text:
се изискват последващи периодични изпитвания, ако повърхността отговаря на изискванията, когато е нова; Ако то не отговаря на изискванията, когато е ново, възможно е да отговори на изискванията на по-късен етап, тъй като повърхностите с течение на времето слепват и се уплътняват.
 б)
 относно дълбочината на материала (текстурата) (TD):
 когато повърхността е нова;
 когато започва изпитването за шум (забележка: не по-рано от четири седмици след полагането);
 след това на всеки дванадесет месеца.
 3. КОНСТРУКЦИЯ НА ПОВЪРХНОСТТА ЗА ИЗПИТВАНЕ
 3.1. Площ
 Когато се проектира разположението на пистата за изпитване, важно е да се осигури като минимално изискване площта, пресичана от превозни средства, движещи се през лентата за изпитване, да е покрита с определения материал с подходящи граници за безопасно и практично кормуване. Това изисква широчината на пистата да е най-малко 3 m и дължината на пистата да се простира извън линиите AA и BB с най-малко 10 m от всеки край. Фигура 1 показва план на подходяща изпитвателна площадка и указва минималната площ, която да бъде покрита и уплътнена машинно със специфицирания материал върху повърхността за изпитване. Съгласно приложение 3, точка 3.2 се прави измерване от всяка страна на превозното средство. Това може да се направи или чрез измерване на две места с микрофони (по един от всяка страна на пистата) и движение в една посока, или чрез измерване с микрофон само от едната страна, като превозното средство се движи в две посоки. Ако се използва последният метод, то тогава няма изисквания към повърхността от страната на пистата, от която няма микрофон.
 Фигура 1
 Минимални изисквания към повърхността на изпитвателната площадка; засивената част се нарича „Площ за изпитване“
 ЗАБЕЛЕЖКА:
 В този радиус не трябва да има големи звукоотразяващи предмети.
 3.2. Проект и подготовка на повърхността
 3.2.1. Основни проектни изисквания
 Повърхността за изпитване трябва да отговаря на четири проектни изисквания:
 3.2.1.1.
 тя трябва да бъде плътен асфалтобетон;
 3.2.1.2.
 максималният размер на чакъла трябва да бъде 8 mm (позволява се толеранс от 6,3 mm до 10 mm);
 3.2.1.3.
 дебелината на износващия се слой е ≥ 30 mm;
 3.2.1.4.
 свързващото вещество трябва да бъде от категория битум с непосредствено проникване, без изменение.
 3.2.2. Указания за проектиране
 Като указание за изпълнителят на покривката, на фигура 2 е дадена крива на гранулометричния състав за инертния материал, която ще даде желаните характеристики. В допълнение таблица 1 дава някои указания, за да се получи желаният материал/текстура и дълготрайност. Кривата за гранулометричния състав отговаря на следната формула:
 Р (% преминали фракции) = 100 (d/dmax) 1/2
 където:
 d
 = размер на квадратния светъл отвор на сито в mm;
 dmax
 = 8 mm в средната част на кривата;
 = 10 mm за долния толеранс на кривата;
 = 6,3 mm за горния толеранс на кривата.
 Фигура 2
 Крива на гранулометричния състав за инертния материал в асфалтова смес с толеранси
 В допълнение на горното се дават следните препоръки:
 a)
 фракцията на пясъка (0,063 mm < сито с размер на квадратния светъл отвор < 2 mm) да включва не повече от 55 % естествен пясък и най-малко 45 % пясък от натрошаване;
 б)
 основата


text:
и междинният слой следва да осигуряват добра стабилност и гладкост съгласно най-добрите практики за изграждане на пътища;
 в)
 чакълът да бъде натрошен (100 % от външните стени на зърната са резултат от трошене) и от материал с висока устойчивост срещу натрошаване;
 г)
 използваният чакъл в сместа да бъде промит;
 д)
 на повърхността да не са добавя допълнителен чакъл;
 е)
 твърдостта на свързващия материал, изразена в PEN единици, да бъде 40—60, 60—80 или дори 80—100 в зависимост от климатичните условия на държавата. правилото е да се използва колкото е възможно по-твърдо свързващо вещество, при условие че това е в съответствие с обичайната практика;
 ж)
 температурата на сместа преди валиране се избира такава, че да се постигне чрез последващо валиране исканото съдържание на кухини; за да се увеличи вероятността да бъдат изпълнени спецификациите на точки от 2.1 до 2.4 по-горе, трябва да се изследва компактността не само чрез подходящ избор на температурата на смесване, но също чрез подходящ брой минавания и чрез избора на уплътняващото превозно средство.
 Таблица 1
 Указания за проектиране
 Целеви стойности
 Допустими граници
 от общата маса на сместа
 от масата на инертния материал
 Маса на камъните Квадратен светъл отвор на ситото (SM) > 2 mm
 47,6 %
 50,5 %
 ± 5 %
 Маса на пясъка 0,063 < SM < 2 mm
 38,0 %
 40,2 %
 ± 5 %
 Маса на пълнителя SM < 0,063 mm
 8,8 %
 9,3 %
 ± 5 %
 Маса на свързващото вещество (битум)
 5,8 %
 Не се прилага
 ± 0,5 %
 Максимален размер на чакъла
 8 mm
 6,3—10 mm
 Твърдост на свързващото вещество
 (вж. точка 3.2.2, буква е)
 Коефициент на ускорено заглаждане (PSV)
 > 50
 Плътност спрямо плътността по Marshall Плътност
 98 %
 4. МЕТОД НА ИЗПИТВАНЕ
 4.1. Измерване остатъчното съдържание на кухини
 За целите на настоящето измерване от пистата се взимат проби на най-малко четири места, които са равномерно разпределени в площта за изпитване между линиите AA и BB (вж. фигура 1). За да се избегне нехомогенност и неравност по следите на колелата, пробите не се взимат от самите траектории на колелата, но в близост до тях. Две проби (минимум) трябва да се вземат в близост до следите на колелата и една проба (минимум) трябва да се вземе приблизително от средата между следите на колелата и всяко местоположение на микрофон.
 Ако има съмнение, че не е изпълнено условието за хомогенност (виж точка 2.4), се вземат проби от повече места от площта на изпитване.
 Съдържанието на остатъчни кухини се определя за всяка проба, след което се изчислява средната стойност от всички проби и се сравнява с изискването на точка 2.1. Освен това никоя проба не следва да има стойност за кухини, която е по-висока от 10 %.
 Строителят на пътното покритие трябва да има предвид проблемът, който може да възникне, когато пистата за изпитване се подгрява с тръби или електрически кабели и от тази повърхност трябва да се вземат пробите. Такива инсталации трябва да внимателно да се планират с оглед на местата за бъдещи сондажи за вземане на сърцевини. Препоръчва се да се оставят няколко

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
места с приблизителни размери 200 mm × 300 mm, където няма кабели/тръби или където последните да са разположени достатъчно дълбоко, за да не се повредят взетите проби от слоя от пътната покривка.
 4.2. Коефициент на поглъщане на шума
 Коефициентът на поглъщане на шума (при падане под прав ъгъл към повърхността) се измерва чрез метода с импедансна тръба, като се използва процедурата, посочена в ISO 10534-1:1996 или ISO 10534-2:1998.
 По отношение на образците за изпитване се следват същите изисквания, както при съдържанието на остатъчни кухини (вж. точка 4.1). Поглъщането на шум се измерва в диапазона между 400 Hz и 800 Hz и в диапазона между 800 Hz и 1 600 Hz (най-малко за средните честоти на лентите с широчина една трета от октавата) и максималните стойности се определят за тези два честотни диапазона. Тогава тези стойности се усредяват, за да се получи краен резултат за всички проби от изпитването.
 4.3. Обемно измерване на макротекстурата
 За целите на настоящия стандарт измерванията по дълбочина на материала се провеждат на най-малко 10 места, равномерно разположени по протежение на следите на колелата върху площта за изпитване, и се взима средната стойност, за да се сравни с определения минимум дълбочина на материала/текстурата. Вж. стандарта ISO 10844:1994 за описание на процедурата.
 5. ТРАЙНОСТ И ПОДДРЪЖКА
 5.1. Стареене
 Общ елемент с други повърхнини е, че се очаква нивото на шума при търкаляне на гуми, измерено на повърхността за изпитване, да се увеличава леко през първите 6—12 месеца след изграждането.
 Повърхността ще достигне нейните изисквани характеристики не по-рано от четири седмици след изграждането. Влиянието на стареенето върху шума от камиони е в общия случай по-малко отколкото от коли.
 Трайността се определя основно от изглаждането и уплътняването от превозни средства, пътуващи върху повърхността. Следва да се проверява периодично, както е посочено в точка 2.5.
 5.2. Поддръжка на покривката
 Свободни отпадъци или прах, които могат значително да намалят дълбочината на ефективния материал/текстура, трябва да се отстранят от покривката. В страните със зимен климат за обезледяване понякога се използва сол. Солта може да промени покривката временно или даже постоянно по такъв начин, че да увеличи шума и затова не се препоръчва.
 5.3. Подновяване на настилката на зоната за изпитване
 Ако е необходимо да се поднови настилката за изпитване, обикновено не е необходимо да се припокрие повече от една ивица за изпитване (с широчина 3 m на фигура 1), където превозните средства пътуват, при условие че зоната на изпитване извън ивицата отговаря на изискванията за съдържание на остатъчни кухини или поглъщане на шум, когато се измерва.
 6. ДОКУМЕНТАЦИЯ ЗА ИЗПИТВАТЕЛНАТА ПОВЪРХНИНА И ИЗПИТВАНИЯТА, ПРОВЕЖДАНИ НА НЕЯ
 6.1. Документация за изпитвателната повърхност
 В документа, описващ повърхността за изпитване, следва да се дадат следните данни:
 6.1.1.
 местоположение на пистата за изпитване;
 6.1.2.
 тип на свързващото вещество, твърдост на свързващото вещество, тип на инертните материали, максимална теоретична плътност на бетона (DR), дебелина на износващия се слой и крива на гранулометричния състав, определена от пробите, взети от пистата за изпитване;
 6.1.3.
 метод за уплътняване (например тип на валяка, маса на валяка, брой на минаванията);
 6.1.4.
 температура на


text:
сместа, температура на околния въздух и скорост на вятъра по време на нанасяне на покривката;
 6.1.5.
 дата, когато е била нанесена покривката и строителен предприемач;
 6.1.6.
 всички или най-малко последните резултати от изпитване, включително:
 6.1.6.1.
 съдържание на остатъчни кухини за всяка проба;
 6.1.6.2.
 местоположения в зоната на изпитване, откъдето пробите за измерване на кухини са били взети;
 6.1.6.3.
 коефициент на поглъщане на шума за всяка проба (ако е измерен); определят се резултатите както за всяка проба, така и за всеки честотен диапазон, както и общата средна стойност;
 6.1.6.4.
 местоположения в зоната на изпитване, откъдето пробите за измерване на поглъщане са били взети;
 6.1.6.5.
 дълбочина на материала/текстурата, включително брой на изпитвания и стандартно отклонение;
 6.1.6.6.
 институцията, отговорна за изпитванията съгласно точки 6.1.6.1 и 6.1.6.2, и типа използвано оборудване;
 6.1.6.7.
 дата на изпитването(ията) и дата, когато са били взети пробите за изпитване от пистата за изпитване;
 6.2. документация на превозното средство, на което са били проведени изпитвания за шум на повърхнината.
 В документа, описващ изпитването(ията) за шум на превозното средство, се посочва дали са били изпълнени или не всички изисквания от настоящия стандарт. Трябва да се посочи документ съгласно точка 6.1, описващ резултатите, които удостоверяват това.
 (1) ISO 10844:1994.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 5
 ПРОЦЕДУРА НА ИЗПИТВАНЕ ЗА ИЗМЕРВАНЕ НА СЦЕПЛЕНИЕТО С ВЛАЖНА ПОВЪРХНОСТ
 1. ОБЩИ УСЛОВИЯ ПРИ ИЗПИТВАНИЯТА
 1.1. Характеристики на пистата
 Пистата трябва да има плътна асфалтова покривка, чийто наклон във всяка посока не надхвърля 2 %. Тя трябва да е еднородна по отношение на стареене, състав, износване и да не съдържа ронлив материал или чужди отлагания. Максималният размер на чакъла следва да бъде 10 mm (допускан толеранс от 8 mm до 13 mm) и дълбочината на пясъка, измерена както е посочено в стандарта E 965-96 (2006) на ASTM, следва да е 0,7 ± 0,3 mm.
 Стойността на триене на повърхността за влажна писта се установява посредством единия или двата следни метода:
 1.1.1. Метод на стандартна еталонна гума, която се изпитва (SRTT)
 При изпитване с използване на стандартна еталонна гума, която се изпитва, и метода, даден в точка 2.1, коефициентът на максимума на спирачното усилие (pbfc) следва да бъде между 0,6 и 0,8. Измерените стойности се коригират, за да се отчетат температурните влияния, както следва:
 pbfc = pbfc (измерен) + 0,0035 (t – 20)
 където „t“ е температурата на влажната повърхнина на пистата по Целзий.
 Изпитването се провежда, като се използват платната и дължината на пистата, използвана за изпитването за сцепление с влажна повърхност.
 1.1.2. Метод с британското махално изпитвателно устройство (BPN)
 Средната стойност (BPN) на влажна писта, измерена в съответствие с процедурата, дадена в стандарта 303-93 (одобрен повторно 2008 г.) на Американското дружество за изпитване на материалите (ASTM) и с използване на накладката, определена в стандарта E 501-08 на ASTM, следва да бъде между 40 и 60 след корекцията за температурата. Освен ако няма препоръки за корекцията за температурата, указани от производителя на махалното изпитвателно устройство, се използват следните формули:
 BPN = BPN (измерена стойност) + 0,34 · t – 0,0018 · t2 – 6,1
 където „t“ е температурата на влажната повърхнина


