 Ако поради липса на сцепление не могат да бъдат спазени изискванията от точка 3.1.2.1 от приложение 4 към настоящото правило, ремаркето със средна ос трябва да бъде оборудвано със система против блокиране на колелата, която да съответства на изискванията от приложение 13 към настоящото правило.
 6. УСЛОВИЯ, КОИТО ТРЯБВА ДА БЪДАТ СПАЗЕНИ В СЛУЧАЙ НА ПОВРЕДА В СИСТЕМАТА ЗА РАЗПРЕДЕЛЕНИЕ НА СПИРАЧНИТЕ УСИЛИЯ
 Когато изискванията на настоящото приложение се изпълняват посредством специално устройство (напр. с механично управление от окачването на превозното средство) или ако превозното средство е оборудвано с такова специално устройство, трябва да е възможно в случай на неизправност в неговия орган за управление превозното средство да бъде спряно при условията, посочени за аварийно спиране при моторни превозни средства; при превозните средства, за които е разрешено да теглят ремаркета, оборудвани с пневматични спирачки, трябва да бъде възможно при съединителната глава на линията за управление да се достигне налягане в обхвата, посочен в точка 3.1.3 от настоящото приложение. В случай на неизправност в орган за управление на устройството при ремаркета трябва да се постигне ефективност на работната спирачка най-малко 30 % от предписаната за въпросното превозно средство.
 7. МАРКИРОВКА
 7.1. Превозните средства, при които изпълнението на изискванията от настоящото приложение се постига посредством устройство, което се управлява механично от окачването на превозното средство, или ако превозното средство е оборудвано с такова устройство, трябва да имат маркировка, която да показва дължината на работния ход на устройството между положенията, съответстващи на състояние с товар и без товар на превозното средство, както и всякаква друга информация, която позволява да се проверява регулировката на устройството.
 7.1.1. Когато устройството за разпределяне на спирачните усилия в зависимост от товара се управлява чрез окачването на превозното средство посредством други средства, то на превозното средство чрез


text:
маркиране се нанася информация, която позволява да се проверява регулировката на устройството.
 7.2. Когато изпълнението на изискванията от настоящото приложение се постига посредством устройство, което модулира въздушното налягане за задействането на спирачките, на превозното средство трябва да има маркировка, която да показва товарите върху осите при пътната повърхност, номиналните налягания на изхода на устройството и налягането на входа, което да бъде не по-малко от 80 % от максималното проектно налягане на входа, обявено от производителя на превозното средство, за следните състояния на натоварване:
 7.2.1.
 технически допустимият максимален товар върху оста(осите), която(ито) управлява(т) устройството;
 7.2.2.
 товарът(ите) върху осите, съответстващ(и) на масата на превозно средство без товар в готовност за движение, както е заявен в точка 13 от приложение 2 към настоящото правило;
 7.2.3.
 товарът(ите) върху осите, съответстващ на превозно средство с подходяща каросерия в готовност за движение, когато товарът(ите) върху осите, упоменат(и) в точка 7.2.2 от настоящото приложение, се отнася(т) за шасито с кабината на превозното средство;
 7.2.4.
 товарът(ите) върху осите, определен(и) от производителя за проверка на регулировката на устройството в експлоатация, когато то е (те са) различно от товарите, посочени в точки 7.2.1 и 7.2.3 от настоящото приложение.
 7.3. Точка 14.8. от приложение 2 към настоящото правило трябва да включва информация, която позволява да се проверява съответствието с изискванията от точки 7.1 и 7.2 от настоящото приложение.
 7.4. Посочените в точки 7.1 и 7.2 от настоящото приложение маркировки трябва да бъдат незаличими и поставени на видно място. Пример за маркировки на устройство с механично управление на превозно средство, оборудвано с пневматична спирачна уредба, е показан на диаграма 5 от настоящото приложение.
 7.5. Електронните системи за разпределяне на спирачните усилия, които не могат да изпълнят на изискванията от точки 7.1, 7.2, 7.3 и 7.4 по-горе, трябва да имат процедура за самопроверка на функциите, които влияят на разпределянето на спирачните усилия. Освен това, когато превозното средство стои на място, трябва да бъде възможно извършването на проверките, определени в точка 1.3.1 по-горе, като се генерира номинално заявяваното налягане, което се комбинира със започване на спирането с товар и без товар.
 8. ИЗПИТВАНЕ НА ПРЕВОЗНОТО СРЕДСТВО
 По време на одобряването на типа техническата служба трябва да провери съответствието с изискванията, съдържащи се в настоящото приложение, и да проведе допълнителните изпитвания, които смята за необходими за тази цел. Резултатите от допълнителните изпитвания се прилагат към протокола за одобряване.
 Диаграма 1А
 Някои превозни средства от категория N1
 (вж. точка 3.1.2.1 от настоящото приложение)
 Диаграма 1Б
 Моторни превозни средства, различни от тези от категория N1, и ремаркета
 (вж. точки 3.1.2.3 и 5.1.1.2 от настоящото приложение)
 Забележка:
 Долната граница k = z – 0,08, е неприложима за използване на сцеплението от задната ос.
 Диаграма 1В
 Превозни средства от категория N1 (с някои изключения след 1 октомври 1990 г.)
 (вж. точка 3.1.2.2 от настоящото приложение)
 Забележка:
 Долната граница k = z – 0,08, е неприложима за използване на сцеплението от задната ос.
 Диаграма 2
 Теглещи превозни средства и ремаркета (с изключение на седлови влекачи за полуремаркета и полуремаркета)
 (вж. точка 3.1.5.1 от настоящото приложение)
 Забележка:
 Зависимостите, изисквани за диаграмата,


text:
трябва да бъдат пропорционални на междинните състояния на натоварване в диапазона между състоянието с товар и без товар, и се постигат по автоматичен път.
