text:
на торса на изпитвателния манекен пътник трябва да е облегната на облегалката на седалката. Средната сагитална равнина на манекена пътник трябва да бъде вертикална и паралелна на надлъжната осева линия на превозното средство и на същото разстояние от надлъжната осева линия на превозното средство, както средната сагитална равнина на манекена водач.
 3.4.2.
 В превозни средства, оборудвани с индивидуални седалки, горната част на торса на изпитвателния манекен пътник трябва да е облегната на облегалката на седалката. Средната сагитална равнина на манекена пътник трябва да бъде вертикална и да съвпада с надлъжната осева линия на индивидуалната седалка.
 3.4.3.
 Долна част на торса
 3.4.3.1.
 Точка „Н 5и“
 Точката „Н 5и“ на изпитвателния манекен пътник съвпада в граници 13 mm хоризонтално с точката „Н 5и“, определена, като се използва процедурата, описана в приложение 6 и точка 3 по-горе.
 3.4.3.2.
 Тазов ъгъл
 Определен с помощта на устройството за измерване на тазовия ъгъл (GM) (чертеж 78051-532, включен за справка в част 572), което се вкарва в отвора за измерване на точката „Н“ на манекена, ъгълът, измерен от хоризонталата върху 76,2 милиметровата (3 инчова) равна повърхност на устройството, трябва да бъде 20° ± 2,5°.
 3.5.
 Крака
 Горната част на краката на изпитвателния манекен пътник трябва да бъдат поставени на възглавницата на седалката, доколкото позволява положението на стъпалата. Първоначалното разстояние между повърхностите на външните планки на коленните вилки трябва да бъде 229 mm ± 5 mm, както е показано на фигура 2. Доколкото е осъществимо, двата крака на манекена пътник трябва да бъдат във вертикална надлъжна равнина. Разрешено е окончателно регулиране, за да се поставят стъпалата в положението в съответствие с точка 3.6 за различни конфигурации на отделението за пътници.
 Фигура 2 Начално разстояние между колената на манекена Хибрид III, съответстващ на петия процентил за жена
 3.6.
 Стъпала
 3.6.1.
 Краката се разполагат възможно най-далеч от предния край на възглавницата на седалката, а бедрата се поставят в контакт с възглавницата на седалката, както е показано на фигура (а). Както е показано на фигура (б), всеки крак се спуска, докато стъпалото не докосне пода, като между стъпалото и пищяла се поддържа прав ъгъл, а ъгълът на наклон на бедрото се задържа постоянен. Когато петите докоснат пода, стъпалото се завърта, така че пръстите да бъдат във възможно най-добър контакт с пода, както е показано на фигура (в).
 Ако не е възможно и двете стъпала да бъдат в контакт с пода, стъпалото се спуска, докато прасецът не докосне предния ръб на възглавницата на седалката или горната част на стъпалото не се допре до елемент от вътрешната част на превозното средство. Стъпалото се държи колкото е възможно по-успоредно на пода, както е показано на фигура (г).
 В случай на взаимодействие с издатина на каросерията на превозното средство, стъпалото следва да се завърта възможно най-малко спрямо пищяла. Ако взаимодействието продължава, бедрената кост се завърта, за да се премахне или намали до минимум това взаимодействие. Стъпалото се движи напред или назад, като разстоянието между колената се поддържа постоянно.
 3.7.
 Инсталираните измервателни уреди не трябва по никакъв начин да влияят на движението на манекена по време


text:
на удар.
 3.8.
 Температурата на манекените и на системата от измервателни уреди трябва да бъде стабилизирана преди изпитването и поддържана, доколкото е възможно, в интервала между 19 и 22,2 °С.
 3.9.
 Облекло на манекена Хибрид III, съответстващ на петдесетия процентил
 3.9.1.
 Манекенът, оборудван с измервателни уреди, се облича в плътно прилепващи памучни еластични дрехи с подходящ размер, с къси ръкави и панталони с дължина до средата на прасеца, определени в FMVSS 208, чертежи 78051-292 и 293, или техен еквивалент.
 3.9.2.