text:
на пистата по Целзий.
 В лентите на пистата, които ще се използват за изпитванията за сцепление с влажна повърхност, BPN се измерва на интервали от 10 m по дължината на платната. BPN се измерва 5 пъти във всяка точка и коефициентът на вариация на средните стойности на BPN не трябва да надхвърля 10 %.
 1.1.3. Органът за одобрение на типа се уверява в характеристиките на пистата въз основа на данните от протоколите от изпитване.
 1.2. Условия на навлажняване
 Пистата може да се навлажнява отстрани или чрез система за навлажняване, която е част от превозното средство, което се изпитва, или ремаркето.
 Ако се използва система за навлажняване на пистата отстрани, изпитвателната повърхност се навлажнява преди изпитването в продължение на най-малко половин час, с цел да се изравнят температурата на повърхността и температурата на водата. Препоръчва се извършването на навлажняване на пистата отстрани през цялото време на изпитването.
 Дълбочината на водата следва да е между 0,5 и 1,5 mm.
 1.3. Ветровите условия не трябва да влияят на навлажняването на повърхнината (позволено е използването на прегради срещу вятъра).
 Температурата на навлажнената повърхнина трябва да бъде между 5 °C и 35 °C и по време на изпитването не трябва да се изменя с повече от 10 °C.
 2. ПРОЦЕДУРА НА ИЗПИТВАНЕ
 Сравнителните параметри на сцепление с влажна повърхност се установяват с използването на:
 a)
 ремарке или превозно средство със специална цел за оценка на гуми; или
 б)
 стандартно произведено пътническо превозно средство (категория M1, определена в Консолидираната резолюция относно конструкцията на превозните средства (R.E.3), съдържаща се в ECE/TRANS/WP.29/78/Rev. 2).
 2.1. Процедура с използване на ремарке или превозно средство със специална цел за оценка на гуми.
 2.1.1. Ремаркето, заедно с теглещото превозно средство, или превозното средство за оценка на гуми трябва да съответства на следните изисквания:
 2.1.1.1.
 да е в състояние да надхвърля горната гранична стойност на скорост на изпитване от 67 km/h и да запазва изискваната скорост на изпитване 65 ± 2 km/h при максимално ниво на приложените спирачни усилия.
 2.1.1.2.
 да е оборудвано с ос, която осигурява една позиция на изпитване, при която хидравлична спирачка и задвижваща система, които могат да бъдат задвижвани при необходимост от теглещото превозно средство. Спирачната система трябва да е в състояние да осигурява спирачен момент, достатъчен за постигането на коефициента на максимума на спирачното усилие в диапазона на размерите и натоварванията на гуми, които ще бъдат изпитвани.
 2.1.1.3.
 По време на изпитването спирачната система трябва да е в състояние да поддържа сходимостта на предните колела и страничния наклон на колелото, което се изпитва, и окомплектованата гума в рамките на ± 0,5° от фиксираните числа, получени при условия на натоварване на гумата, която се изпитва.
 2.1.1.4.
 В случай на ремарке механичното теглително-прикачно устройство между теглещото превозно средство и ремаркето трябва да бъде такова, че когато теглещото превозно средство и ремаркето са прикачени едно към друго, тегличът или частта от теглича на ремаркето, която включва датчик за измерване на спирачното усилие, да е в хоризонтално положение или с наклон надолу в посока отзад напред с максимален ъгъл, равен на 5°.


text:
Разстоянието по дължина между осевата линия на точката на шарнирно свързване на прикачването/теглича до напречната осевата линия на оста на ремаркето трябва да бъде равно на най-малко десет пъти височината на прикачното устройство/теглича.
 2.1.1.5.
 В случай на превозни средства, които включват система за навлажняване на пистата, дюзата(ите) за пръскане с вода трябва да е/са такава(ива), че полученият покриващ воден слой да е с еднакво сечение, като се простира поне 25 mm отвъд широчината на контактната площ на гумата. Дюзата(ите) трябва да е/са насочена(и) надолу под ъгъл 20° до 30° и трябва да има(т) контакт с повърхнината на пистата на разстояние от 250 mm до 450 mm пред центъра на контактната площ на гумата. Височината на дюзата(ите) трябва да е 25 mm или минимално необходимата, за да се избягнат препятствия по повърхността на пистата, без обаче да се надхвърля максимум от 100 mm. Дебитът на подаване на вода следва да гарантира дълбочина на водата от 0,5 mm до 1,5 mm и трябва да е равномерен през цялото изпитване в границите на ± 10 %. Трябва да се отбележи, че нормалният дебит за изпитване при 65 km/h е 18 ls–1 на метър от широчината на навлажнената повърхност на пистата.
 Системата трябва да е в състояние да подава вода, така че гумата, и повърхността на пистата пред нея, да е навлажнена преди началото на спирането и през цялата продължителност на изпитването.
 2.1.2. Процедура на изпитване
 2.1.2.1.
 Гумата, която се изпитва, се почиства, за да се отстранят всякакви стърчащи остатъци, получени при формоването, за които има вероятност да повлияят на изпитването.
 2.1.2.2.
 Гумата, която се изпитва, се монтира на изпитвателна джанта, която е декларирана от производителя в заявлението за одобряване, и се напомпва до 180 kPa — в случай на стандартна еталонна гума, която се изпитва, и гума за стандартно натоварване, от 220 kPa — в случай на усилена гума или гума за допълнително натоварване.
 2.1.2.3.
 Гумата се подготвя най-малко два часа в близост до изпитвателната писта, така че да е стабилизирана при околната температура на участъка на изпитвателната писта. По време на подготовката гумата(ите) не се излага(т) на пряка слънчева светлина.
 2.1.2.4.
 Гумата се натоварва до:
 a)
 между 445 kg и 508 kg в случай на стандартна еталонна гума, която се изпитва; както и
 б)
 между 70 и 80 % от стойността на натоварването, която отговаря на индекса за товароносимост на гума във всеки друг случай.
 2.1.2.5.
 Кратко време преди изпитването пистата се подготвя, като се провеждат най-малко 10 изпитвания за спиране върху частта от пистата, която ще бъде използвана за програма от изпитвания на показателите, но с използване на гума, която не е включена в програмата.
 2.1.2.6.
 Непосредствено преди изпитването налягането на напомпване на гумата се проверява и привежда, ако е необходимо, към стойностите, дадени в точка 2.1.2.2.
 2.1.2.7.
 Скоростта при изпитването трябва да бъде между 63 и 67 km/h и да се поддържа между тези гранични стойности по време на целия изпитвателен пробег.
 2.1.2.8.
 Посоката на изпитването трябва да бъде, за всеки набор от изпитвания и за изпитваната гума, същата като


text:
тази, която е използвана при изпитването на стандартна еталонна гума, с чиито показатели трябва да бъде направено сравнение.
 2.1.2.9.
 Спирачките на окомплектованото колело, което се изпитва, трябва да се задействат, така че максималното спирачно усилие да се достига в рамките на 0,2—0,5 s от задействането им.
 2.1.2.10.
 В случай на нова гума се провеждат два изпитвателни пробега с цел подготовката ѝ. Тези изпитвания могат да се използват за проверка на работата на записващото оборудване, но резултатите не се вземат предвид при оценка на показателите.
 2.1.2.11.
 При оценка на показателите на гума, сравнени с тези на стандартна еталонна гума, която се изпитва, изпитването на спиране се провежда от същата точка и в същото платно на изпитвателната писта.
 2.1.2.12.
 Редът на изпитването е, както следва:
 R1 – T – R2
 където:
 R1 е първоначалното изпитване на стандартна еталонна гума, R2 е повторното изпитване на стандартна еталонна гума и T е изпитването на гумата, за чието одобрение се кандидатства и която трябва да бъде оценена.
 Максимум три гуми, за чието одобрение се кандидатства, могат да бъдат изпитвани, преди да бъде повторено изпитването на стандартна еталонна гума, например:
 R1 – T1 – T2 – T3 – R2
 2.1.2.13.
 Средната стойност на коефициента на максимума на спирачното усилие (pbfc) се изчислява, като се вземат предвид най-малко шест валидни резултата.
 За да се приемат резултатите за валидни, коефициентът на вариация, определен чрез стандартното отклонение, разделено на средния резултат, изразен като процент, трябва да бъде в границите на 5 %. Ако това не може да бъде постигнато с повторното изпитване на стандартна еталонна гума, оценката на кандидат гумата(ите) се пренебрегва(т) и целият ред на изпитването се повтаря.
 2.1.2.14.
 Използване на стойността на средния коефициент на максимума на спирачното усилие за всяка серия от изпитвателни пробези:
 В случай на ред на изпитване R1 – T – R2 се приема, че коефициентът на максимума на спирачното усилие на стандартна еталонна гума, който трябва да бъде използван за сравнението с показателите на гумата, за чието одобрение се кандидатства, е:
 (R1 + R2)/2
 където:
 R1 е средният коефициент на максимума на спирачното усилие за първата серия изпитвателни пробези на стандартна еталонна гума и R2 е средният коефициент на максимума на спирачното усилие за втората серия изпитвателни пробези на стандартна еталонна гума.
 В случай на ред на изпитване R1 – T1 – T2 – R2 се приема, че коефициентът на максимума на спирачното усилие на стандартна еталонна гума е:
 2/3 R1 + 1/3 R2 за сравнение с гумата T1, за чието одобрение се кандидатства; и
 1/3 R1 + 2/3 R2 за сравнение с гумата T2, за чието одобрение се кандидатства.
 В случай на ред на изпитване R1 – T1 – T2 – T3 – R2 се приема, че коефициентът на максимума на спирачното усилие на стандартна еталонна гума е:
 3/4 R1 + 1/4 R2 за сравнение с гумата T1, за чието одобрение се кандидатства;
 (R1 + R2)/2 за сравнение с гумата T2, за чието одобрение се кандидатства; и
 1/4 R1 + 3/4 R2 за сравнение с гумата T3, за чието одобрение се


text:
кандидатства.
 2.1.2.15.
 Коефициентът на сцепление с влажна повърхност (G) се изчислява по следната формула:
 2.2. Процедура за стандартно превозно средство
 2.2.1. Превозното средство трябва да бъде стандартно превозно средство от категория M1, способно да развие минимална скорост 90 km/h и оборудвано със система срещу блокиране на колелата при спиране (ABS).
 2.2.1.1.
 Превозното средство не подлежи на изменения освен:
 a)
 за да се направи възможно монтирането на по-голям диапазон размери на колела и гуми;
 б)
 за да се направи възможно механичната (включително хидравлично, електрическо или пневматично) задействане на управлението на работната спирачка. Системата може да бъде задействана автоматично чрез сигнали от вградени в пистата устройства или от устройства в непосредствена близост на пистата.
 2.2.2. Процедура на изпитване
 2.2.2.1.
 Гумата, която се изпитва, се почиства, за да се отстранят всякакви стърчащи остатъци, получени при формоването, за които има вероятност, че ще повлияят на изпитването.
 2.2.2.2.
 Гумата, която се изпитва, се монтира на изпитвателна джанта, която е декларирана от производителя в заявлението за одобрение, и се напомпва до 220 kPa във всички случаи.
 2.2.2.3.
 Гумата се подготвя най-малко два часа в близост до изпитвателната писта, така че да е стабилизирана при околната температура на участъка на изпитвателната писта. По време на подготовката гумата(ите) не се излага(т) на пряка слънчева светлина.
 2.2.2.4.
 Статичното натоварване върху гумата следва да бъде:
 a)
 между 381 и 572 kg в случай на стандартна еталонна гума, която се изпитва; както и
 б)
 между 60 и 90 % от стойността на натоварването, която отговаря на индекса за товароносимост на гума във всеки друг случай.
 Разликата в натоварването на гумите върху една и съща ос трябва да е такава, че натоварването на по-леко натоварената гума да бъде не по-малко от 90 % от натоварването на гумата, която носи по-големия товар.
 2.2.2.5.
 Кратко време преди изпитването пистата се подготвя, като се провеждат най-малко 10 изпитвания от 90 km/h до 20 km/h за спиране върху частта от пистата, която ще бъде използвана за програма от изпитвания на експлоатационни характеристики, но при използване на гума, която не е включена в програмата.
 2.2.2.6.
 Непосредствено преди изпитването налягането на напомпване на гумата се проверява и ако е необходимо, се привежда към стойностите, дадени в точка 2.2.2.2.
 2.2.2.7.
 Като се започне при начална скорост между 87 и 83 km/h на работната спирачка се прилага постоянно усилие, достатъчно да предизвика задействането на системата ABS на всички колела и да има за последица стабилно отрицателно ускорение на превозното средство преди намаляване на скоростта на 80 km/h, като това усилие се поддържа докато превозното средство се приведе в неподвижно състояние.
 Изпитването на спиране се провежда при изключени ръчни предавки или с лоста на автоматичните скоростите в неутрално положение.
 2.2.2.8.
 Посоката на изпитването трябва да бъде, за всеки набор от изпитвания и за изпитваната гума, същата като тази, която е използвана при изпитването на стандартна еталонна гума, с чиито показатели трябва да бъде направено сравнение.
 2.2.2.9.
 В случай на нови гуми се провеждат два изпитвателни пробега с цел подготовка на гумите. Тези изпитвания могат да се използват за проверка на работата