 Диаграма 3
 Седлови влекачи за полуремаркета
 (вж. точка 3.1.6.3 от настоящото приложение)
 Забележка:
 Зависимостите, изисквани за диаграмата, трябва да бъдат пропорционални на междинните състояния на натоварване в диапазона между състоянието с товар и без товар, и се постигат по автоматичен път.
 Диаграма 4A
 Полуремаркета
 (вж. точка 4 от настоящото приложение)
 Забележка:
 Зависимостта между интензивността на спирането TR/PR и налягането в линията за управление с товар и без товар се определя, както следва:
 Коефициентите Kc (с товар), Kv (без товар) се получават чрез справка с диаграма 4Б. За определяне на зоните, съответстващи на състояние с товар и без товар, стойностите на ординатите за горните и долните граници в защрихованите зони на диаграма 4A, се умножават съответно с коефициентите Kc и Kv.
 Диаграма 4Б
 (вж. точка 4 и диаграма 4A от настоящото приложение)
 ОБЯСНИТЕЛНА БЕЛЕЖКА ЗА ПОЛЗВАНЕТО НА ДИАГРАМА 4Б
 1.
 Формулата, чрез която е получена диаграма 4Б, е:
 2.
 Описание на метода на ползване на диаграмата с помощта на конкретен пример
 2.1.
 Показаните на диаграма 4Б пунктирани линии са прокарани за определянето на коефициентите Kc и Kv за следното превозно средство, при което:
 С товар
 Без товар
 P
 24 t (240 kN)
 4,2 t (42 kN)
 PR
 150 kN
 30 kN
 PRmax
 150 kN
 150 kN
 hR
 1,8 m
 1,4 m
 ER
 6,0 m
 6,0 m
 В следващите точки означенията в скоби се отнасят само за превозното средство, което се използва като пример на метода за ползване на диаграма 4Б.
 2.2.
 Изчисляване на отношенията
 а)
 с товар (= 1,6)
 б)
 без товар (= 1,4)
 в)
 без товар (= 0,2)
 2.3.
 Определяне на корекционния коефициент с товар, KC:
 а)
 започва се от подходяща стойност на hR (hR = 1,8 m);
 б)
 прокарва се хоризонтала до пресичане със съответната линия g · P/PR (g · P/PR = 1,6);
 в)
 от точката на пресичане се издига вертикална линия до пресичане със съответната линия ER (ER = 6,0 m);
 г)
 от точката на пресичане се прекарва хоризонтална линия до скалата KC; KC е необходимият коефициент в състояние с товар (KC = 1,04).
 2.4.
 Определяне на корекционния коефициент в състояние без товар, KV:
 2.4.1.
 Определяне на коефициента K2:
 а)
 започва се от подходяща стойност на hR (hR = 1,4 m);
 б)
 прeкарва се хоризонтала до пресичане със съответната линия PR/PRmax от групата криви, които са най-близо до вертикалната ос (PR/PRmax = 0,2);
 в)
 прeкарва се вертикала до пресичане на хоризонталната ос и се отчита стойността на K2 (K2 = 0,13 m).
 2.4.2.
 Определяне на коефициента K1:
 а)
 започва се от подходяща стойност на hR (hR = 1,4 m);
 б)
 прeкарва се хоризонтала до пресичане със съответната линия g · P/PR (g · P/PR = 1,4);
 в)
 от точката на пресичане се издига вертикална линия до пресичане със съответната линия ER (ER = 6,0 m);
 г)
 прeкарва се хоризонтала до пресичане със съответната линия PR/PRmax от групата криви, които са най-далеч от вертикалната


text:
ос (PR/PRmax = 0,2);
 д)
 прeкарва се вертикална линия до хоризонталната ос и се отчита стойността на K1 (K1 = 1,79).
 2.4.3.
 Определяне на коефициента K2:
 Корекционният коефициент KV, съответстващ на състояние без товар, се получава от следното уравнение:
 KV = K1 – K2 (KV = 1,66)
 Диаграма 5
 Датчик за спирачните усилия в зависимост от товара
 (вж. точка 7.4 от настоящото приложение)
 Контролни данни
 Натоварване на превозното средство
 Ос No 2, натоварване при пътната повърхност
 [daN]
 Налягане на входа
 [kPa]
 Номинално налягане на изхода
 [kPa]
 С товар
 10 000
 600
 600
 Без товар
 1 500
 600
 240
 (1) В случай на ремаркета с електронно управлявано разпределяне на спирачните усилия изискванията от настоящото приложение се прилагат само когато ремаркето е електрически свързано с теглещото превозно средство чрез съединителя по ISO 7638:2003.
 (2) „Криви на използване на сцеплението“ от превозното средство са кривите, които показват, при определени условия на натоварване, използването на сцеплението от всяка ос i, съпоставено с интензивността на спиране на превозното средство.
 (3) За полуремаркета, z е спирачното усилие, разделено на статичния товар върху оста (осите) на полуремаркето.
 (4) Както е посочено в точка 1.4.4.3 от приложение 4 към настоящото правило.
 (5) Предписанията от точка 3.1.1 или 5.1.1 не засягат изискванията от приложение 4 към настоящото правило по отношение на спирачната ефективност. Когато обаче при проверка, извършена съгласно предписанията от точка 3.1.1 или 5.1.1, са получени по-високи стойности на спирачни ефективности от посочените в приложение 4, трябва да бъдат прилагани предписания относно кривите на използване на сцеплението в съответствие със зоните в диаграмите 1А, 1Б и 1В от това приложение, определени от правите линии k = 0,8 и z = 0,8.