 Обувка с малък размер 7,5 W за жени, която отговаря на спецификациите за размера, дебелината на подметката и тока на военния стандарт на САЩ MIL-S-21711E, преработка „Р“, и която тежи 0,41 ± 0,09 kg, се поставя и закрепва на всяко стъпало на манекените за изпитването.
 4.
 Регулиране на системите за обезопасяване
 Дрехата на манекена трябва да се постави в подходяща позиция, където отворът за болта на долната скоба на врата и работният отвор на дрехата на манекена следва да бъдат в една и съща позиция. След като изпитвателният манекен се постави на мястото, определено за сядане, както е посочено в съответните изисквания в точки 2.1—2.6 и 3.1—3.6 по-горе, обезопасителният колан се поставя около изпитвателния манекен и се закопчава. Цялата хлабина на надбедрения колан се обира. Изтегля се лентата за горната част на торса от прибиращото устройство и се оставя да се прибере. Тази операция се повтаря четири пъти. Диагоналният колан трябва да бъде така разположен, че да не се отделя от рамото и да не се допира до врата. Обезопасителният колан трябва да е разположен по такъв начин, че: за манекен Хибрид III, съответстващ на 50-ия процентил за мъж, отворът на външната страна на дрехата на манекена не се закрива напълно от обезопасителния колан. За манекен Хибрид III, съответстващ на 50-ия процентил за жена, обезопасителният колан преминава между гърдите. Към надбедрения колан се прилага усилие на опън от 9 до 18 N. Ако системата на коланите е снабдена с устройство за отпускане, се въвежда максималната хлабина на колана на горната част на торса, препоръчана от производителя за нормална употреба в ръководството за експлоатация на превозното средство. Ако системата на коланите не е снабдена с устройство за отпускане, излишната лента от колана на рамото се оставя да бъде прибрана от силата на опън на прибиращото устройство. Когато обезопасителният колан и устройствата за закрепване за колана са разположени така, че коланът не може да бъде разположен съгласно изискванията по-горе, обезопасителният колан може да се намести ръчно и да се фиксира с лента.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 6
 Процедура за определяне на точката „H“ и действителния ъгъл на наклон на торса за места за сядане в моторни превозни средства (1)
 Допълнение 1 — Описание на тримерния механизъм за определяне на точката „H“ (3-D H механизъм), (1)
 Допълнение 2 — Допълнение 2 — Тримерна координатна система (1)
 Допълнение 3 — Контролни данни относно седящите места (1)
 (1) Процедурата е описана в приложение 1 към Консолидираната резолюция за конструкцията на превозни средства (RE.3) (документ ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.6).
 ПРИЛОЖЕНИЕ 7
 Процедура за изпитване с количка
 1.
 Подготовка на изпитването и процедура

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
1.1.
 Количка
 Количката трябва да бъде конструирана така, че да няма остатъчна деформация след изпитването. Тя трябва да бъде насочена така, че по време на етапа на удара отклонението да не надвишава 5° във вертикалната равнина и 2° в хоризонталната равнина.
 1.2.
 Състояние на конструкцията
 1.2.1.
 Общи положения
 Изпитваната конструкция трябва да бъде представителна за серийното производство на съответните превозни средства. Някои компоненти може да бъдат заменени или отстранени, когато е ясно, че такава замяна или отстраняване няма отражение върху резултатите от изпитванията.
 1.2.2.
 Регулировки
 Регулировките трябва да съответстват на изложените в точка 1.4.3 от приложение 3 към настоящото правило, като се взема предвид формулираното в точка 1.2.1 по-горе.
 1.3.
 Прикрепване на конструкцията
 1.3.1.
 Конструкцията трябва да бъде здраво прикрепена към количката по такъв начин, че да не възниква относително преместване по време на изпитването.
 1.3.2.
 Методът, използван за закрепване на конструкцията към количката, не трябва да води до укрепване на устройствата за закрепване на седалката или устройствата за обезопасяване, или до нехарактерна деформация на конструкцията.
 1.3.3.
 Препоръчаното прикачващо устройство е онова, при което конструкцията е поставена на подпори, поставени приблизително по оста на колелата, или ако е възможно, при което конструкцията е закрепена за количката с помощта закрепващите елементи на системата на окачването.