text:
на записващото оборудване, но резултатите не се вземат предвид при оценка на показателите.
 2.2.2.10.
 При оценка на показателите на гума, сравнени с тези на стандартна еталонна гума, която се изпитва, изпитването на спиране се провежда от същата точка и в същото платно на изпитвателната писта.
 2.2.2.11.
 Редът на изпитването е, както следва:
 R1 – T – R2
 където:
 R1 е първоначалното изпитване на стандартна еталонна гума, R2 е повторното изпитване на стандартна еталонна гума и T е изпитването на гумата, за чието одобрение се кандидатства и която трябва да бъде оценена.
 Максимум три гуми, за чието одобрение се кандидатства, могат да бъдат изпитвани, преди да бъде повторено изпитването на стандартна еталонна гума, например:
 R1 – T1 – T2 – T3 – R2
 2.2.2.12.
 Средното максимално достигано отрицателно ускорение (mfdd) между 80 km/h и 20 km/h трябва да се изчисли за най-малко три валидни резултата в случай на стандартна еталонна гума, която се изпитва, и 6 валидни резултата в случай на гуми, за чието одобрение се кандидатства.
 Средното максимално достигано отрицателно ускорение (mfdd) се получава по следната формула:
 mfdd = 231,48/S
 където:
 S е измереното разстояние на спиране в метри между 80 km/h и 20 km/h.
 За да се приемат резултатите за валидни, коефициентът на вариация, определен чрез стандартното отклонение, разделено на средния резултат, изразен като процент, трябва да бъде в границите на 3 %. Ако това не може да бъде постигнато с повторното изпитване на стандартна еталонна гума, оценката на кандидат гумата(ите) се пренебрегва(т) и целият ред на изпитването се повтаря.
 Средноаритметичното на изчислените стойности на средното максимално достигано отрицателно ускорение се определя за всяка серия от изпитвателни пробези.
 2.2.2.13.
 Използване на стойността на усредненото средно максимално достигано отрицателно ускорение за всяка серия от изпитвателни пробези:
 В случай на ред на изпитване R1 – T – R2 се приема, че средното максимално достигано отрицателно ускорение на стандартна еталонна гума, което трябва да бъде използвано за сравнението с показателите на гумата, за чието одобрение се кандидатства, е:
 (R1 + R2)/2
 където:
 R1 е усредненото средно максимално достигано отрицателно ускорение за първата серия изпитвателни пробези на стандартна еталонна гума и R2 е усредненото средно максимално достигано отрицателно ускорение за втората серия изпитвателни пробези на стандартна еталонна гума.
 В случай на ред на изпитване R1 – T1 – T2 – R2 се приема, че средното максимално достигано отрицателно ускорение на стандартна еталонна гума е:
 2/3 R1 + 1/3 R2 за сравнение с гумата T1, за чието одобрение се кандидатства; и
 1/3 R1 + 2/3 R2 за сравнение с гумата T2, за чието одобрение се кандидатства.
 В случай на ред на изпитване R1 – T1 – T2 – T3 – R2 се приема, че средното максимално достигано отрицателно ускорение на стандартна еталонна гума е:
 3/4 R1 + 1/4 R2 за сравнение с гумата T1, за чието одобрение се кандидатства;
 (R1 + R2)/2 за сравнение с гумата T2, за чието одобрение се кандидатства; и
 1/4 R1 + 3/4 R2 за сравнение с гумата T3, за чието одобрение се кандидатства.
 2.2.2.14.
 Коефициентът на сцепление с влажна


text:
повърхност (G) се изчислява по следната формула:
 2.2.2.15.
 В случай на гуми, за чието одобрение се кандидатства, но не могат да бъдат монтирани на същото превозно средство като стандартна еталонна гума, която се изпитва, например поради размера на гумата, невъзможност да се постигне необходимото натоварване и т.н., сравнение се прави, като се използват междинни гуми, наричани по-долу „контролни гуми“, и две различни превозни средства. На едното превозно средство следва да е възможно монтирането както на стандартна еталонна гума, която се изпитва, така и на контролната гума, а на другото следва да е възможно монтирането на контролната гума и гумата, за чието одобрение се кандидатства.
 2.2.2.15.1.
 Коефициентът на сцепление с влажна повърхност на контролната гума по отношение на стандартна еталонна гума, която се изпитва, (G1), както и на гумата, за чието одобрение се кандидатства, по отношение на контролната гума, (G2) трябва да бъдат установени, като се използва процедурата по точки от 2.2.2.1 до 2.2.2.15.
 Коефициентът на сцепление с влажна повърхност на кандидат-гумата по отношение на стандартна еталонна гума, която се изпитва, трябва да бъде производна на двата резултантни коефициента на сцепление с влажна пътна повърхност, т.е. е равен на G1 × G2.
 2.2.2.15.2.
 Пистата, или частта от нея, трябва да бъде еднаква за всички изпитвания и околните условия следва да бъдат съпоставими, например температурата на повърхнината на влажната писта следва да бъде в границите на ± 5 °C. Всички изпитвания трябва да бъдат приключени в рамките на един и същ ден.
 2.2.2.15.3.
 Един и същ комплект контролни гуми се използва за сравнение със стандартна еталонна гума, която се изпитва, и с гума, за чието одобрение се кандидатства, и се монтира в същите позиции на колелата.
 2.2.2.15.4.
 Впоследствие контролните гуми, които са били използвани за изпитване, се съхраняват при същите условия, които се изискват за стандартна еталонна гума, която се изпитва.
 2.2.2.15.5.
 Стандартната еталонна гума, която се изпитва, и контролните гуми се бракуват, ако е налице неравномерно износване или повреда или когато изглежда, че показателите са се влошили.
 Допълнение 1
 ПРОТОКОЛ ОТ ИЗПИТВАНЕТО (СЦЕПЛЕНИЕ ВЪРХУ ВЛАЖНА ПОВЪРХНОСТ)
 Част 1 — Протокол
 1. Орган за одобрение на типа или техническа служба: ...
 2. Наименование и адрес на заявителя: ...
 3. Протокол от изпитване No: ...
 4. Производител и търговско наименование или търговско описание: ...
 5. Клас на гумата (C1, C2 или C3): ...
 6. Категорията на ползване: ...
 7. Коефициент на сцепление върху влажна повърхност по отношение на стандартна еталонна гума, която се изпитва, съгласно точка 2.1.2.15 или 2.2.2.15: ...
 8. Коментари (ако има): ...
 9. Дата:
 10. Подпис:
 Част 2 — Данни за изпитването
 1. Дата на изпитването: ...
 2. Превозното средство, което се изпитва (марка, модел, година, промяна и др. или идентификация на ремаркето): ...
 3. Местоположение на пистата за изпитване: ...
 3.1. Характеристики на пистата за изпитване: ...
 3.2. Издаден от:
 3.3. Метод на сертифициране: ...
 4. Подробности по изпитваната гума: ...
 4.1. Обозначение на размера на гумата и описание на гумата според използването: ...
 4.2. Търговско и служебно описание на гумата: ...
 4.3. Контролно налягане при напомпване: kPa ...


text:
4.4. Данни за изпитването:
 Гума
 Стандартна еталонна гума, която се изпитва
 Гума, за чието одобрение се кандидатства
 Контролна гума
 Натоварване на гумата, която се изпитва (kg)
 Дълбочина на водата (mm)
 (от 0,5 до 1,5 mm)
 Средна температура на навлажнената писта (°C)
 (от 5 до 35 °C)
 4.5. Код на широчината на джантата, която се изпитва: ...
 4.6. Тип на датчика за измерване на температура: ...
 4.7. Идентификация на стандартната еталонна гума, която се изпитва: ...
 5. Валидни резултати от изпитването: ...
 Пробег No
 Скорост
 (km/h)
 Посока на пробега
 Стандартна еталонна гума, която се изпитва
 Гума, за чието одобрение се кандидатства
 Контролна гума
 Коефициент на максимума на спирачното усилие
 (pbfc)
 Средно максимално достигнато ускорение
 (mfdd)
 Коефициент на сцепление с влажна повърхност
 (G)
 Забележки
 1
 2
 3
 4
 5
 6
 7
 8
 ПРИЛОЖЕНИЕ 6
 ПРОЦЕДУРА НА ИЗПИТВАНЕ ЗА ИЗМЕРВАНЕ НА СЪПРОТИВЛЕНИЕТО ПРИ ТЪРКАЛЯНЕ
 1. МЕТОДИ НА ИЗПИТВАНЕ
 В настоящото правило са дадени различните методи на измерване, изброени по-долу. Изборът на отделен метод се предоставя на провеждащия изпитването. При всеки метод измерванията от изпитването трябва да се преобразуват в сила, действаща на границата гума/барабан. Параметрите, които се измерват, са следните:
 a)
 при метода на измерване на силата: силата на реакция, измерена или преобразувана в измервателния накрайник на гумата (1);
 б)
 при метода на измерване на въртящия момент: подаваният въртящ момент, измерен на изпитвателния барабан (2);
 в)
 при метода на измерване на отрицателното ускорение: измерването на отрицателното ускорение на групата изпитвателен барабан—гума (2);
 г)
 при метода на измерване на мощността: измерването на подаваната на изпитвателния барабан мощност (2).
 2. ИЗПИТВАТЕЛНО ОБОРУДВАНЕ
 2.1. Спецификации на барабана
 2.1.1. Диаметър
 Изпитвателният динамометър трябва да има цилиндричен маховик (барабан) с диаметър най-малко 1,7 m.
 Стойностите Fr и Cr трябва да бъдат изразени по отношение на барабан с диаметър 2,0 m. Ако се използва барабан с диаметър, различен от 2,0 m, се извършва привеждане по метода от точка 6.3.
 2.1.2. Повърхност
 Повърхността на барабана трябва да е от гладка стомана. Като вариант, за да се повиши точността на отчитане на изпитването при леко допиране, може да се използва текстурирана повърхност, която трябва да се поддържа чиста.
 Стойностите Fr и Cr трябва да бъдат изразени по отношение на барабана с „гладка“ повърхност. Ако се използва барабан с текстурирана повърхност, вж. допълнение 1, точка 7.
 2.1.3. Широчина
 Широчината на повърхността на изпитвателния барабан трябва да надвишава широчината на контактната площ на гумата на изпитване.
 2.2. Измервателна джанта
 Гумата се монтира на измервателна джанта от стомана или лека сплав, както следва:
 a)
 за гуми от класове C1 и C2 широчината на джантата трябва да бъде определената в ISO 4000-1:2010;
 б)
 за гуми от клас C3 широчината на джантата трябва да бъде определената в ISO 4209-1:2010. Не се допуска друга широчина на джантата. Вж. допълнение 2.
 2.3. Натоварване, регулировка, проверка и грешки на измервателните уреди
 Измерването на тези параметри трябва да бъде достатъчно точно и прецизно, за да предостави изискваните данни за изпитването. Специфичните и съответните стойности са показани в допълнение 1.
 2.4. Температурна среда
 2.4.1. Еталонни условия
 Еталонната температура на околната среда,