 (6) Предписанията от точка 3.1.1 или 5.1.1 не засягат изискванията от приложение 4 към настоящото правило по отношение на спирачната ефективност. Когато обаче при проверка, извършена съгласно предписанията от точка 3.1.1 или 5.1.1, са получени по-високи стойности на спирачни ефективности от посочените в приложение 4, трябва да бъдат прилагани предписания относно кривите на използване на сцеплението в съответствие със зоните в диаграмите 1А, 1Б и 1В от това приложение, определени от правите линии k = 0,8 и z = 0,8.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 11
 СЛУЧАИ, В КОИТО НЕ Е НЕОБХОДИМО ДА СЕ ПРОВЕЖДАТ ИЗПИТВАНИЯ ОТ ТИП I И/ИЛИ ТИП II (ИЛИ ТИП IIА) ИЛИ ТИП III
 1. Не е необходимо да се извършват изпитвания тип I и/или тип II (или тип IIА), или тип III върху представено за одобрение превозно средство в следните случаи:
 1.1.
 Разглежданото превозно средство е моторно превозно средство или ремарке, което по отношение на гумите, погасената енергия при спирането за всяка ос и начина на монтиране на гумите и сглобката на спирачките е идентично по отношение на спирането с моторно превозно средство или с ремарке, което:
 1.1.1.
 е преминало изпитване от тип I и/или тип II (или тип IIА), или тип III; и
 1.1.2.
 е било одобрено по отношение на погасената енергия при спирането при маса върху всяка отделна ос, не по-малка от тази на разглежданото превозно средство;
 1.2.
 Разглежданото превозно средство е моторно превозно


text:
средство или ремарке, чиято ос или оси по отношение на гумите, поглъщаната енергия при спирането за всяка ос, начина на монтиране на гумите и сглобката на спирачките, са идентични по отношение на спирането с ос или оси, които индивидуално са преминали изпитвания от тип I и/или тип II (или тип IIА) или тип III при маса върху всяка ос, не по-малка от тази на разглежданото превозно средство, при условие, че поглъщаната енергия на спиране за всяка ос не надвишава поглъщаната енергия на ос в изпитването или изпитванията, проведени върху отделната ос.
 1.3.
 Разглежданото превозно средство е оборудвано с допълнителна спирачна уредба, различна от двигателната спирачка, идентична на допълнителната спирачна уредба, която вече е била подложена на изпитване при следните условия:
 1.3.1.
 допълнителната спирачна уредба е стабилизирала превозно средство при изпитване по наклон най-малко 6 % (изпитване от тип II) или най-малко 7 % (изпитване от тип IIА), с максимална маса по време на изпитването най-малко равна на максималната маса на превозното средство, което е представено за одобряване;
 1.3.2.
 по време на изпитването по-горе трябва да се провери дали честотата на въртене на въртящите се части на допълнителната спирачна уредба е такава, че когато превозното средство, представено за одобряване, се движи със скорост 30 km/h, спирачният въртящ момент е равен най-малко на стойността, съответстваща на изпитването по точка 1.3.1;
 1.4.
 Разглежданото превозно средство е ремарке, оборудвано с пневматична спирачка със S-образен разтварящ ексцентрик или дискови спирачки (1), което удовлетворява изискванията на проверката от допълнение 2 към настоящото приложение по отношение на контролното сравняване на характеристики с характеристиките, описани в протокола от изпитване на еталонна ос, както е показано в допълнение 3 към настоящото приложение.
 2. Понятието „идентично“ в смисъла, който е използван в точки 1.1, 1.2 и 1.3 по-горе, означава идентично по отношение на геометричните и механичните характеристики, и на материалите, от които са изработени компонентите на превозното средство, посочени в тези точки.
 В случай на ремаркета тези изисквания се смятат за изпълнени по отношение на точки 1.1 и 1.2 по-горе, ако идентификаторите, посочени в допълнение 2, точка 3.7 от настоящото приложение, на оста/спирачката на подложеното на изпитване ремарке се съдържат в протокола за еталонна ос/спирачка.
 „Еталонна ос/спирачка“ е ос/спирачка, за която съществува протоколът от изпитване, споменат в допълнение 2, точка 3.9 от настоящото приложение.
 3. Когато се прилагат предходните изисквания, съобщението относно одобрението на типа (приложение 2 към настоящото правило) трябва да включва следните данни:
 3.1.
 когато е приложима точка 1.1, се вписва номерът на одобрение на превозното средство, подложено на изпитване от тип I и/или тип II (или тип IIА) или тип III, което служи за еталонно;
 3.2.
 когато е приложима точка 1.2, се попълва таблица I в допълнение 1 към настоящото приложение;
 3.3.
 когато е приложима точка 1.3, се попълва таблица II в допълнение 1 към настоящото приложение;
 3.4.
 когато е приложима точка 1.4, се попълва таблица III в допълнение 1 към настоящото приложение.
 4. Когато заявителят на одобрение в държава, която е страна по Спогодбата, прилагаща настоящото правило, се позовава на одобрение, издадено в друга държава, която


text:
е страна по Спогодбата, прилагаща настоящото правило, той трябва да предостави документацията, свързана с това одобрение.
 (1) При представяне на равностойна информация могат да бъдат одобрени и други проекти на спирачки.
 Допълнение 1
 Таблица I
 Оси на превозното средство
 Еталонни оси
 Статична маса (P) (1)
 Необходимо спирачно усилие върху колелата
 Скорост
 Изпитвателна маса (Pe) (1)
 Спирачна сила, развивана при колелата
 Скорост
 kg
 N
 km/h
 kg
 N
 km/h
 Ос No 1:
 Ос No 2:
 Ос No 3:
 Ос No 4:
 Таблица II
 Обща маса на представеното за одобряване превозно средство ...kg
 Необходимо спирачно усилие върху колелата ...N
 Необходим спирачен момент на основния вал на допълнителната спирачна уредба ...Nm
 Задържащ въртящ момент на основния вал на допълнителната спирачна уредба (съгласно диаграмата) ...Nm
 Таблица III
 Еталонни оси ...Протокол No ...Дата ...