 1.3.4.
 Ъгълът между надлъжната ос на превозното средство и посоката на движение на количката трябва да бъде 0° ± 2°.
 1.4.
 Манекени
 Манекените и тяхното поставяне трябва да съответстват на спецификациите в приложение 3, точка 2.
 1.5.
 Апаратура за измерване
 1.5.1.
 Отрицателно ускорение на конструкцията
 Положението на датчиците, измерващи отрицателното ускорение на конструкцията по време на удара, трябва да бъде паралелно на надлъжната ос на количката според спецификациите в приложение 8 (CFC 180).
 1.5.2.
 Измервания, които трябва да бъдат направени на манекените
 Всички измервания, необходими за проверка на изброените показатели, са изложени в приложение 3, точка 5.
 1.6.
 Крива на отрицателното ускорение на конструкцията
 Кривата на отрицателното ускорение на конструкцията по време на етапа на удара трябва да бъде такава, че кривата на „изменението на скоростта като функция на времето“, получена чрез интегриране, да не се различава в нито една точка с повече от ± 1 m/s от еталонната крива на „изменение на скоростта като функция на времето“ на съответното превозно средство, определена в допълнение към настоящото приложение. Може да бъде използвано преместване спрямо времевата ос на еталонната крива, за да се получи скоростта на конструкцията вътре в коридора.
 1.7.
 Еталонната крива ΔV = f(t) на съответното превозно средство
 Еталонната крива се получава чрез интегриране на кривата на отрицателното ускорение на съответното превозно средство, измерено в изпитване на челен удар в преграда, предвидено в точка 6 от приложение 3 към настоящото правило.
 1.8.
 Еквивалентен метод
 Изпитването може да бъде извършено, като се следва друг метод, различен от метода на отрицателно ускорение на количка, при условие че този метод съответства на изискванията за диапазона на изменение на скоростта, описан в точка 1.6 по-горе.
 Приложение 7 — Допълнение
 Крива на еквивалентност - интервал на допустимите стойности за крива ΔV = f(t)
 ПРИЛОЖЕНИЕ 8
 Методи на измерване по време


text:
на изпитвания: Уреди
 1.
 Определения
 1.1.
 Канал за предаване на данни
 Каналът за предаване на данни включва цялата измервателна апаратура от датчика (или множество датчици, чиито изходни сигнали са комбинирани по точно определен начин) до и включително всички устройства за анализиране, които могат да променят честотата и амплитудата на получения сигнал.
 1.2.
 Датчик
 Датчикът е първото устройство от канала за предаване на данни, използван за преобразуване на физическа величина за измерване във вторична величина (напр. електрическо напрежение), която може да бъде обработена от останалата част от канала.
 1.3.
 Амплитуден клас на канала: CAC
 САС съответства на характеристиките за амплитуда на канала за предаване на данни, посочена в настоящото приложение. CAC е числено равно на горната граница на обхвата на измерване.
 1.4.
 Характерни честоти FH, FL, FN
 Тези честоти са определени на фигура 1 от настоящото приложение.
 1.5.
 Честотен клас на канала: CFC
 Честотният клас на канала се означава с число, показващо, че честотната характеристика на канала е в границите, посочени на фигура 1. Това число и стойността на честотата FH в Нz са числено равни.
 1.6.
 Коефициент на чувствителност
 Наклонът на правата линия, който се доближава в най-голяма степен до стойностите на калибриране, определени чрез метода на най-малките квадрати за амплитудния клас на канала.
 1.7.
 Коефициент на калибриране на канал за предаване на данни
 Средната стойност на коефициентите на чувствителност, изчислени за честоти, които са равномерно разпределени при логаритмична скала между
 FL
 и
 1.8.
 Грешка от нелинейност
 Отношението, в проценти, на максималната разлика между стойността на калибриране към съответстващата стойност, отчетена от правата линия, определена в точка 1.6, при горната граница на амплитудния клас на канала.
 1.9.