text:
измерена на разстояние не по-малко от 0,15 m и не по-голямо от 1 m от странѝцата на гумата, трябва да бъде 25 °С.
 2.4.2. Алтернативни условия
 Ако температурата на околната среда при изпитването е различна от еталонната температура на околната среда, съпротивлението при търкаляне трябва да се коригира спрямо еталонната температура на околната среда в съответствие с точка 6.2 от настоящото приложение.
 2.4.3. Температура на повърхността на барабана
 Трябва да се вземат мерки, за да се гарантира, че в началото на изпитването температурата на повърхността на барабана е еднаква с температурата на околната среда.
 3. УСЛОВИЯ НА ИЗПИТВАНЕ
 3.1. Общи условия
 Изпитването се състои от измерване на съпротивлението при търкаляне, при което гумата се напомпва, като се допуска налягането на напомпване да се увеличи, т.е. „напомпване с гранична стойност“.
 3.2. Скорости на изпитване
 Стойността се получава при съответната скорост на барабана, посочена в таблица 1.
 Таблица 1
 Скорост на изпитване
 (в km/h)
 Клас на гумата
 C1
 C2 и C3
 C3
 Индекс за товароносимост
 Всички
 LI ≤ 121
 LI > 121
 Символ за категорията скорост
 Всички
 Всички
 J 100 km/h и по-ниска или гумите не са маркирани със символ за категорията скорост
 K 110 km/h и по-висока
 Скорост
 80
 80
 60
 80
 3.3. Изпитвателно натоварване
 Стандартното изпитвателно натоварване се изчислява от стойностите, показани в таблица 2, и се поддържа в границите на допустимото отклонение, посочено в допълнение 1.
 3.4. Налягане на напомпване при изпитване
 Налягането на напомпване трябва да бъде в съответствие с налягането, показано в таблица 2, и трябва да има гранична стойност при точността, посочена в точка 4 от допълнение 1 към настоящото приложение.
 Таблица 2
 Натоварване и налягане на напомпване при изпитване
 Клас на гумата
 C1 (3)
 C2, C3
 Стандартно натоварване
 „Усилени“ или „за допълнително натоварване“
 Натоварване, % от максималната товароносимост
 80
 80
 85 (4)
 (% натоварване на единична гума)
 Налягане на напомпване, kPa
 210
 250
 Съответства на максималната товароносимост за единична гума (5)
 Забележка: Налягането на напомпване трябва да има гранична стойност при точността, посочена в точка 4 от допълнение 1 към настоящото приложение.
 3.5. Продължителност и скорост
 Когато е избран методът на измерване на отрицателното ускорение, се прилагат следните изисквания:
 a)
 за продължителност Δt стъпките на нарастване на времето не трябва да надвишават 0,5 s;
 б)
 всяко изменение на скоростта на изпитвателния барабан не трябва да надвишава 1 km/h в границите на една стъпка на нарастване на времето.
 4. ПРОЦЕДУРА НА ИЗПИТВАНЕ
 4.1. Общи положения
 Стъпките на процедурата на изпитване, описани по-долу, се следват в посочения ред.
 4.2. Привеждане към определена температура
 Напомпаната гума се поставя в температурната среда на мястото за изпитване за най-малко:
 a)
 3 часа за гуми от клас С1;
 б)
 6 часа за гуми от класове С2 и С3.
 4.3. Регулиране на налягането
 След привеждането към определена температура, налягането на напомпване се регулира до налягането на изпитване и се проверява 10 минути, след като е направено регулирането.
 4.4. Загряване
 Продължителността на загряването е посочената в таблица 3.
 Таблица 3
 Продължителност на загряването
 Клас на гумата
 C1
 C2 и C3
 LI ≤ 121


text:
C3
 LI > 121
 Номинален диаметър на джантата
 Всички
 Всички
 < 22,5
 ≥ 22,5
 Продължителност на загряването
 30 min
 50 min
 150 min
 180 min
 4.5. Измерване и записване
 Измерва се и се записва следното (вж. фигура 1):
 a)
 скорост на изпитването Un,
 б)
 натоварване на гумата, перпендикулярно на повърхността на барабана Lm,
 в)
 първоначалното налягане на напомпване, както е определено в точка 3.3;
 г)
 измереният коефициент на съпротивление при търкаляне Cr и неговата коригирана стойност Crc при 25 °С и барабан с диаметър 2 m;
 д)
 разстоянието от оста на гумата до външната повърхност на барабана при стабилизирана стойност на rL;
 е)
 температурата на околната tamb.;
 ж)
 радиусът на изпитвателния барабан R;
 з)
 избраният метод на изпитване;
 и)
 джантата, която се изпитва (размер и материал);
 й)
 размерът на гумите, производителят, типът, идентификационният номер (ако има такъв), символът за категорията скорост, индексът на натоварване, номерът на министерството на транспорта.
 Фигура 1
 Всички механични величини (сили, въртящи моменти) трябва да бъдат насочени в съответствие с координатните системи, описани в ISO 8855:1991.
 Гумите с посока на търкаляне трябва да се въртят в тяхната указана посока на въртене.
 4.6. Измерване на паразитните загуби
 Паразитните загуби се определят по една от следните процедури, дадени в точка 4.6.1 или 4.6.2.
 4.6.1. Отчитане на изпитване при леко допиране
 Отчитането на изпитването при леко допиране трябва да следва процедурата, дадена по-долу:
 a)
 натоварването се намалява до ниво, при което търкалянето на гумата се поддържа без странично увличане (6);
 Стойностите на натоварването трябва да бъдат, както следва:
 i)
 за гуми от клас С1: препоръчана стойност — 100 N; не трябва да превишава 200 N;
 ii)
 за гуми от клас С2: препоръчана стойност — 150 N; не трябва да превишава 200 N за машини, предназначени да измерват гуми от клас С1, и 500 N за машини, предназначени да измерват гуми от класове С2 и С3;
 iii)
 за гуми от клас С3: препоръчана стойност — 400 N; не трябва да превишава 500 N;
 б)
 записва се скоростта на накрайника Ft, подаваният въртящ момент Tt или мощността, в зависимост от използвания метод (6);
 в)
 записва се натоварването на гумата, перпендикулярно на повърхността на барабана Lm
 (6).
 4.6.2. Метод на измерване на отрицателното ускорение
 При метода на измерване на отрицателното ускорение се следва процедурата, дадена по-долу:
 a)
 гумата се отделя от повърхността на изпитване;
 б)
 записва се отрицателното ускорение на изпитвателния барабан ΔωDo/Δt и отрицателното ускорение на ненатоварената гума ΔωT0/Δt° (6).
 4.7. Допустимо отклонение за машини, които надвишават критерия σm
 Стъпките, описани в точки 4.3—4.5, се извършват само веднъж, ако стандартното отклонение на измерването, определено в съответствие с точка 6.5, е:
 a)
 не по-голямо от 0,075 N/kN за гуми от класове C1 и C2;
 б)
 не по-голямо от 0,06 N/kN за гуми от клас C3.
 Ако стандартното отклонение на измерването надвишава този критерий, процесът на измерването трябва да се повтори n пъти, както е описано в точка 6.5. Отчетената стойност на съпротивлението при търкаляне трябва да бъде средната стойност от n броя измервания.
 5. АНАЛИЗ НА ДАННИТЕ
 5.1. Определяне на паразитните загуби


text:
5.1.1. Общи положения
 Лабораторията трябва да извърши измерванията, описани в точка 4.6.1 за методите на измерване на силата, въртящия момент и мощността, или тези, описани в точка 4.6.2 за метода на измерване на отрицателното ускорение, с цел да се определи точно в условията на изпитване (натоварване, скорост, температура) триенето на измервателния накрайник на гумата, аеродинамичните загуби при гумата и колелото, триенето в лагерите на барабана (или по целесъобразност в двигателя и/или съединителя), както и аеродинамичните загуби на барабана.
 Паразитните загуби, съответстващи на границата гума/барабан, Fpl, изразени в нютони, се изчисляват от въртящия момент на силата Ft, мощността или отрицателното ускорение, както е показано в точки 5.1.2—5.1.5 по-долу.
 5.1.2. Метод на измерване на силата при измервателния накрайник на гумата
 Изчислява се
 Fpl = Ft (1 + rL/R)
 където:
 Ft
 е силата при измервателния накрайник на гумата в нютони (вж. точка 4.6.1);
 rL
 е разстоянието от оста на гумата до външната повърхност на барабана при стабилни условия, в m;
 R
 е радиусът на изпитвателния барабан в m.
 5.1.3. Метод на измерване на въртящия момент спрямо оста на барабана
 Изчислява се
 Fpl = Tt/R
 където:
 Tt
 е въртящият момент в Nm, както е определено в точка 4.6.1.
 R
 е радиусът на изпитвателния барабан в m.
 5.1.4. Метод на измерване на мощността на оста на барабана
 Изчислява се:
 където:
 V
 е електрическото напрежение, подавано на задвижването на машината, измерено във волтове;
 A
 е електричният ток, консумиран от задвижването на машината, измерен в ампери;
 Un
 е скоростта на изпитвателния барабан в km/h.
 5.1.5. Метод на измерване на отрицателното ускорение
 Изчисляват се паразитните загуби Fpl, в N.
 където:
 ID
 е инерционният момент на изпитвателния барабан при въртене в kg/m2;
 R
 е радиусът до повърхността на изпитвателния барабан в m;
 ωD0
 е ъгловата скорост на изпитвателния барабан без гума в rad/s;
 Δ0
 е стъпката на нарастване на времето, избрана за измерването на паразитните загуби, без гума, в секунди;
 IT
 е инерционният момент на изпитвателния накрайник, гумата и барабана при въртене в kg/m2;
 Rr
 е радиусът на търкаляне на гумата в m;
 ωT0
 е ъгловата скорост на ненатоварена гума в rad/s.
 5.2. Изчисляване на съпротивлението при търкаляне:
 5.2.1. Общи положения
 Съпротивлението при търкаляне Fr, изразено в нютони, се изчислява, като се използват стойностите, получени чрез изпитване на гумата съгласно условията, определени в настоящия международен стандарт, и като се извадят съответните паразитни загуби Fpl, получени съгласно точка 5.1.
 5.2.2. Метод на измерване на силата при измервателния накрайник на гумата
 Съпротивлението при търкаляне Fr, в нютони, се изчислява, като се използва формулата:
 Fr = Ft[1 + (rL/R)] – Fpl
 където:
 Ft
 е силата при измервателния накрайник на гумата в N;
 Fpl
 представлява паразитните загуби, както са изчислени в точка 5.1.2;
 rL
 е разстоянието от оста на гумата до външната повърхност на барабана при стабилни условия в m;
 R
 е радиусът на изпитвателния барабан в m.
 5.2.3. Метод на измерване на въртящия момент спрямо оста на барабана
 Съпротивлението при търкаляне Fr, в нютони, се изчислява по формулата:
 където:
 Tt
 е подаваният въртящ момент в Nm;
 Fpl
 представлява паразитните загуби, както са


text:
изчислени в точка 5.1.3;
 R
 е радиусът на изпитвателния барабан в m.
 5.2.4. Метод на измерване на мощността на оста на барабана
 Съпротивлението при търкаляне Fr, в нютони, се изчислява по формулата:
 където:
 V
 е електрическото напрежение, подавано на задвижването на машината, измерено във волтове;
 A
 е електричният ток, консумиран от задвижването на машината, измерен в ампери;
 Un
 е скоростта на изпитвателния барабан в km/h.
 Fpl
 представлява паразитните загуби, както са изчислени в точка 5.1.4;
 5.2.5. Метод на измерване на отрицателното ускорение
 Отрицателното ускорение Fr, в нютони, се изчислява, като се използва формулата:
 където:
 ID
 е инерционният момент на изпитвателния барабан при въртене в kg/m2;
 R
 е радиусът до повърхността на изпитвателния барабан в m;
 Fpl
 представлява паразитните загуби, както са изчислени в точка 5.1.5;
 Δv
 е стъпката на нарастване на времето, избрана за измерването, в секунди;
 Δωv
 е стъпката на нарастване на ъгловата скорост на изпитвателния барабан, без гума, в rad/s;
 IT
 е инерционният момент на изпитвателния накрайник, гумата и барабана при въртене в kg/m2;
 Rr
 е радиусът на търкаляне на гумата в m;
 Fr
 е съпротивлението при търкаляне в нютони.
 6. АНАЛИЗ НА ДАННИТЕ
 6.1. Коефициент на съпротивление при търкаляне
 Коефициентът на съпротивление при търкаляне Cr се изчислява чрез разделяне на съпротивлението при търкаляне на натоварването на гумата:
 където:
 Fr
 е съпротивлението при търкаляне в нютони;
 Lm
 е изпитвателното натоварване в kN.
 6.2. Температурна корекция
 Ако не може да се избегне извършването на измервания при температури, различни от 25 °C, (допустими са само температури, не по-ниски от 20 °C или не по-високи от 30 °C), тогава трябва да се направи температурна корекция с използване на следната формула, като:
 Fr25
 е съпротивлението при търкаляне при 25 °C, в нютони:
 F
 r25 = Fr
 [1 + K (tamb
 – 25)]
 където:
 Fr
 е съпротивлението при търкаляне в нютони;
 tamb
 е температурата на околната среда в градуси по Целзий;
 K
 е равно на:
 0,008 за гуми от клас С1;
 0,01 за гуми от клас С2;
 0,006 за гуми от клас С3.
 6.3. Корекция за диаметъра на барабана
 Резултатите от изпитването, получени с различни диаметри на барабана, трябва да бъдат сравнени, като се използва следната теоретична формула:
 F
 r02
 KF
 r01
 като:
 където:
 R
 1
 е радиусът на барабан 1 в m;
 R
 2
 е радиусът на барабан 2 в m;
 r
 T
 е половината от номиналния проектен диаметър на гумата в m;
 F
 r01
 е съпротивлението при търкаляне, измерено на барабан 1, в нютони;
 F
 r02
 е съпротивлението при търкаляне, измерено на барабан 2, в нютони.
 6.4. Резултат от измерването
 Когато броят на измерванията n е по-голям от 1, в зависимост от изискванията на точка 4.6, резултатът от измерването трябва да бъде средната стойност от стойностите Cr, получени за n брой измервания, след извършване на корекциите, описани в точки 6.2 и 6.3.
 6.5. Лабораторията трябва да гарантира въз основа на най-малко три измервания, че машината държи следните стойности за σm, измерени на единична гума:
 σm ≤ 0,075 N/kN за гуми от класове C1 и C2;
 σm ≤ 0,06 N/kN за гуми