 (приложено копие)
 Тип I
 Тип III
 Спирачно усилие на ос (N) (вж. точка 4.2.1, допълнение 2)
 Ос No 1:
 T1 = ...% Fe
 T1 = ...% Fe
 Ос No 2:
 T2 = ...% Fe
 T2 = ...% Fe
 Ос No 3:
 T3 = ...% Fe
 T3 = ...% Fe
 Предвиден ход на изпълнителния механизъм (mm) (вж. точка 4.3.1.1, допълнение 2)
 Ос No 1:
 S1 = ...
 S1 = ...
 Ос No 2:
 S2 = ...
 S2 = ...
 Ос No 3:
 S3 = ...
 S3 = ...
 Средно изходно усилие (N) (вж. точка 4.3.1.2, допълнение 2)
 Ос No 1:
 ThA1 = ...
 ThA1 = ...
 Ос No 2:
 ThA1 = ...
 ThA1 = ...
 Ос No 3:
 ThA1 = ...
 ThA1 = ...
 Спирачна ефективност (N) (вж. точка 4.3.1.4, допълнение 2)
 Ос No 1:
 T1 = ...
 T1 = ...
 Ос No 2:
 T2 = ...
 T2 = ...
 Ос No 3:
 T3 = ...
 T3 = ...
 Резултат от изпитване от тип 0 върху ремарке
 (E)
 Тип I при горещи спирачки
 (предполагаем)
 Тип III при горещи спирачки
 (предполагаем)
 Спирачна ефективност на превозното средство (вж. точка 4.3.2, допълнение 2)
 Изисквания към горещи спирачки (вж. точки 1.5.3, 1.6.3 и 1.7.2 от приложение 4)
 ≥ 0,36
 и
 > 0,60 E
 ≥ 0,40
 и
 > 0,60 E
 (1) Вж. точка 2.1 от допълнение 2 към настоящото приложение.
 Допълнение 2
 Алтернативни процедури за изпитвания от тип I и тип III на спирачки на ремаркета
 1. ОБЩИ ПОЛОЖЕНИЯ
 1.1. В съответствие с точка 1.4 от настоящото приложение, по време на одобряването на типа на превозното средство могат да не се провеждат изпитвания от тип I и тип III, при условие че компонентите на спирачната уредба съответстват на изискванията от настоящото допълнение и получената прогнозна спирачна ефективност отговаря на изискванията от настоящото правило за съответната категория превозно средство.
 1.2. Смята се, че изпитванията, които са проведени в съответствие с подробно описаните в настоящото допълнение методи, отговарят на горните изисквания.
 1.2.1. Смята се, че изпитванията, които са проведени съгласно точка 3.5.1 от настоящото допълнение от и включително притурка 7 към серия от изменения 09 и са с положителен резултат, изпълняват изискванията на точка 3.5.1 от настоящото допълнение, с последните му изменения Ако е използвана настоящата алтернативна процедура, протоколът от


text:
изпитването трябва да се позовава на оригиналния протокол от изпитването, от който са взети резултатите от изпитването за новия актуализиран протокол. По отношение обаче на изискванията от последната изменена версия на настоящото правило трябва да бъдат проведени нови изпитвания.
 1.2.2. Изпитванията, проведени в съответствие с настоящото допълнение преди притурка 2 към серия от изменения 11 на настоящото правило, които заедно с допълнителните данни, представени от производителя на превозното средство/оста/спирачката, предоставят достатъчно информация за спазване на изискванията на притурка 2 към серия от изменения 11, могат да бъдат използвани за нов протокол или за разширяване на съществуващия протокол от изпитване, без да е необходимо да се провеждат реални изпитвания.
 1.3. Изпитванията, проведени в съответствие с точка 3.6 от настоящото допълнение, и резултатите, записани в раздел 2 от допълнение 3 или допълнение 4 към настоящото приложение, трябва да се приемат като средство за доказване на съответствието с изискванията от точка 5.2.2.8.1 от настоящото правило.
 1.4. Регулирането на спирачката (спирачките) преди провеждане на посоченото по-долу изпитване от тип III трябва да бъде извършено съгласно следните процедури:
 1.4.1.
 В случай на пневматични спирачка (спирачки) за ремарке, спирачките трябва да се регулират така, че устройство за автоматично регулиране на спирачката да може да функционира. За тази цел ходът на изпълнителния механизъм трябва да бъде регулиран така, че:
 s0 > 1,1 · sre-adjust (горната граница не трябва да надвишава стойността, препоръчана от производителя),
 Където:
 sre-adjust е ходът след регулирането съгласно спецификацията на производителя на устройството за автоматично регулиране на спирачката, т.е. ходът от началото на регулирането на работната хлабина на спирачката при налягане в изпълнителния механизъм 100 kPa.
 Когато, съгласувано с техническата служба, се смята за нецелесъобразно да се измерва ходът на изпълнителния механизъм, първоначалната настройка трябва да се съгласува с техническата служба.
 Спирачката трябва да се задейства при посоченото по-горе условие 50 пъти последователно с налягане в изпълнителния механизъм 200 kPa. Това трябва да бъде последвано от еднократно задействане на спирачката при налягане в изпълнителния механизъм > 650 kPa.
 1.4.2.
 Смята се, че в случай на хидравлично задействани дискови спирачки за ремарке не са необходими изисквания за регулирането им.
 1.4.3.
 В случай на хидравлично задействани барабанни спирачки за ремарке, спирачките се регулират съгласно посоченото от производителя.
 1.5. В случай на ремаркета, оборудвани с устройство за автоматично регулиране на спирачката, регулирането на спирачките преди провеждане на предписаното по-горе изпитване от тип I трябва да бъде извършено съгласно процедурата, изложена в точка 1.4 по-горе.