 Напречна чувствителност
 Отношението на изходния сигнал към входния сигнал, когато датчикът се възбужда по направление, перпендикулярно на оста на измерване. То се изразява като процент от чувствителността по оста на измерване.
 1.10.
 Фазово закъснение
 Фазовото закъснение на канал за предаване на данни е равно на закъснението по фаза (в радиани) на синусоидален сигнал, отнесено към кръговата честота на този сигнал (в радиани/s).
 1.11.
 Околна среда
 Съвкупността на всички външни условия и влияния в даден момент, на които каналът за предаване на данни е изложен.
 2.
 Изисквания към експлоатационните показатели
 2.1.
 Грешка от нелинейност
 Абсолютната стойност на грешката от нелинейност на канал за предаване на данни при всяка честота в честотния клас на канала (CFC) трябва да бъде по-малка или равна на 2,5 % от стойността на CAC за целия обхват на измерване.
 2.2.
 Амплитудно-честотна характеристика
 Честотната характеристика на канала за предаване на данни трябва да се намира в границите, посочени на фигура 1 от настоящото приложение. Линията, съответстваща на 0 dB, се определя от коефициента на калибриране.
 2.3.
 Фазово закъснение
 Фазовото закъснение между входните и изходните сигнали на канал за предаване на данни трябва да бъде определено и не трябва да се мени с повече от 1/10 FH секунди между 0,03 FH и FH.
 2.4.
 Време
 2.4.1.
 Опорно време
 Трябва да се следи опорно време, което да съответства поне на 1/100 s с точност 1 %.
 2.4.2.
 Относително закъснение
 Времето на относително закъснение


text:
между сигнала на две или повече измервателни вериги, независимо от техния честотен клас, не трябва да надвишава 1 ms, като се изключи закъснението, причинено от дефазиране.
 Два или повече канала за предаване на данни, чиито сигнали са комбинирани, трябва да имат един и същ честотен клас и не трябва да имат относително закъснение, по-голямо от 1/10 FH (s).
 Това изискване се отнася за аналогови сигнали, както и за синхронизиращи импулси и цифрови сигнали.
 2.5.
 Напречна чувствителност на датчик
 Напречната чувствителност на датчик трябва да бъде по-малка от 5 % във всяка посока.
 2.6.
 Калибриране
 2.6.1.
 Общи положения
 Каналът за предаване на данни трябва да се калибрира поне веднъж годишно спрямо еталонна апаратура, проследима до известни еталони. Методите, използвани, за да се проведе сравнение с еталонна апаратура, не трябва да въвеждат грешка, по-голяма от 1 % от CAC. Използването на еталонна апаратура е ограничено до честотния диапазон, за който тя е била калибрирана. Подсистемите на даден канал за предаване на данни могат да бъдат оценени индивидуално, а резултатите — въведени като коефициенти в грешката на целия канал за предаване на данни. Това може да бъде направено например чрез електрически сигнал с известна амплитуда, симулиращ изходния сигнал на датчика, което позволява да бъде направена проверка на коефициента на усилване на канала за предаване на данни без датчика.
 2.6.2.
 Грешка на еталонното оборудване за калибриране
 Грешката на еталонната апаратура трябва да бъде сертифицирана или потвърдена от официална метрологична служба.
 2.6.2.1.
 Статично калибриране
 2.6.2.1.1.
 Ускорения
 Грешките трябва да бъдат по-малки от ± 1,5 % от амплитудния клас на канала.
 2.6.2.1.2.
 Усилия
 Грешките трябва да бъдат по-малки от ± 1 % от амплитудния клас на канала.
 2.6.2.1.3.
 Премествания
 Грешките трябва да бъдат по-малки от ± 1 % от амплитудния клас на канала.
 2.6.2.2.
 Динамично калибриране
 2.6.2.2.1.
 Ускорения
 Грешката в контролните ускорения, изразена като процент от амплитудния клас на канала, трябва да бъде по-малка от ± 1,5 % под 400 Нz, по-малка от ± 2 % между 400 Нz и 900 Нz и по-малка от ± 2,5 % над 900 Нz.
 2.6.2.3.
 Време
 Относителната грешка в еталонното време трябва да бъде по-малка от 10-5.