text:
от клас C3.
 Ако изискването по-горе за σm не е изпълнено, трябва да бъде приложена следната формула за определяне на минималния брой измервания n (закръглен до следващата по-висока целочислена стойност), които се изискват за квалифицирането на машината като съответстваща на настоящото правило.
 n = (σm/x)2
 където:
 x
 =
 0,075 N/kN за гуми от класове C1 и C2;
 x
 =
 0,06 N/kN за гуми от клас С3.
 Ако е необходимо гумата да бъде измерена няколко пъти, групата гума/колело се демонтира от машината за времето между различните измервания.
 Ако продължителността на действията по демонтиране/монтиране е по-малка от 10 минути, продължителността на загряването, указано в точка 4.3 може да бъде намалена до:
 a)
 10 минути за гуми от клас C1;
 б)
 20 минути за гуми от клас C2;
 в)
 30 минути за гуми от клас C3.
 6.6. Следенето на лабораторната контролна гума трябва да се извършва на интервали, не по-големи от един месец. Следенето трябва да включва най-малко 3 отделни измервания, направени през този период от един месец. Средната стойност на трите измервания, направени през даден период от един месец, трябва да бъде оценена за отклонение от една месечна оценка до друга.
 (1) Тази измервана стойност включва също загубите в лагера и аеродинамичните загуби при колелото и гумата, които също трябва да бъдат взети предвид при допълнителен анализ на данните.
 (2) Тази измервана стойност включва също загубите в лагера и аеродинамичните загуби при колелото и гумата, които също трябва да бъдат взети предвид при допълнителен анализ на данните.
 (3) За гумите за леки автомобили, които принадлежат на категории, които не са посочени в ISO 4000-1:2010, налягането на напомпване трябва да е налягането, препоръчано от производителя на гуми, съответстващо на максималната товароносимост на гумите, намалена с 30 kРа.
 (4) Като процент от натоварването на единична гума или 85 % от максималната товароносимост за единична гума, посочена в приложимите ръководства по стандарти за гуми, ако не е маркирано на гумата.
 (5) Налягането на напомпване е маркирано на странѝцата или ако не е маркирано на странѝцата, както е посочено в приложимите ръководства по стандарти за гуми, съответстващо на максималната товароносимост на гумите за единична гума.
 (6) С изключение на метода на измерване на силата, измерваната стойност включва загубите в лагера и аеродинамичните загуби при колелото и гумата, както и загубите на барабана, които също трябва да бъдат взети предвид при допълнителен анализ на данните.
 Известно е, че триенето на лагерите на накрайника и барабана зависи от приложеното натоварване. Следователно то е различно при измерването на натоварена система и отчитане на изпитването при леко допиране. Поради практически причини обаче тази разлика може да не бъде взета под внимание.
 Допълнение 1
 ДОПУСТИМИ ОТКЛОНЕНИЯ НА ИЗПИТВАТЕЛНОТО ОБОРУДВАНЕ
 1. ЦЕЛ
 Граничните стойности, определени в настоящото приложение, са необходими за постигането на съответни нива на възпроизводими резултати от изпитване, които да могат също да бъдат съпоставени между различните изпитвателни лаборатории. Тези допустими отклонения не са предвидени да представляват пълен набор от инженерни спецификации за изпитвателното оборудване, а трябва да служат по-скоро като насоки за получаване на надеждни резултати от изпитванията.
 2.


text:
ИЗПИТВАТЕЛНИ ДЖАНТИ
 2.1. Широчина
 За джанти за гуми за леки автомобили (гуми от клас С1), широчината на изпитвателната джанта трябва да бъде същата като тази на измервателната джанта, определена в ISO 4000-1:2010, точка 6.2.2.
 За гуми за товарни автомобили и автобуси (С2 и С3) широчината на джантата трябва да бъде същата като тази на измервателната джанта, определена в ISO 4209-1:2001, точка 5.1.3.
 2.2. Издатина
 Издатината трябва да отговаря на следните критерии:
 а)
 максимална радиална издатина: 0,5 mm;
 б)
 максимална странична издатина: 0,5 mm.
 3. НАПАСВАНЕ НА БАРАБАНА И ГУМАТА
 Общи положения:
 Ъгловите отклонения са от критично значение за резултатите от изпитването.
 3.1. Прилагане на натоварването
 Посоката на натоварването трябва да бъде поддържана перпендикулярна на повърхността на изпитването и трябва да минава през центъра на колелото в границите на:
 а)
 1 mrad за методите на измерване на силата и отрицателното ускорение;
 б)
 5 mrad за методите за измерване на въртящия момент и мощността.
 3.2. Регулиране на гумата
 3.2.1. Ъгъл на страничния наклон на предните колела
 За всички методи равнината на колелото трябва да бъде перпендикулярна на повърхността на изпитването в границите на 2 mrad.
 3.2.2. Ъгъл на страничното увличане
 За всички методи равнината на гумата трябва да бъде успоредна на посоката на движение на повърхността на изпитването в границите на 1 mrad.
 4. ПРОВЕРКА НА ГРЕШКАТА
 Условията на изпитването трябва да бъдат поддържани в границите на посочените за тях стойности независимо от смущенията, причинени от нееднородността на гумата и джантата, така че да се сведе до минимум общата изменчивост на измерването на съпротивлението при търкаляне. За да се отговори на това изискване, средната стойност на измерванията, направени през периода на събиране на данни за съпротивлението при търкаляне, трябва да бъде в границите на грешките, посочени по-долу:
 а)
 натоварване на гумата:
 i)
 за LI ≤ 121) ± 20 N или ± 0,5 %, в зависимост от това, кое е по-голямо;
 ii)
 за LI > 121) ± 45 N или ± 0,5 %, в зависимост от това, кое е по-голямо;
 б)
 налягане на напомпване на студена гума: ± 3 kPa;
 в)
 скорост на повърхността:
 i)
 ± 0,2 km/h за методите на измерване на мощността, въртящия момент и отрицателното ускорение;
 ii)
 ± 0,5 km/h за метода на измерване на силата;
 г)
 време: ± 0,02 s
 5. ГРЕШКА НА ИЗМЕРВАТЕЛНИТЕ УРЕДИ
 Уредите, използвани за показване и записване на данните за изпитването, трябва да бъдат с грешка в рамките на допустимите отклонения, посочени по-долу:
 Параметър
 Индекс за товароносимост ≤ 121
 Индекс за товароносимост > 121
 Натоварване на гумата
 ± 10 N или ± 0,5 % (1)
 ± 30 N или ± 0,5 % (1)
 Налягане на напомпване
 ± 1 kPa
 ± 1,5 kPa
 Сила на измервателния накрайник
 ± 0,5 N или + 0,5 % (1)
 ± 1,0 N или + 0,5 % (1)
 Подаван въртящ момент
 ± 0,5 Nm или + 0,5 % (1)
 ± 1,0 Nm или + 0,5 % (1)
 Разстояние
 ± 1 mm
 ± 1 mm
 Електрическа мощност
 ± 10 W
 ± 20 W
 Температура
 ± 0,2 °C
 Скорост на повърхността
 ± 0,1


text:
km/h
 Време
 ± 0,01 s
 Ъглова скорост
 ± 0,1 %
 6. КОМПЕНСАЦИЯ ЗА ВЗАИМОДЕЙСТВИЕТО НА СИЛАТА НА НАТОВАРВАНЕ И СИЛАТА НА ИЗМЕРВАТЕЛНИЯ НАКРАЙНИК И ЗА НЕПРАВИЛНОТО ПРИЛАГАНЕ НА НАТОВАРВАНЕТО СЕ ПРЕДВИЖДА САМО ЗА МЕТОДА НА ИЗМЕРВАНЕ НА СИЛАТА
 Компенсация както за взаимодействието на силата на натоварването и силата на измервателния накрайник („взаимно смущаване“), така и за неправилното прилагане на натоварването може да бъде постигната чрез записване на силата на измервателния накрайник както при търкаляне напред, така и при търкаляне назад на гумата или чрез динамично калибриране на машината. Ако се записва силата на измервателния накрайник при търкаляне напред и при търкаляне назад (при всяко условие на изпитването), компенсацията се постига чрез изваждането на стойността „назад“ от стойността „напред“ и разделянето на резултата на две. Ако се предвижда динамично калибриране на машината, условията на компенсацията могат лесно да бъдат включени в обработката на данните от измерването.
 В случаите, в които търкалянето на гумата назад следва непосредствено приключването на търкалянето на гумата напред, времето на загряване за търкаляне на гумата назад трябва да бъде поне 10 минути за гуми от клас C1 и 30 минути за всички останали типове гуми.
 7. ГРАПАВОСТ НА ПОВЪРХНОСТТА НА ИЗПИТВАНЕ
 Грапавостта, измерена напречно, на гладката повърхност на стоманен барабан, трябва да има максимална средна стойност на височината на средната линия 6,3 μm.
 Забележка: В случаите, в които вместо гладка стоманена повърхност се използва текстурирана повърхност на барабана, този факт трябва да бъде отбелязан в протокола от изпитването. Текстурата на повърхността трябва да бъде с дълбочина 180 μm (зърнистост 80) и лабораторията е отговорна за поддържането на характеристиките на грапавост на повърхността. Не се препоръчва специфичен коефициент за случаите, в които се използва текстурирана повърхност на барабана.
 (1) Което от двете е по-голямо.
 Допълнение 2
 ШИРОЧИНА НА ИЗМЕРВАТЕЛНАТА ДЖАНТА
 1. ГУМИ ОТ КЛАС С1
 Широчината на измервателната джанта Rm е равна на произведението от номиналната широчина на профила SN и коефициента K2:
 Rm = K2 × SN
 закръглено до най-близката стандартна джанта, като K2 е коефициентът на отношението между широчината на джантата и височината на профила. За гуми, монтирани на дълбоки джанти с 5° наклон и с номинален диаметър, означен с двуцифрен код:
 K2 = 0,7 за коефициент на номиналното отношение от 95 до 75;
 K2 = 0,75 за коефициент на номиналното отношение от 70 до 60;
 K2 = 0,8 за коефициент на номиналното отношение 55 и 50;
 K2 = 0,85 за коефициент на номиналното отношение 45;
 K2 = 0,9 за коефициент на номиналното отношение от 40 до 30;
 K2 = 0,92 за коефициент на номиналното отношение 20 и 25.
 2. ГУМИ ОТ КЛАСОВЕ C2 И C3
 Широчината на измервателната джанта Rm е равна на произведението от номиналната широчина на профила SN и коефициента K4:
 Rm = K4 × SN, закръглено до най-близката стандартна широчина на джанта.
 Таблица 1
 Коефициенти за определяне на широчината на измервателна джанта
 Код на структурата на гумата
 Тип джанта
 Коефициент на номиналното отношение H/S
 Отношение широчина на измервателната джанта/височина на профила K4
 B, D, R
 наклон 5° конична
 от 100 до 75