 2. СИМВОЛИ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
 2.1. Символи
 P
 =
 част от масата на превозното средство, носена от оста при статични условия;
 F
 =
 нормалната реакция на пътната повърхност върху оста при статични условия = P · g;
 FR
 =
 обща нормална статична реакция на пътната повърхност за всички колела на ремарке;
 Fe
 =
 товар върху оста при изпитване;
 Pe
 =
 Fe/g;
 g
 =
 земно ускорение: g = 9,81 m/s2;
 C
 =
 задействащ спирачката момент;
 CO
 =
 граничен задействащ спирачката въртящ момент, за определението вж. точка 2.2.2 по-долу;
 C0,dec
 =
 обявена граничната стойност на задействащия спирачката момент;
 Cmax
 =
 максимален задействащ спирачката въртящ момент;
 R


text:
=
 радиус на търкаляне на гумата (динамичен);
 T
 =
 спирачното усилие в мястото на контактуване на гумата с пътя;
 TR
 =
 общо спирачно усилие в мястото на контакт на гумата на ремаркето с пътя;
 M
 =
 спирачен въртящ момент = T · R;
 z
 =
 интензивност на спиране = T/F или M/(R · F);
 s
 =
 ход на изпълнителния механизъм (работен ход плюс свободен ход);
 sp
 =
 вж. приложение 19, допълнение 9;
 ThA
 =
 вж. приложение 19, допълнение 9;
 l
 =
 дължина на лоста;
 r
 =
 вътрешен радиус на спирачните барабани или ефективен радиус на спирачните дискове;
 p
 =
 налягане на задействане на спирачките.
 Забележка: Означенията с наставката „е“ се отнасят за параметрите, свързани с изпитването на еталонна спирачка, и могат по целесъобразност да бъдат добавени към другите означения.
 2.2. Определения
 2.2.1. Маса на диска или барабана
 2.2.1.1. „Обявена маса“ е масата, обявена от производителя, която е представителна маса за идентификатора на спирачката (вж. точка 3.7.2.2 от настоящото допълнение).
 2.2.1.2. „Номинална маса на изпитване“ е масата, която производителят посочва за диска или барабана, с които техническата служба провежда съответното изпитване.
 2.2.1.3. „Действителна маса на изпитване“е масата, измерена от техническата служба преди изпитването.
 2.2.2. „Гранична стойност на задействащия спирачката въртящ момент“:
 2.2.2.1.
 „гранична стойност на задействащия спирачката въртящ момент“„C0“ е минималният задействащ спирачката момент, който е необходим, за да се създаде измерим спирачен момент. Тази стойност може да бъде определена чрез екстраполиране на измерванията в обхват, който не надвишава 15 % от интензивността на спирането, или други еквивалентни методи (напр. приложение 10, точка 1.3.1.1).
 2.2.2.2.
 Граничната стойност на задействащия спирачката момент „C0,dec“ е граничната стойност на задействащия спирачката момент, обявена от производителя, която е представителна граничната стойност на задействащия спирачката момент на спирачката (вж. точка 3.7.2.2.1 от настоящото допълнение), който е необходим, за да се построи диаграма 2 от приложение 19.
 2.2.2.3.
 Граничната стойност на задействащия спирачката момент „C0,e“ се определя посредством процедурата, определена в точка 2.2.2.1 по-горе, като измерването се извършва от техническата служба в края на изпитването.
 2.2.3. „Външен диаметър на диска“:
 2.2.3.1.
 „обявен външен диаметър“ е външният диаметър на диска, обявен от производителя, който е представителен външен диаметър на диска (вж. точка 3.7.2.2.1 от настоящото допълнение).
 2.2.3.2.
 „Номинален външен диаметър на диска“ е външният диаметър на диска, който производителят посочва за диска, с който техническата служба провежда съответното изпитване.
 2.2.3.3.
 „Действителен външен диаметър“ е външният диаметър, измерен от техническата служба преди изпитването.
 2.2.4. „Ефективна дължина на гърбичния вал“ е разстоянието от осевата линия на S-образния разтварящ ексцентрик до осевата линия на задействащия лост.
 3. МЕТОДИ НА ИЗПИТВАНЕ
 3.1. Изпитвания в пътни условия
 3.1.1. За предпочитане е изпитванията за спирачна ефективност да се провеждат само за единична ос.
 3.1.2. Резултатите от изпитвания върху комбинация от оси могат да се използват в съответствие с точка 1.1 от настоящото приложение, при условие че всяка ос допринася с еднаква енергия за спирането по време на изпитванията за съпротивление на движението и за горещи спирачки.
 3.1.2.1. Това се гарантира, ако следните параметри са еднакви за всяка ос: геометрични характеристики на спирачката, спирачни накладки,


text:
монтаж на колелата, гуми, задействане и разпределяне на налягането в изпълнителните механизми.
 3.1.2.2. Резултатът, който се отчита за комбинация от оси, е средната стойност за тези оси, все едно е било проведено изпитване на единична ос.
 3.1.3. Препоръчително е оста(осите) да се натовари(ят) с максималния статичен товар върху оста, въпреки че това не е от съществено значение, ако по време на изпитванията се предвиди необходимият допуск за разликата в съпротивлението при търкаляне, която се предизвиква от различния товар върху изпитваната(ите) ос(и).
 3.1.4. Трябва да се предвиди допуск за ефекта на увеличеното съпротивление на търкаляне в резултат на използване на състав от превозни средства при провеждане на изпитванията.