 2.6.3.
 Коефициент на чувствителност и грешка от нелинейност
 Коефициентът на чувствителност и грешката от нелинейност трябва да бъдат определени чрез измерване на изходния сигнал на канал за предаване на данни спрямо известен входен сигнал за различни стойности на този сигнал. Калибрирането на канала за предаване на данни трябва да покрива целия диапазон на амплитудния клас.
 За двупосочни канали трябва да се използват и положителната, и отрицателната стойност.
 Ако оборудването за калибриране не може да осигури необходимите входни сигнали поради прекомерно високите стойности на величината, която трябва да се измери, калибриранията трябва да се провеждат в границите на стандартите за калибриране и тези граници да бъдат записани в протокола от изпитването.
 Цялостният канал за предаване на данни трябва да бъде калибриран при честота или спектър от честоти със значителна стойност между
 FL
 и
 2.6.4.
 Калибриране на честотната характеристика
 Характеристиките, даващи зависимостта на фазата и амплитудата от честотата, се определят чрез измерване на изходните


text:
сигнали на канала за предаване на данни под формата на фаза и амплитуда спрямо известен входен сигнал, за различни стойности на този сигнал, изменящи се между FL и 10 пъти CFC или 3 000 Нz, в зависимост от това кое ще се окаже по-ниско.
 2.7.
 Влияние на околната среда
 Трябва да се извършва редовна проверка, за да се идентифицира всяко влияние на околната среда (като поток на електричната индукция или магнитен поток, скорост на разпространение по кабелите и т.н.). Това може да бъде направено например чрез записване на изходния сигнал на резервни канали, оборудвани с фиктивни датчици. Ако се получат значителни изходни сигнали, трябва да бъдат предприети коригиращи действия, например подмяна на кабели.
 2.8.
 Избор и обозначаване на канала за предаване на данни
 CAC и CFC определят канала за предаване на данни.
 CAC трябва да бъде 1, 2 или 5 на десета степен.
 3.
 Монтиране на датчици
 Датчиците трябва да бъдат здраво закрепени, така че отчитаните от тях показания да се влияят възможно най-малко от вибрации. Всеки монтаж, чиято най-ниска резонансна честота е равна на най-малко 5 пъти честотата FH на разглеждания канал за предаване на данни, се приема за валиден. По-специално датчиците за ускорение трябва да бъдат монтирани по такъв начин, че началният ъгъл на оста на действително измерване спрямо съответната ос на еталонната система от оси да е не по-голям от 5°, освен ако не е направена аналитична или експериментална оценка на ефекта на монтажа върху събраните данни. Когато трябва да бъдат измерени ускорения по няколко оси в дадена точка, всяка ос на датчик за ускорение трябва да минава на разстояние до 10 mm от тази точка, а центърът на сеизмичната маса на всеки акселерометър трябва да бъде на разстояние до 30 mm от тази точка.
 4.
 Обработка на данните
 4.1.
 Филтриране
 По време на записването или обработката на данни трябва да бъде извършвано филтриране, което отговаря на честотите на класа на канала за предаване на данни. Преди записването обаче трябва да бъде извършено аналогово филтриране на по-високо от CFC ниво, за да се използват най-малко 50 процента от динамичния обхват на записващото устройство и да се намали рискът високите честоти да наситят записващото устройство или в процеса на преобразуване в цифров вид да причинят грешки от налагане на спектрите при прекалено ниска честота на дискретизация.
 4.2.
 Дискретизация
 4.2.1.
 Честота на дискретизация
 Честотата на дискретизация трябва да бъде равна поне на 8 FH.
 4.2.2.
 Разделителна способност по амплитуда (квантоване)
 Размерът на цифровите думи трябва да бъде най-малко 7 бита и бит за четност.
 5.
 Представяне на резултатите
 Резултатите трябва да бъдат представени на хартия формат А4 (ISO/R 216). Представените като графики резултати трябва да имат разграфени координатни оси в мерна единица, съответстваща на подходяща кратна на избраната единица (напр. 1, 2, 5, 10, 20 милиметра). Трябва да се използват единици от системата SI, с изключение на скоростта на превозното средство, която може да бъде изразена в km/h, и на ускоренията, дължащи се на удара, които могат да бъдат изразени в g (g = 9,8 m/s2).