text:
0,70
 70 и 65
 0,75
 60
 0,75
 55
 0,80
 50
 0,80
 45
 0,85
 40
 0,90
 наклон 15° конична (дълбока джанта)
 от 90 до 65
 0,75
 60
 0,80
 55
 0,80
 50
 0,80
 45
 0,85
 40
 0,85
 Забележка: Други коефициенти могат да бъдат определени за нови концепции (конструкции) на гуми.
 Допълнение 3
 ПРОТОКОЛ ОТ ИЗПИТВАНЕ И ДАННИ ЗА ИЗПИТВАНЕТО (СЪПРОТИВЛЕНИЕ ПРИ ТЪРКАЛЯНЕ )
 Част 1: Протокол
 1. Орган за одобрение на типа или техническа служба: ...
 2. Наименование и адрес на заявителя: ...
 3. Протокол от изпитване No: ...
 4. Производител и търговско наименование или търговско описание: ...
 5. Клас на гумата (C1, C2 или C3): ...
 6. Категорията на ползване: ...
 7. Коефициент на съпротивлението при търкаляне (коригиран за температура и диаметър на барабана): ...
 8. Коментари (ако има): ...
 9. Дата:
 10. Подпис:
 Част 2: Данни на изпитването
 1. Дата на изпитването: ...
 2. Идентификация на изпитвателната машина и повърхност/диаметър на барабана: ...
 3. Подробности по изпитваната гума: ...
 3.1. Означение на размера на гумата и описание на гумата според използването: ...
 3.2. Търговско наименование и търговско описание на гумата: ...
 3.3. Контролно налягане на напомпване kPa: ...
 4. Данни за изпитването:
 4.1. Измервателен метод: ...
 4.2. Скорост на изпитване km/h: ...
 4.3. Натоварване N:
 4.4. Налягане на напомпване при изпитване, първоначално: ...
 4.5. Разстояние от оста на гумата до външната повърхност на барабана при стабилни условия, rL: ...
 4.6. Широчина и материал на джантата, която се изпитва: ...
 4.7. Температура на околната среда °C: ...
 4.8. Изпитвателно натоварване при леко допиране (освен при метода на измерване на отрицателното ускорение) N: ...
 5. Коефициент на съпротивлението при търкаляне: ...
 5.1. Начална стойност (или средна стойност при повече от 1) N/kN: ...
 5.2. Стойност с корекция за температурата, N/kN: ...
 5.3. Стойност с корекция за температура и диаметър на барабана, N/kN: ...
 ПРИЛОЖЕНИЕ 7
 ПРОЦЕДУРИ НА ИЗПИТВАНЕ НА ПОКАЗАТЕЛИТЕ ВЪРХУ СНЯГ
 1. СПЕЦИФИЧНИ ОПРЕДЕЛЕНИЯ ЗА ИЗПИТВАНЕ ВЪРХУ СНЯГ, КОИТО СЕ РАЗЛИЧАВАТ ОТ СЪЩЕСТВУВАЩИТЕ
 1.1. „Изпитвателен цикъл“ означава еднократен пробег на натоварена гума по дадена повърхност за изпитване.
 1.2. „Изпитване на спиране“ означава серия от определен брой изпитвателни пробези на спиране със задействане на системата против блокиране на колелата, направени с една и съща гума неколкократно в рамките на кратък период от време.
 1.3. „Изпитване на задвижване“ означава серия от определен брой изпитвателни пробези на задвижване и развъртане съгласно стандарт F1805-06 на ASTM, направени с една и съща гума неколкократно в рамките на кратък период от време.
 2. МЕТОД НА ИЗМЕРВАНЕ НА ЗАДВИЖВАНЕТО И РАЗВЪРТАНЕТО ЗА ГУМИ ОТ КЛАСОВЕ С1 И С2
 За оценка на показателите върху сняг трябва да се използва процедурата на изпитване от стандарт F1805-06 на ASTM посредством стойностите на задвижване и развъртане на средно трамбован сняг. Индексът на плътност на снега, измерен с пенетрометър CTI (1), трябва да е между 70 и 80.
 2.1. Повърхността на трасето на изпитването трябва да има характеристиките на повърхността на средно трамбован сняг, посочени в таблица A2.1 в стандарт F1805-06 на ASTM.
 2.2. Натоварване на гумите трябва да бъде в съответствие с


text:
вариант 2 от точка 11.9.2 от стандарт F1805-06 на ASTM.
 3. МЕТОД НА СПИРАНЕ ВЪРХУ СНЯГ ЗА ГУМИ ОТ КЛАС С1
 3.1. Общи условия
 3.1.1. Писта за изпитване
 Изпитванията на спиране трябва да се извършват върху равна повърхност на изпитване с достатъчна дължина и широчина, с максимум 2 % наклон, покрита с трамбован сняг.
 Повърхността на снега трябва да се състои от твърдо трамбована основа от сняг с дебелина най-малко 3 cm и повърхностен слой от средно трамбован и подготвен сняг с дебелина приблизително 2 cm.
 Както температурата на въздуха, измерена около един метър над земята, така и температурата на снега, измерена на дълбочина около един сантиметър, трябва да е между – 2 °C и – 15 °C.
 Препоръчително е да се избягват пряка слънчева светлина, големи вариации на слънчевата светлина или влагата и вятър.
 Индексът на плътност на снега, измерен с пенетрометър CTI, трябва да е между 75 и 85.
 3.1.2. Превозно средство
 Изпитването се провежда със стандартно произведен лек автомобил в добра готовност за движение и оборудван със система против блокиране на колелата при спиране.
 Използваното превозно средство трябва да бъде такова, че натоварването на всяко колело да съответства на гумите, които се изпитват На едно и също превозно средство могат да се изпитват няколко различни размера гуми.
 3.1.3. Гуми
 Преди изпитването гумите трябва да бъдат балансирани и сработени чрез движение поне 100 km върху суха настилка. Преди извършването на изпитване повърхността на гумата в контакт със снега се почиства.
 Гумите трябва да престоят при температурата на външната околната среда поне два часа преди монтирането им за изпитвания. След това налягането на гумите трябва да се регулира до стойностите, определени за изпитването.
 В случай, че на превозното средство не могат да се монтират едновременно еталонните гуми и гумите, за чието одобрение се кандидатства, трета гума („контролна“ гума) може да се използва като междинна гума. Първо се изпитва контролната гума спрямо еталонната гума на друго превозно средство, а след това — гумата, за чието одобрение се кандидатства, спрямо контролната гума на превозното средство.
 3.1.4. Натоварване и налягане
 Товарът на превозното средство трябва да бъде такъв, че полученото натоварване на гумите да е между 60 и 90 % от натоварването, съответстващо на индекса за товароносимост на гумите
 Налягането на напомпване на студена гума трябва да е 240 kPa.
 3.1.5. Измервателни уреди
 Превозното средство трябва да се оборудва с калибрирани датчици, подходящи за измервания през зимата. Трябва да има система за събиране на данни за съхраняване на измерванията.
 Грешката на датчиците и системите за измерване трябва да е такава, че относителната неопределеност на измерените или изчислени средни максимално постигнати отрицателни ускорения да е по-малка от 1 %.
 3.2. Последователност на изпитването
 3.2.1. За всяка гума, за чието одобрение се кандидатства, и стандартна еталонна гума, пробезите на спиране със задействане на системата против блокиране на колелата се повтарят най-малко 6 пъти.
 Зоните, в които спирането със задействане на системата против блокиране на колелата се прилага в пълна степен, не трябва да се припокриват.
 Когато се изпитва нов комплект гуми, пробезите се извършват


text:
след като траекторията на превозното средство се премести встрани, за да не се спира върху следите от предишната гума.
 Когато вече е невъзможно да не се припокриват зоните, в които спирането със задействане на системата против блокиране на колелата се прилага в пълна степен, пистата за изпитване трябва да се подготви отново.
 Задължителна последователност:
 6 пъти със стандартна еталонна гума, след това преместване встрани за изпитване на следващата гума на нова повърхност;
 6 пъти с гума 1, за чието одобрение се кандидатства, след това преместване встрани;
 6 пъти с гума 2, за чието одобрение се кандидатства, след това преместване встрани;
 6 пъти със стандартна еталонна гума, след това преместване встрани.
 3.2.2. Ред на изпитване:
 Ако трябва да бъде оценена само една гума, за чието одобрение се кандидатства, редът на изпитването трябва да бъде:
 R1 – T – R2
 където:
 R1 е първоначалното изпитване на стандартна еталонна гума, R2 е повторното изпитване на стандартна еталонна гума и T е изпитването на гумата, за чието одобрение се кандидатства и която трябва да бъде оценена.
 Максимум две гуми, за чието одобрение се кандидатства, могат да бъдат изпитвани, преди да бъде повторено изпитването на стандартна еталонна гума, например:
 R1 – T1 – T2 – R2
 3.2.3. Сравнителните изпитвания на стандартни еталонни гуми и гуми, за чието одобрение се кандидатства, трябва да бъдат повторени в два различни дни.
 3.3. Процедура на изпитване
 3.3.1. Превозното средство трябва да се движи със скорост не по-малка от 28 km/h.
 3.3.2. Когато е достигната зоната на измерване, скоростният лост се поставя в неутрално положение, педалът на спирачката се натиска рязко с постоянно усилие, достатъчно да предизвика задействането на системата против блокиране на колелата на всички колела и да има за последица стабилно отрицателно ускорение на превозното средство, и се държи натиснат, докато скоростта стане по-малка от 8 km/h.
 3.3.3. Средното максимално постигнато отрицателно ускорение между 25 km/h и 10 km/h се изчислява от измерванията за време, разстояние, скорост или ускорение.
 3.4. Оценка на данните и представяне на резултатите
 3.4.1. Параметри, които се протоколират
 3.4.1.1.
 За всяка гума и всяко изпитване на спиране се изчисляват и протоколират средното и стандартното отклонение на максималното достигано отрицателно ускорение.
 Коефициентът на вариация CV на изпитването на спиране на гума се изчислява по формулата:
 3.4.1.2
 Среднопретеглените стойности от две последователни изпитвания на стандартна еталонна гума се изчисляват, като се вземе предвид броят на изпитаните междувременно гуми, за чието одобрение се кандидатства.
 В случай на ред на изпитване R1 – T – R2 се приема, че средното максимално достигано отрицателно ускорение на стандартна еталонна гума, което трябва да бъде използвано за сравнението с показателите на гумата, за чието одобрение се кандидатства, е:
 wa(SRTT) = (R1 + R2)/2
 където:
 R1 е усредненото средно максимално достигано отрицателно ускорение за първото изпитване на стандартна еталонна гума и R2 е усредненото средно максимално достигано отрицателно ускорение за второто изпитване на стандартна еталонна гума.
 В случай на ред на изпитване R1 – T1 – T2 – R2 се приема, че средното максимално достигано отрицателно ускорение на стандартна еталонна гума, което


text:
трябва да бъде използвано за сравнението с показателите на гумата, за чието одобрение се кандидатства, е:
 средна стойност (стандартна еталонна гума) = 2/3 R1 + 1/3 R2 за сравнение с гумата T1, за чието одобрение се кандидатства;
 и
 средна стойност (стандартна еталонна гума) = 1/3 R1 + 2/3 R2 за сравнение с гумата T2, за чието одобрение се кандидатства.
 3.4.1.3.
 Индексът на показателите върху сняг в % на гума, за чието одобрение се кандидатства, се изчислява по формулата:
 3.4.2. Статистическо валидиране
 Наборите от повторно измереното или изчислено максимално достигано отрицателно ускорение за всяка гума трябва да се изследват за нормалност, отклонение, евентуални нетипични стойности.
 Съвместимостта на средните стойности и стандартните отклонения на последователни изпитвания на спиране на стандартна еталонна гума трябва да бъде проучена.
 Средните стойности за две последователни изпитвания на спиране на стандартна еталонна гума не трябва да се различават с повече от 5 %.
 Коефициентът на вариация на всяко изпитване на спиране трябва да бъде по-малък от 6 %.
 Ако тези условия не са изпълнени, изпитванията трябва да се извършат отново, след като пистата за изпитване се подготви наново.
 (1) За подробности вж. допълнението към стандарт F1805-06 на ASTM.
 Допълнение 1
 ОПРЕДЕЛЕНИЕ НА ПИКТОГРАМАТА „АЛПИЙСКИ СИМВОЛ“
 Минимум 15 mm основа и 15 mm височина; поставя се в непосредствена близост до маркировката M+S, ако има такава.
 Чертежът не е в реален мащаб.
 Допълнение 2
 ПРОТОКОЛИ ОТ ИЗПИТВАНЕ И ДАННИ ЗА ИЗПИТВАНЕТО
 Част 1 — Протокол
 1. Орган за одобрение на типа или техническа служба: ...
 2. Наименование и адрес на заявителя: ...
 3. Протокол от изпитване No: ...
 4. Производител и търговско наименование или търговско описание: ...
 5. Клас на гумата:
 6. Категория на ползване: ...
 7. Индекс за сняг спрямо стандартна еталонна гума съгласно точка 6.4.1.1.
 7.1. Използвани процедура на изпитване и стандартна еталонна гума: ...
 8. Коментари (ако има): ...
 9. Дата:
 10. Подпис:
 Част 2 — Данни за изпитването
 1. Дата на изпитването: ...
 2. Местоположение на пистата за изпитване: ...
 2.1. Характеристики на пистата за изпитване:
 В началото на изпитванията
 В края на изпитванията
 Спецификации
 Атмосферни условия
 Температура на околната среда
 от – 2 °C до – 15 °С
 Температура на снега
 от – 2 °C до – 15 °С
 Индекс CTI
 от 70 до 90
 Други
 3. Превозното средство, което се изпитва (марка, модел и тип, година): ...
 4. Подробности за гумата за изпитване: ...
 4.1. Означение на размера на гумата и описание на гумата според използването: ...
 4.2. Търговско наименование и търговско описание на гумата: ...
 4.3. Данни на гумата за изпитване: ...
 Стандартна еталонна гума, която се изпитва (първо изпитване)
 Гума, за чието одобрение се кандидатства
 Гума, за чието одобрение се кандидатства
 Стандартна еталонна гума, която се изпитва (второ изпитване)
 Размери на гумата
 Код на широчината на джантата, която се изпитва
 Натоварване на гумата отпред/отзад (kg)
 Натоварване на гумата отпред/отзад (%)
 Налягане на гумата (kPa):
 5. Резултати от изпитването: средно максимално постигнато отрицателно ускорение (m/s2)/коефициент на задвижване (1).
 Пробег No
 Спецификация
 Стандартна еталонна гума, която се изпитва (първо изпитване)
 Гума, за чието


text:
одобрение се кандидатства
 Гума, за чието одобрение се кандидатства
 Стандартна еталонна гума, която се изпитва (второ изпитване)
 1
 2
 3
 4
 5
 6
 Средна стойност
 Стандартно отклонение
 CV (%)
 < 6 %
 Стандартна еталонна гума, която се изпитва, за утвърждаване
 (Стандартна еталонна гума, която се изпитва) < 5 %
 Средна стойност за стандартна еталонна гума, която се изпитва
 Индекс за сняг
 100
 (1) Ненужното се зачерква.