 3.1.5. Началната скорост при провеждане на изпитването трябва да съответства на предписаната. Крайната скорост се изчислява по следната формула:
 Където:
 v1
 =
 начална скорост (km/h);
 v2
 =
 крайната скорост (km/h);
 Po
 =
 маса на теглещото превозно средство (kg) при условията на изпитване;
 P1
 =
 част от масата на ремаркето, носена от оста (осите), върху която не е приложено спирачно усилие (kg);
 P2
 =
 част от масата на ремаркето, носена от оста (осите), върху която е приложено спирачно усилие (kg);
 3.2. Изпитвания на инерционен динамометричен стенд
 3.2.1. Изпитвателният стенд трябва да има инерционен момент, който възпроизвежда частта от линейната инерция от масата на превозното средство, действаща на едно колело, необходима за изпитването на ефективността при студени и горещи спирачки, и да може да работи с постоянна скорост за целите на изпитването, описано в точки 3.5.2 и 3.5.3 от настоящото допълнение.
 3.2.2. Изпитването се провежда с комплектовано колело, включително гумата, монтирано на подвижната част на спирачката, както би било монтирано на превозното средство. Инерционната маса може да бъде свързана към спирачката директно или чрез гумите и колелата.
 3.2.3. По време на пробезите за нагряване може да се използва въздушно охлаждане при скорост и посока на въздушния поток, възпроизвеждащи действителните условия, като скоростта на въздушния поток е:
 vair = 0,33 v
 Където:
 v
 =
 скорост на изпитване на превозното средство в началото на спирането.
 Температурата на въздуха за охлаждане трябва да бъде тази на околната среда.
 3.2.4. Когато по време на изпитването съпротивлението при търкаляне на гумите не се компенсира автоматично, то въртящият момент, който се прилага на спирачката, се променя чрез изваждането на въртящ момент, съответстващ на коефициент на съпротивление при търкаляне 0,01.
 3.3. Изпитвания на динамометричен стенд, представляващ движеща се пътека
 3.3.1. Препоръчително е оста да се натовари с максималния статичен товар върху нея, въпреки че това не е от съществено значение ако по време на изпитванията се предвиди необходимият допуск за разликата в съпротивлението при търкаляне, която се предизвиква от различната маса върху изпитваната ос.
 3.3.2. По време на пробезите за нагряване може да се използва въздушно охлаждане при скорост и посока на въздушния поток, възпроизвеждащи действителните условия, като скоростта на въздушния поток е:
 vair = 0,33 v
 Където:
 v
 =
 скорост на изпитване на превозното средство в началото на спирането.
 Температурата на въздуха за охлаждане трябва да бъде тази на околната среда.
 3.3.3. Времето за спиране трябва да продължава 1 s след


text:
максимално време 0,6 s за повишаване на налягането.
 3.4. Условия на изпитването (общи)
 3.4.1. Изпитваната(ите) спирачка(и) трябва да се комплектова(т) така, че да могат да бъдат направени следните измервания:
 3.4.1.1.
 непрекъснато записване, позволяващо да се определи спирачният момент или усилието по периферията на гумата;
 3.4.1.2.
 непрекъснато записване на налягането на въздуха в спирачния изпълнителен механизъм;
 3.4.1.3.
 скорост на превозното средство по време на изпитването;
 3.4.1.4.
 начална температура отвън на спирачния барабан или спирачния диск;
 3.4.1.5.
 ход на спирачния изпълнителен механизъм, използван по време на изпитвания от тип 0 и тип I или тип III.
 3.5. Процедури на изпитване
 3.5.1. Допълнително изпитване на ефективността при студени спирачки
 Спирачката трябва да бъде подготвена в съответствие с точка 4.4.2 от приложение 19, Част 1 към настоящото правило.
 В случай че проверката на спирачния коефициент BF и граничната стойност на спирачния въртящ момент е извършена съгласно точка 4.4.3 от приложение 19 към настоящото правило, задействането от процедурата за допълнителното изпитване на ефективността при студени спирачки трябва да бъде еднакво с процедурата, използвана за проверката съгласно точка 4.4.3 от приложение 19, част 1.
 Допуска се провеждането на изпитванията на ефективността при студени спирачки след проверката на спирачния коефициент BF в съответствие с точка 4. от приложение 19, част 1 към настоящото правило.
 Допуска се също провеждането на две изпитвания за понижаването на ефективността — от тип I и тип III, едно след друго.
 Между двете изпитвания за понижаването на ефективността, както и между проверката и изпитванията на ефективността при студени спирачки могат да бъдат направени няколко задействания на спирачката съгласно приложение 19, част 1, точка 4.4.2.6. Производителят на спирачката трябва да обяви броя на задействанията.
 3.5.1.1. Това изпитване се провежда при начална скорост равна на 40 km/h при изпитване от тип I и 60 km/h при изпитване от тип III, за да се оцени спирачната ефективност при горещи спирачки в края на изпитване от тип I и тип III. Изпитването от тип I и/или тип III за понижаването на ефективността трябва да бъде(ат) извършено(и) веднага след изпитването на ефективността при студени спирачки.
 3.5.1.2. Спирачките се задействат трикратно при еднакво налягане (р) и при начална скорост, равна на 40 km/h (за изпитване от тип I) или 60 km/h (за изпитване от тип III), при приблизително еднаква начална температура на спирачките, измерена на външната повърхност на барабаните или дисковете. Спирачките се задействат при налягането в спирачния изпълнителен механизъм, което е необходимо за осигуряване на спирачен момент или усилие, съответстващи поне на 50 % от интензивността на спиране (z). Налягането в спирачния изпълнителен механизъм не трябва да надвишава 650 kPa, а задействащият спирачката момент (С) да не е по-голям от технически допустимия максимален задействащ спирачката момент (Cmax). Средната стойност от трите резултата се приема за резултат за ефективността при студени спирачки.
 3.5.2. Изпитване за понижаването на ефективността (тип I)
 3.5.2.1. Изпитването се провежда при скорост, равна на 40 km/h и при начална температура на спирачките, която не надвишава 100 °C, измерена на външната повърхност на барабана или спирачния диск.
 3.5.2.2. Поддържа се интензивност на спиране 7 % с


text:
отчитане на съпротивлението на търкаляне (вж. точка 3.2.4 от настоящото допълнение).