 Фигура 1 Амплитудно-честотна


text:
характеристика
 N
 Логар итмична скала
 CFC
 FL
 FH
 FN
 a
 ±
 0,5
 dB
 b
 +
 0,5 ; -1
 dB
 Hz
 Hz
 Hz
 c
 +
 0,5 ; -4
 dB
 1 000
 ≤ 0,1
 1 000
 1 650
 d
 -
 9
 dB/октава
 600
 ≤ 0,1
 600
 1 000
 e
 -
 24
 dB/октава
 180
 ≤ 0,1
 180
 300
 f
 ∞
 60
 ≤ 0,1
 60
 100
 g
 -
 30
 ПРИЛОЖЕНИЕ 9
 Процедури за изпитване на превозни средства, оборудвани с електрическо силово предаване
 В настоящото приложение се описват процедурите за изпитване с цел доказване на съответствие с изискванията за електробезопасност от точка 5.2.8 от настоящото правило.
 1.
 Организация и оборудване на изпитването
 Ако се използва функция за прекъсване на високото напрежение, трябва да бъдат направени измервания от двете страни на устройство, което осъществява функцията на прекъсване.
 Ако обаче прекъсвачът на високото напрежение представлява неделима част от ПСНЕЕ или системата за преобразуване на енергия и ако шината с високо напрежение на ПСНЕЕ или системата за преобразуване на енергия има степен на защита IPXXB след изпитването на удар, могат да бъдат направени измервания само между устройството, осъществяващо функцията на прекъсване, и електрическите товари.
 Използваният за това измерване волтметър трябва да измерва постоянни напрежения и да има вътрешно съпротивление, не по-малко от 10 ΜΩ.
 2.
 При измерване на напрежение могат да бъдат използвани следните инструкции:
 След изпитването на удар се определят напреженията (Ub, U1, U2) на шината с високо напрежение (вж. фигура 1 по-долу).
 Измерването на напрежението се извършва не по-рано от 10 и не по-късно от 60 секунди след удара.
 Тази процедура не е приложима, ако изпитването се провежда при условия, при които електрическото силово предаване не е захранено.
 Фигура 1 Измерване на Ub, U1, U2 b 1 2
 3.
 Процедура за оценка при понижена електрическа енергия
 Преди удара успоредно на съответния кондензатор се свързват прекъсвач S1 и разрядно съпротивление с известна стойност Re (вж. фигура 2 по-долу).
 а)
 Не по-рано от 10 и не по-късно от 60 секунди след удара прекъсвачът S1 се затваря, като напрежението Ub и токът Ie се измерват и записват. Произведението на напрежението Ub и тока Ie се интегрира за периода, който започва от момента на затваряне на прекъсвача S1 (tc) и продължава докато напрежението Ub падне под граничната стойност за високото напрежение от 60 V– (th). Резултатът от интегрирането е равен на общата енергия (TE) в джаули.
 б)
 Когато напрежението Ub се измерва в определен момент от периода между 10 секунди и 60 секунди след удара и капацитетът на Х-кондензаторите (Cx) е посочен от производителя, общата енергия (TE) се изчислява по следната формула:
 TE = 0,5 × Cx × Ub
 2
 в)
 Когато напреженията U1 и U2 (вж. фигура 1 по-горе) се измерват в определен момент от периода между 10 секунди и 60 секунди след удара и капацитетите на Y-кондензаторите (Cy1, Cy2) са посочени от производителя, общата енергия (TEy1, TEy2) се изчислява по следните формули:
 TEy1 = 0,5 × Cy1 ×U1
 2
 TEy2 = 0,5 × Cy2 × U2
 2
 Тази процедура не е приложима, ако изпитването се провежда при условия,


text:
при които електрическото силово предаване не е захранено.
 Фигура 2 Примерно измерване на енергията на шина с високо напрежение, натрупана в Х-кондензатори
 4.