text:
 27.6.2019
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 174/26
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 166/2017
 от 22 септември 2017 година
 за изменение на приложение II (Технически правила, стандарти, изпитвания и сертифициране) към Споразумението за ЕИП [2019/1054]
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство („Споразумението за ЕИП“), и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Регламент (ЕС) 2017/1200 на Комисията от 5 юли 2017 г. относно отказ за разрешаване на някои здравни претенции за храните, различни от претенциите, които се отнасят до намаляване на риска от заболяване и до развитието и здравето на децата (1) следва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.
 (2)
 Регламент (ЕС) 2017/1201 на Комисията от 5 юли 2017 г. относно отказ за разрешаване на здравна претенция за храни, различна от претенциите, които се отнасят до намаляване на риска от заболяване и до развитието и здравето на децата (2) следва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.
 (3)
 Регламент (ЕС) 2017/1202 на Комисията от 5 юли 2017 г. относно отказ за разрешаване на някои здравни претенции за храни, различни от претенциите, които се отнасят до намаляването на риска от заболяване и до развитието и здравето на децата (3) следва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.
 (4)
 Настоящото решение се отнася до законодателство относно хранителните продукти. Законодателството относно хранителните продукти не се прилага по отношение на Лихтенщайн дотогава, докато прилагането на Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно търговията със селскостопански продукти включва Лихтенщайн, както е посочено в уводната част на глава XII от приложение II към Споразумението за ЕИП. Следователно настоящото решение не се прилага по отношение на Лихтенщайн.
 (5)
 Поради това приложение II към Споразумението за ЕИП следва да бъде съответно изменено,
 ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
 Член 1
 След точка 125 (Регламент (ЕС) 2017/644 на Комисията) от глава XII на приложение II към Споразумението за ЕИП се вмъкват следните точки:
 „126.
 32017 R 1200: Регламент (ЕС) 2017/1200 на Комисията от 5 юли 2017 г. относно отказ за разрешаване на някои здравни претенции за храните, различни от претенциите, които се отнасят до намаляване на риска от заболяване и до развитието и здравето на децата (OB L 173, 6.7.2017 г., стр. 1).
 127.
 32017 R 1201: Регламент (ЕС) 2017/1201 на Комисията от 5 юли 2017 г. относно отказ за разрешаване на здравна претенция за храни, различна от претенциите, които се отнасят до намаляването на риска от заболяване и до развитието и здравето на децата (OB L 173, 6.7.2017 г., стр. 4).
 128.
 32017 R 1202: Регламент (ЕС) 2017/1202 на Комисията от 5 юли 2017 г. относно отказ за разрешаване на някои здравни претенции за храни, различни от претенциите, които се отнасят до намаляването на риска от заболяване и до развитието и здравето на децата (OB L 173, 6.7.2017 г., стр. 6).“
 Член 2
 Текстовете на регламенти (ЕС) 2017/1200, (ЕС) 2017/1201 и (ЕС) 2017/1202 на исландски и норвежки език, които ще бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 3


text:
Настоящото решение влиза в сила на 23 септември 2017 г., при условие че са внесени всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението за ЕИП (*1).
 Член 4
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 22 септември 2017 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 Sabine MONAUNI
 (1) ОВ L 173, 6.7.2017 г., стр. 1.
 (2) ОВ L 173, 6.7.2017 г., стр. 4.
 (3) ОВ L 173, 6.7.2017 г., стр. 6.
 (*1) Без отбелязани конституционни изисквания.


text:
 Важна правна забележка
 |
 21958A0529(01)
 Официален вестник n° 017 , 19/03/1959 стр. 0309 - 0311 специално финландско издание: глава 11 том 1 стр. 0005 специално шведско издание: глава 11 том 1 стр. 0005 специално гръцко издание: глава 11 том 1 стр. 0003 специално испанско издание: глава 12 том 1 стр. 0024 специално португалско издание глава 12 том 1 стр. 0024 специално чешко издание глава 11 том 11 стр. 3 - 3 специално испанско издание глава 11 том 11 стр. 3 - 3 специално унгарско издание глава 11 том 11 стр. 3 - 3 специално литвийско издание глава 11 том 11 стр. 3 - 3 LV.ES глава 11 том 11 стр. 3 - 3 MT.ES глава 11 том 11 стр. 3 - 3 PL.ES глава 11 том 11 стр. 3 - 3 SK.ES глава 11 том 11 стр. 3 - 3 специално словенско издание глава 11 том 11 стр. 3 - 3 UNTS 1959 VOL 335 стр. 161 UN-18/06/1959-4783
 19580529Споразумение между Европейската общност за атомна енергия (Евратом) и правителството на САЩкато имат предвид, че с Римския договор от 25 март 1957 г. Кралство Белгия, Федерална република Германия, Френската република, Италианската република, Великото херцогство Люксембург и Кралство Нидерландия основаха Европейска общност за атомна енергия (Евратом) с цел да допринесат, чрез създаването на необходими условия за формирането и бързото развитие и ръст на ядрената промишленост, за повишаване качеството на живот в страните-членки и за развитието на търговския обмен с други страни;като имат предвид, че правителството на САЩ учреди Програма за международно сътрудничество, позволяващо на народите, които взимат участие в нея, да се възползуват от предимството на използването на атомната енергия за мирни цели, в цялото измерение, което биха позволили развитието на техническия прогрес и съображенията за защита и обща сигурност;като имат предвид, че Европейската общност за атомна енергия (Евратом) и правителството на САЩ изразиха тяхното общо желание за осъществяване на тясно сътрудничество в сферата на използването на атомната енергия за мирни цели, и Европейската общност за атомна енергия (Евратом) предлага да поддържа широка програма, съобразена с общите предимства;като имат предвид, че сключването на споразумение, учредяващо сътрудничество в сферата на използването на атомната енергия за мирни цели, ще доведе до полезни промени в опитите и техническия прогрес, ще отбележи началото, както върху правителствения проект, така и върху индустриалния, на една нова ера на взаимно изгодни дейности и ще засили солидарността в Европа и оттам и атлантическата солидарност.Договарящите се страни се споразумяха за следното:Член IДоговарящите се страни ще си сътрудничат при изпълнението на програми, насочени към използването на атомната енергия за мирни цели. Това сътрудничество ще се осъществява от време на време и според нуждите, съобразно клаузите и условията, които могат да бъдат приети при съблюдаване на законови постановления, съответно приложими за договарящите се страни. Особено разбираемо е по отношение на законите в сила, предоставеното сътрудничество от правителството на САЩ да бъде осъществено по силата на споразумение за сътрудничество, уредено в съответствие на раздел 123 от Закона от 1954 г. за атомната енергия и неговите изменения.Член IIПо силата на настоящото споразумение, терминът "договарящи страни"


text: посочва Европейската общност за атомна енергия (Евратом), действаща посредством своята Комисия, и правителството на САЩ. Терминът "договаряща страна" посочва една от договарящите страни.Член IIIНастоящото споразумение ще влезе в сила в деня, в който всяка договаряща страна получи от другата страна писмено уведомление, удостоверяващо че е удовлетворила всички необходими законови и конституционни изисквания за влизането в сила на настоящото споразумение.В ДОКАЗАТЕЛСТВО ЗА КОЕТО долуподписаните, надлежно упълномощени за целта съответно от Общността и правителството на Канада, полагат подписите си под настоящото споразумение.Съставено в Брюксел на 29 май 1958 година и във Вашингтон на 19 юни 1958 година, в два екземпляра, на английски, италиански, немски, нидерландски и френски език, като текстовете на всеки един от тези езици са еднакво автентични.За правителството на САЩ:John Foster DullesLewis L. StraussЗа Европейската общност за атомна енергия (Евратом):Louis ArmandEnrico MediPaul De GrooteHeinz KrekelerE.M.J.A. Sassen--------------------------------------------------


text:
 3.9.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 232/28
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 71/2009
 от 29 май 2009 година
 за изменение на приложение XIII (Транспорт) към Споразумението за ЕИП
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с Протокола за адаптиране на Споразумението за Европейското икономическо пространство, наричано по-нататък „Споразумението“, и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Приложение XIII към Споразумението бе изменено с Решение на Съвместния комитет на ЕИП No 50/2009 от 24 април 2009 г. (1).
 (2)
 Регламент (ЕО) No 298/2009 на Комисията от 8 април 2009 г. за изменение на Регламент (EО) No 474/2006 за създаване на списък на Общността на въздушните превозвачи, предмет на оперативна забрана в границите на Общността (2), следва да се включи в Споразумението,
 РЕШИ:
 Член 1
 В точка 66щаб (Регламент (ЕО) No 474/2006 на Комисията) от приложение XIII към Споразумението се добавя следното тире:
 „—
 32009 R 0298: Регламент (ЕО) No 298/2009 на Комисията от 8 април 2009 г. (ОВ L 95, 9.4.2009 г., стр. 16).“
 Член 2
 Текстовете на Регламент (ЕО) No 298/2009 на исландски и норвежки език, които предстои да бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила на 30 май 2009 г., при условие че всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението, са внесени в Съвместния комитет на ЕИП (3).
 Член 4
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 29 май 2009 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 Alan SEATTER
 (1) ОВ L 162, 25.6.2009 г., стр. 31.
 (2) ОВ L 95, 9.4.2009 г., стр. 16.
 (3) Без отбелязани конституционни изисквания.


text:
 Важна правна забележка
 |
 22004D0131
 Официален вестник n° L 064 , 10/03/2005 стр. 0067 - 0069
 Решение на Съвместния комитет на ЕИПNo 131/2004от 24 септември 2004 годиназа изменение на приложение ХV (Държавна помощ) към Споразумението за ЕИПСЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с Протокола за адаптиране на Споразумението за Европейското икономическо пространство, наричано по-долу "споразумението", и по-специално член 98 от него,като има предвид, че:(1) Приложение ХV към споразумението бе изменено с Решение No 80/2004 на Съвместния комитет на ЕИП от 8 юни 2004 г. [1].(2) Регламент (ЕО) No 363/2004 на Комисията от 25 февруари 2004 г. за изменение на Регламент (ЕО) No 68/2001 за прилагане на членове 87 и 88 от Договора за създаване на Европейската общност по отношение на помощта за обучение [2] трябва да се включи в споразумението.(3) Регламент (ЕО) No 364/2004 на Комисията от 25 февруари 2004 г. за изменение на Регламент (ЕО) No 70/2001 относно разширяването на приложното му поле и включването в него на помощта за изследвания и развитие [3] трябва да се включи в споразумението,РЕШИ:Член 11. Точка 1г (Регламент (ЕО) No 68/2001 на Комисията) от приложение ХV към споразумението се изменя, както следва:1.1. поставя се запетая и се добавя следното:"изменен със:- 32004 R 0363: Регламент (ЕО) No 363/2004 на Комисията от 25 февруари 2004 г. (ОВ L 63, 28.2.2004 г., стр. 20).";1.2. промяна в) се заменя със следната:"Член 1 се чете: "Настоящият регламент се прилага за помощи за обучение във всички сектори, обхванати от членове 61—64 от Споразумението за ЕИП, с изключение на помощите, попадащи в обхвата на Регламент (ЕО) No 1407/2002."";1.3. добавя се следната промяна:"к) в член 7, параграф 1, думите "член 27 от Регламент (ЕО) No 659/1999 на Съвета" следва да се четат "член 27 от протокол 3 към Споразумението за наблюдение и съдебно сътрудничество";л) в член 7а думите "член 88, параграф 3 от Договора" следва да се четат "член 1, параграф 3 от протокол 3 към Споразумението за наблюдение и съдебно сътрудничество". Изразът "съвместим с общия пазар" следва да се чете "съвместим с функционирането на Споразумението за ЕИП". Изречението "член 87, параграф 3 от Договора" следва да се чете "член 61, параграф 3 от Споразумението за ЕИП"."2. Точка 1е (Регламент (ЕО) No 70/2001) от приложение ХV към споразумението се изменя, както следва:2.1. поставя се запетая и се добавя следното:"изменен със:- 32004 R 0364: Регламент (ЕО) No 364/2004 на Комисията от 25 февруари 2004 г. (ОВ L 63, 28.2.2004 г., стр. 22).";2.2. промени д), е), ж), з) и и) стават съответно промени ж), з), и), й) и к);2.3. след промяна г) се добавят следните промени:"д) думите "член 87, параграф 3, буква а)" и "член 87, параграф 3, буква а) от Договора" следва да се четат "член 61, параграф 3, буква а) от Споразумението за ЕИП";е) думите "член 87, параграф 3, буква в)" и "член 87, параграф 3, буква в) от Договора" следва да се четат "член 61, параграф 3, буква в) от Споразумението за ЕИП";"2.4. в новата промяна и) думите "по отношение на членове 4