 3.5.2.3. Продължителността на изпитването е 2 min и 33 s или 1,7 km при скорост на превозното средство 40 km/h. Когато не може да се постигне скоростта на изпитването, продължителността на изпитването може да бъде увеличена съгласно точка 1.5.2.2 от приложение 4 към настоящото правило.
 3.5.2.4. Не по-късно от 60 s след края на изпитване от тип I се провежда изпитване на ефективност при горещи спирачки в съответствие с точка 1.5.3 от приложение 4 към настоящото правило, при начална скорост еквивалентна на 40 km/h. Налягането в спирачния изпълнителен механизъм трябва да е такова, каквото се използва при изпитване от тип 0.
 3.5.3. Изпитване за понижаването на ефективността (тип III)
 3.5.3.1. Методи за изпитване с многократно задействане на спирачките
 3.5.3.1.1.
 Изпитвания в пътни условия (вж. приложение 4, точка 1.7)
 3.5.3.1.2.
 Изпитване с инерционен динамометър
 За описаните в приложение 11, допълнение 2, точка 3.2 изпитвания на стенд, условията могат да бъдат аналогични на условията за пътни изпитвания съгласно точка 1.7.1, където:
 3.5.3.1.3.
 Изпитване на динамометричен стенд, представляващ движеща се пътека
 За описаните в приложение 11, допълнение 2, точка 3.3 изпитвания на стенд условията са следните:
 Брой задействания на спирачката
 20
 продължителност на спирачния цикъл:
 (време на спирането 25 s и време за възстановяване 35 s)
 60 s
 Скорост на изпитване
 30 km/h
 интензивност на спиране
 0,06
 Съпротивление при търкаляне
 0,01
 3.5.3.2. Не по-късно от 60 s след края на изпитването от тип III се провежда изпитване на ефективността при горещи спирачки съгласно приложение 1, точка 7.2.4 от настоящото правило. Налягането в спирачния изпълнителен механизъм трябва да е такова, каквото се използва при изпитване от тип 0.
 3.6. Изисквания за ефективност към устройствата за автоматично регулиране на спирачката
 3.6.1. Към устройството за автоматично регулиране на спирачката, монтирано на спирачка, ефективността на което се проверява съгласно предписанията от настоящото допълнение, се прилагат следните изисквания:
 след завършване на изпитванията, определени в точка 3.5.2.4 (изпитване от тип I) или 3.5.3.2 (изпитване от тип III) по-горе, се проверяват изискванията от точка 3.6.3 по-долу.
 3.6.2. Към алтернативно устройството за автоматично регулиране на спирачката, монтирано на спирачка, за което вече съществува протокол от изпитването по приложение 3, се прилагат посочените по-долу изисквания.
 3.6.2.1. Спирачна ефективност
 След нагряването на спирачката (спирачките), извършено според случая в съответствие с процедурите, определени в точка 3.5.2 (изпитване от тип I) или 3.5.3.2 (изпитване от тип III) по-горе, се прилага едно от следните предписания:
 а)
 ефективността на работната спирачна уредба при горещи спирачки трябва да бъде > 80 % от предписаната ефективност за изпитване от тип 0; или
 б)
 спирачката се задейства с налягане в спирачния изпълнителен механизъм като използваното при изпитване от тип 0; при това налягане се измерва пълният ход на изпълнителния механизъм (sA)), който трябва да бъде ≤ 0,9 от стойността e ≤ 0,9 sp в спирачната камера.
 sp
 = ефективният ход, което означава ходът, при който изходният натиск е 90 % от средния натиск (ThA) — вж. точка 2 от приложение 11 — допълнение 2 към настоящото правило.
 3.6.2.2. След


text:
завършване на изпитванията, определени в точка 3.6.2.1 по-горе, се проверява съответствието с изискванията от точка 3.6.3 по-долу.
 3.6.3. Изпитване на свободен ход
 След завършване на изпитванията, определени в точка 3.6.1 или 3.6.2 по-горе, трябва да се даде възможност спирачката(ите) да се охлади(ят) до температура, представителна за температурата на студена спирачка (т.e. < 100 °C), и да се провери дали ремаркето/колелото(ата) разполага(т) със свободен ход, като изпълнява(т) едно от следните условия:
 а)
 колелата се движат свободно (т.е. колелата могат да се въртят на ръка);
 б)
 установено е, че когато ремаркето се движи с постоянна скорост, равна на v = 60 km/h с незадействана спирачка (спирачки), асимптотичната температура не трябва да надвишава 80 °C за температурата на диска/барабана; тогава остатъчните спирачни моменти се смятат за приемливи.
 3.7. Идентификация
 3.7.1. На видно място на оста трябва четливо и незаличимо да бъде нанесена следната информация, служеща за идентификация, групирана в произволен ред:
 а)
 производител и/или марка на оста;
 б)
 идентификатор на оста (вж. точка 3.7.2.1 от настоящото допълнение);
 в)
 идентификатор на спирачката (вж. точка 3.7.2.2 от настоящото допълнение);
 г)
 идентификатор на Fe (вж. точка 3.7.2.3 от настоящото допълнение);
 д)
 основна част от номера на протокола от изпитването (вж. точка 3.9 от настоящото допълнение)
 По-долу е даден пример:
 Производител и/или марка на оста ABC
 ID1-XXXXXX
 ID2-YYYYYY
 ID3-11200
 ID4-ZZZZZZZ
 3.7.1.1. На видно място на невграденото устройство за автоматично регулиране на спирачката трябва четливо и незаличимо да бъде нанесена следната групирана информация, служеща за идентификация:
 а)
 производител и/или марка;
 б)
 тип;
 в)
 версия.
 3.7.1.2. Марката и типът на всяка спирачна накладка трябва да бъдат видими, четливи и незаличими, когато накладката е монтирана на спирачната челюст/планката на накладката.
 3.7.2. Идентификатори
 3.7.2.1. Идентификатор на оста
 Идентификаторът на оста категоризира оста по отношение на обхвата на спирачното усилие/момент, обявени от производителя на оста.
 Идентификаторът на оста трябва да бъде буквено-цифров номер, състоящ се от четири символа „ID1-“, последвани от максимум 20 символа.
 3.7.2.2. Идентификатор на спирачката
 Идентификаторът на спирачката трябва да бъде буквено-цифров номер, състоящ се от четири символа „ID2-“, последвани от максимум 20 символа.
 Спирачки, които имат еднакъв идентификатор, са спирачки, които не се различават по отношение на следните критерии:
 а)
 тип на спирачката (напр. барабанна (S-образен разтварящ ексцентрик, клин и т.н.) или дисковата спирачка (неподвижна, с подвижен диск, еднодискова или двудискова и т.н.);
 б)
 основен материал (напр. съдържащ желязо или несъдържащ желязо) по отношение на корпуса на спирачната скоба, държателя на накладките, спирачния диск или спирачния барабан;
 в)
 размерите с наставката „е“ съгласно фигури 2A и 2Б в допълнение 5 към настоящото приложение;
 г)
 основният метод за упражняване на спирачното усилие, използван в спирачката;
 д)
 в случай на дискови спирачки — метод на монтиране на фрикционния пръстен: неподвижно или подвижно;
 е)
 спирачен коефициент BF;
 ж)
 различни характеристики на спирачката по отношение на изискванията от приложение 11, които не са обхванати от подточка 3.7.2.2.1.
 3.7.2.2.1. Допустими разлики в един и същ идентификатор на спирачка
 Един и същ идентификатор на спирачка може да включва различни характеристики на спирачката по отношение на следните критерии:
 а)
 увеличена обявена максимална стойност на задействащия


text:
спирачката момент Cmax
 б)
 отклонение от обявената маса на спирачния диск и спирачния барабан mdec: ± 20 %;
 в)
 метод на прикрепване на спирачната барабанна накладка/дискова накладка към спирачната челюст/планка на накладката:
 г)
 в случай на дискови спирачки — увеличен обхват на максималния ход на спирачката;
 д)
 ефективна дължина на гърбичния вал;
 е)
 обявена гранична стойност на спирачния момент C0,dec;
 ж)
 ± 5 mm от обявения външен диаметър на диска;
 з)
 тип охлаждане на диска (с вентилиране/без вентилиране);
 и)
 главина (със или без вградена главина);
 й)
 диск с вграден барабан — със и без функция на ръчна спирачка;
 к)
 геометрично положение на повърхностите на триене на диска спрямо крепежните елементи за диска;
 л)
 тип спирачна накладка;
 м)
 разновидности на материала (с изключение на промени в основния материал, вж. точка 3.7.2.2), за които производителят потвърждава, че не променят ефективността по отношение на необходимите изпитвания;
 н)
 планка на накладката и спирачни челюсти.
 3.7.2.3. идентификатор на Fe
 Идентификаторът на Fe указва товара върху оста при изпитване. Той трябва да бъде буквено-цифров номер, състоящ се от четири знака „ID3-“, следвани от стойността на Fe в daN, без да се дава мерната единица daN.
 3.7.2.4. Идентификатор на протокола от изпитването
 Идентификаторът на протокола от изпитването трябва да бъде буквено-цифров номер, състоящ се от четири знака „ID4-“, последвани от основната част на номера на протокола от изпитването.
 3.7.3. Устройство за автоматично регулиране на спирачката (вградено и невградено)
 3.7.3.1. Типове устройство за автоматично регулиране на спирачката
 Един и същи тип устройства за автоматично регулиране на спирачката не се различават по отношение на следните критерии:
 а)
 корпус: основен материал (напр. съдържащ желязо или несъдържащ желязо, чугун или кована стомана);
 б)
 максимален допустим момент на спирачния вал;
 в)
 принцип на действие на регулирането, напр. зависимост от хода, зависимост от усилието или електронен/механичен.
 3.7.3.2. Версии на устройството за автоматично регулиране на спирачката по отношение на типа регулиране
 Смята се, че устройствата за автоматично регулиране на спирачката, принадлежащи към един и същи тип, които влияят на работната хлабина на спирачката, представляват различни версии.
 3.8. Критерии на изпитването
 Изпитването трябва да докаже съответствието с всички критерии, установени в допълнение 2 към настоящото приложение.
 В случай че се изисква нов протокол от изпитване или разширение на протокола от изпитването за комплект ос/спирачка, променен в границите, посочени в точка 3.7.2.2.1, за определянето на необходимостта от допълнително изпитване, в което се вземат предвид най-неблагоприятните конфигурации, съгласувани с техническата служба, се използват следните критерии.
 Показаните по-долу съкращения се използват в последващата таблица:
 CT (пълно изпитване)
 Изпитване съгласно приложение 11, допълнение 2:
 3.5.1:
 Допълнително изпитване на ефективността при студени спирачки
 3.5.2:
 Изпитване за понижаването на ефективността (тип I) (1)
 3.5.3:
 Изпитване за понижаването на ефективността (тип III) (1)
 Изпитване съгласно приложение 19:
 4:
 Характеристики, свързани с ефективността, при студени спирачки на ремарке (1)
 FT (изпитване за понижаването на ефективността)
 Изпитване съгласно приложение 11, допълнение 2:
 3.5.1:
 Допълнително изпитване на ефективността при студени спирачки
 3.5.2:
 Изпитване за понижаването на ефективността (тип I) (1)
 3.5.3:
 Изпитване за понижаването на ефективността (тип III) (1)
 Разлика според точка 3.7.2.2.1 по-горе
 Критерии