text: и 5" се добавят в началото на текста на промяната;2.5. в новата промяна й) думите "в членове 3 и 5" се заменят с думите "в членове 3, 5, 5а, 5б, 5в и 9а";2.6. новата промяна к) се заменя със следното:"В член 4, параграф 2 думите "член 87, параграф 3, букви а) и в) от Договора" следва да се четат "член 61, параграф 3, букви а) и в) от Споразумението за ЕИП."";2.7. добавят се следните промени:"л) в член 6а, параграф 2 думите "Насоките на Общността относно държавните помощи за спасяване и преструктуриране на фирми в затруднение" следва да се четат "Насоките на Общността относно държавните помощи за спасяване и преструктуриране на фирми в затруднение и процедурният и оперативен правилник на Надзорния орган на ЕАСТ в сферата на държавните помощи, глава 16 относно помощите за спасяване и преструктуриране на фирми в затруднение";м) в член 9 думите "член 27 от Регламент (ЕО) No 659/1999 на Съвета" следва да се четат "член 27 от протокол 3 към Споразумението за наблюдение и съдебно сътрудничество"."Член 2Текстовете на Регламенти (ЕО) No 363/2004 и (ЕО) No 364/2004 на исландски и норвежки език, които предстои да бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.Член 3Настоящото решение влиза в сила на 25 септември 2004 г., при условие че са представени всички нотификации в съответствие с член 103, параграф 1 от споразумението пред Съвместния комитет на ЕИП [****].Член 4Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.Съставено в Брюксел на 24 септември 2004 година.За Съвместния комитет на ЕИППредседателKjartan Jóhannsson[1] ОВ L 349, 25.11.2004 г., стр. 37.[2] ОВ L 63, 28.2.2004 г., стр. 20.[3] ОВ L 63, 28.2.2004 г., стр. 22.[****] Не са посочени конституционни изисквания.--------------------------------------------------


text:
 Важна правна забележка
 |
 22004D0032
 Официален вестник n° L 127 , 29/04/2004 стр. 0143 - 0143 специално чешко издание глава 11 том 09 стр. 59 - 59 специално испанско издание глава 11 том 09 стр. 59 - 59 специално унгарско издание глава 11 том 09 стр. 59 - 59 специално литвийско издание глава 11 том 09 стр. 59 - 59 LV.ES глава 11 том 09 стр. 59 - 59 MT.ES глава 11 том 09 стр. 59 - 59 PL.ES глава 11 том 09 стр. 59 - 59 SK.ES глава 11 том 09 стр. 59 - 59 специално словенско издание глава 11 том 09 стр. 59 - 59
 Решение на Съвместния комитет на ЕИПNo 32/2004от 19 март 2004 годиназа изменение на приложение XXI (Статистика) към Споразумението за ЕИПСЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с Протокола за адаптиране на Споразумението за Европейското икономическо пространство, наричано по-нататък "споразумението", и по-специално член 98 от него,като има предвид, че:(1) Приложение XXI към споразумението е изменено с Решение No 14/2004 на Съвместния комитет на ЕИП от 6 февруари 2004 г. [1].(2) Регламент (ЕО) No 1177/2003 на Европейския парламент и на Съвета относно статистическите данни на Общността за доходите и условията на живот (ЕU-SILC) [2] трябва да бъде включен в споразумението.(3) Настоящото решение не се прилага по отношение на Лихтенщайн,РЕШИ:Член 1След точка 18з (Регламент (ЕО) No 1216/2003 на Комисията) от приложение XXI към споразумението се добавя следната точка:"18и. 32003 R 1177: Регламент (ЕО) No 1177/2003 на Европейския парламент и на Съвета относно статистическите данни на Общността за доходите и условията на живот (ЕU-SILC) (ОВ L 165, 3.7.2003 г., стр. 1).За целите на настоящото споразумение разпоредбите на регламента следва да се четат със следните изменения:Настоящият регламент не се прилага за Лихтенщайн."Член 2Текстовете на Регламент (ЕО) No 1177/2003 на исландски и норвежки език предстои да се публикуват в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз и са автентични.Член 3Настоящото решение влиза в сила на 20 март 2004 г., при условие че всички нотификации до Съвместния комитет на ЕИП съгласно член 103, параграф 1 от споразумението са направени [***].Член 4Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.Съставено в Брюксел на 19 март 2004 година.За Съвместния комитет на ЕИППредседателP. Westerlund[1] ОВ L 116, 22.4.2004 г., стр. 66.[2] ОВ L 165, 3.7.2003 г., стр. 1.[***] Посочени са конституционни изисквания.--------------------------------------------------


text:
 26.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 311/25
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 272/2014
 от 12 декември 2014 година
 за изменение на приложение II (Технически правила, стандарти, изпитвания и сертифициране) към Споразумението за ЕИП [2015/2139]
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство („Споразумението за ЕИП“), и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Регламент (ЕС) No 186/2014 на Комисията от 26 февруари 2014 г. за изменение на Регламент (ЕС) No 823/2012 по отношение на датите на изтичане на срока на одобрението на активните вещества етоксисулфурон, оксадиаржил и варфарин (1) следва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.
 (2)
 Поради това приложение II към Споразумението за ЕИП следва да бъде съответно изменено,
 ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
 Член 1
 В точка 13аа (Регламент (ЕС) No 823/2012 на Комисията) от глава XV на приложение II към Споразумението за ЕИП се добавя следното тире:
 „—
 32014 R 0186: Регламент (ЕС) No 186/2014 на Комисията от 26 февруари 2014 г. (ОВ L 57, 27.2.2014 г., стр. 22).“
 Член 2
 Текстовете на Регламент (ЕС) No 186/2014 на исландски и норвежки език, които ще бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила на 13 декември 2014 г., при условие че са внесени всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението за ЕИП (2), или на датата, на която влиза в сила Решение на Съвместния комитет на ЕИП No 204/2014 от 30 септември 2014 г. (3), ако тази дата е по-късна.
 Член 4
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 12 декември 2014 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 Kurt JÄGER
 (1) ОВ L 57, 27.2.2014 г., стр. 22.
 (2) Без отбелязани конституционни изисквания.
 (3) ОВ L 202, 30.7.2015 г., стр. 64.


text:
 Важна правна забележка
 |
 22001D0003
 Официален вестник n° L 066 , 08/03/2001 стр. 0045 - 0045 специално чешко издание глава 11 том 06 стр. 6 - 6 специално испанско издание глава 11 том 06 стр. 6 - 6 специално унгарско издание глава 11 том 06 стр. 6 - 6 специално литвийско издание глава 11 том 06 стр. 6 - 6 LV.ES глава 11 том 06 стр. 6 - 6 MT.ES глава 11 том 06 стр. 6 - 6 PL.ES глава 11 том 06 стр. 6 - 6 SK.ES глава 11 том 06 стр. 6 - 6 специално словенско издание глава 11 том 06 стр. 6 - 6
 Решение на Съвместния комитет на ЕИПNo 3/2001от 31 януари 2001 годиназа изменение на приложение II (Технически правила, стандарти, изпитвания и сертифициране) към Споразумението за ЕИПСЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с Протокол за адаптиране на Споразумението за Европейското икономическо пространство, оттук нататък наричано "Споразумението", и по-специално член 98 от него,като има предвид, че:(1) Приложение II към споразумението беше изменено с Решение No 30/2000 на Съвместния комитет на ЕИП от 31 март 2000 г. [1].(2) Решение 2000/367/ЕО на Комисията от 3 май 2000 г. относно прилагане на Директива 89/106/ЕИО на Съвета по отношение на класификацията за огнеустойчивост на строителни продукти, строителни конструкции и части от тях [2] трябва да се включи в споразумението,РЕШИ:Член 1В точка 1 (Директива 89/106/ЕИО на Съвета) на глава ХХI на приложение II към споразумението, се добавя следното тире:- "— 32000 D 0367: Решение 2000/367/ЕО на Комисията от 3 май 2000 г. (ОВ L 133, 6.6.2000 г., стр. 26)."Член 2Текстовете на Решение 2000/367/ЕО на Комисията на исландски и норвежки език, които предстои да бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейските общности, са автентични.Член 3Настоящото решение влиза в сила на 1 февруари 2001 г., при условие че всички нотификации до Съвместния комитет на ЕИП [***] съгласно член 103, параграф 1 от споразумението са направени.Член 4Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.Съставено в Брюксел на 31 януари 2001 година.За Съвместния комитет на ЕИППредседателP. Westerlund[1] ОВ L 141, 15.6.2000 г., стр. 53.[2] ОВ L 133, 6.6.2000 г., стр. 26.[***] Не са посочени конституционни изисквания.--------------------------------------------------


text:
 Важна правна забележка
 |
 22001D0096
 Официален вестник n° L 251 , 20/09/2001 стр. 0023 - 0023 специално чешко издание глава 11 том 06 стр. 265 - 265 специално испанско издание глава 11 том 06 стр. 265 - 265 специално унгарско издание глава 11 том 06 стр. 265 - 265 специално литвийско издание глава 11 том 06 стр. 265 - 265 LV.ES глава 11 том 06 стр. 265 - 265 MT.ES глава 11 том 06 стр. 265 - 265 PL.ES глава 11 том 06 стр. 265 - 265 SK.ES глава 11 том 06 стр. 265 - 265 специално словенско издание глава 11 том 06 стр. 265 - 265
 Решение на Съвместния комитет на ЕИПNo 96/2001от 13 юли 2001 годинаотносно изменение на приложение XIV (Конкуренция) към Споразумението за ЕИПСЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,като взе предвид Споразумението за Европейско икономическо пространство, изменено с Протокола за адаптиране на Споразумението за Европейско икономическо пространство, по-нататък наричано "Споразумението", и по специално член 98 от него,като има предвид, че:(1) Приложение XIV към споразумението беше изменено с Решение No 113/2000 на Съвместния комитет на ЕИП от 22 декември 2000 г. [1].(2) Регламент (ЕО) No 1324/2001 на Комисията от 29 юни 2001 г. относно изменение на Регламент (ЕИО) No 1617/93 по отношение на консултациите по пътническите тарифи и разпределението на слотовете по летищата [2] следва да се включи в споразумението,РЕШИ:Член 1Следното тире се добавя към точка 11б (Регламент (ЕИО) No 1617/93 на Комисията) от приложение XIV към споразумението:- "— 32001 R 1324: Регламент (ЕО) No 1324/2001 на Комисията от 29 юни 2001 г. (ОВ L 177, 30.6.2001 г., стр. 56)."Член 2Текстовете на Регламент (ЕО) No 1324/2001 на исландски и норвежки език, които предстои да бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейските общности, са автентични.Член 3Настоящото решение влиза в сила считано от 1 юли 2001 г., при условие че всички нотификации до Съвместния комитет на ЕИП съгласно член 103, параграф 1 от Споразумението са направени [***].Член 4Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейските общности.Съставено в Брюксел на 13 юли 2001 година.За Съвместния комитет на ЕИППредседателE. Bull[1] ОВ L 52, 22.2.2001 г., стр. 38.[2] ОВ L 177, 30.6.2001 г., стр. 56.[***] Не са посочени конституционни изисквания.--------------------------------------------------


text:
 12.12.2019
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 323/22
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 11/2018
 от 9 февруари 2018 година
 за изменение на приложение II (Технически правила, стандарти, изпитвания и сертифициране) към Споразумението за ЕИП [2019/2047]
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство („Споразумението за ЕИП“), и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Регламент (ЕС) 2017/1250 на Комисията от 11 юли 2017 г. за изменение на приложение I към Регламент (ЕО) No 1334/2008 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на премахването на ароматизиращо вещество 4,5-епоксидек-2(транс)-енал от списъка на Съюза (1) следва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.
 (2)
 Настоящото решение се отнася до законодателство относно хранителните продукти. Законодателството относно хранителните продукти не се прилага по отношение на Лихтенщайн дотогава, докато прилагането на Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно търговията със селскостопански продукти включва Лихтенщайн, както е посочено във въведението на глава XII от приложение II към Споразумението за ЕИП. Поради това настоящото решение не се прилага по отношение на Лихтенщайн.
 (3)
 Следователно приложение II към Споразумението за ЕИП следва да бъде съответно изменено,
 ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
 Член 1
 В точка 54щщщщт (Регламент (ЕО) No 1334/2008 на Европейския парламент и на Съвета) от глава ХII от приложение II към Споразумението за ЕИП се добавя следното тире:
 „—
 32017 R 1250: Регламент (ЕС) 2017/1250 на Комисията от 11 юли 2017 г. (ОВ L 179, 12.7.2017 г., стр. 3).“
 Член 2
 Текстът на Регламент (ЕС) 2017/1250 на исландски и норвежки език, който ще бъде публикуван в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, е автентичен.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила на 10 февруари 2018 г., при условие че са внесени всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението за ЕИП (*1).
 Член 4
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 9 февруари 2018 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 Claude MAERTEN
 (1) ОВ L 179, 12.7.2017 г., стр. 3.
 (*1) Без отбелязани конституционни изисквания.