 Физическа защита
 След изпитването на удар на превозното средство частите в съседство с компонентите с високо напрежение се отварят, демонтират или свалят без използване на инструменти. Всички останали съседни части трябва да се считат за част от физическата защита.
 Шарнирният изпитвателен пръст, описан на фигура 3, се вкарва във всички хлабини или отвори на физическата защита със сила на изпитване 10 N ± 10 % с цел оценка на електробезопасността. Ако шарнирният изпитвателен пръст проникне частично или пълно във физическата защита, пръстът трябва да се постави във всяко положение, както е посочено по-долу.
 От напълно изправено изходно положение всяко шарнирно съединение на шарнирния изпитвателен пръст трябва да бъде последователно сгъвано до образуване на ъгъл 90 градуса спрямо оста на прилежащата секция от пръста и трябва да бъде поставяно във всички възможни положения.
 Приема се, че вътрешните прегради за електрическа защита са част от обвивката.
 Ако е необходимо, захранващ източник с понижено напрежение (в границите между 40 и 50 V), свързан последователно с подходяща лампа, следва да бъде свързан между шарнирния изпитвателен пръст и тоководещите части под високо напрежение във вътрешността на преградата за електрическа защита или обвивката.
 Фигура 3 Шарнирен изпитвателен пръст
 Материал: метал, освен ако е посочено друго.
 Линейни размери в mm.
 Допустимо отклонение за размерите, за които няма специално указана стойност на допустимото отклонение:
 а)
 за ъгли: + 0/-10 ъглови секунди;
 б)
 за линейните размери:
 i)
 до 25 mm: +0/-0,05;
 ii)
 над 25 mm: ±0,2.
 И двете шарнирни съединения трябва да позволяват движение в ъглов обхват от 90° в една и съща равнина и в една и съща посока с допустимо отклонение 0 до +10°.
 Изискванията на точка 5.2.8.1.3 от настоящото правило са изпълнени, ако с шарнирния изпитвателен пръст, описан на фигура 3, не могат да се допират тоководещи части под високо напрежение.
 При необходимост, за да се провери дали шарнирният изпитвателен пръст се допира до шини с високо напрежение, може да се използва огледало или фиброскоп.
 Ако това изискване се проверява посредством сигнализационна верига между шарнирния изпитвателен пръст и части под високо напрежение, лампата не трябва да светва.
 4.1.
 Метод за изпитване за измерване на електрическо съпротивление
 а)
 Метод за изпитване с използване на измервател на съпротивление
 Измервателят на съпротивление се свързва към точките на измерване (обикновено електрическото шаси и електропроводящата обвивка/преградата за електрическа защита) и съпротивлението се измерва с помощта на измервател, който отговаря на следните спецификации:
 i)
 измервател на съпротивление: ток на измерване най-малко 0,2 А;
 ii)
 разделителна способност: 0,01 Ω или по-малко;
 iii)
 Съпротивлението R трябва да е по-малко от 0,1 Ω.
 б)
 Метод на изпитване с използване на постояннотоково захранващо устройство, волтметър и амперметър.
 Постояннотоковото захранващо устройство, волтметърът и амперметърът са свързани към точките на измерване (обикновено електрическото шаси и електропроводящата обвивка/преградата за електрическа защита).
 Напрежението на постояннотоково захранващо устройство се регулира така, че големината на тока да достигне поне 0,2 A.
 Измерват се токът I и напрежението U.
 Съпротивлението


text:
R се изчислява по следната формула:
 R = U / I
 Съпротивлението R трябва да е по-малко от 0,1 Ω.
 Забележка: Ако за измерването на напрежението и тока се използват проводници, всеки проводник се свързва независимо към преградата за електрическа защита/обвивката/електрическото шаси. За измерването на напрежението и тока може да се използва обща клема.
 Пример за изпитване по метода с използване на постояннотоково захранващо устройство, волтметър и амперметър.
 Фигура 4 Пример за изпитването по метода с използване на постояннотоково захранващо устройство
 5.
 Изолационно съпротивление
 5.1.
 Общи положения
 Изолационното съпротивление на всяка шина с високо напрежение се измерва или се определя чрез изчисляване, като се използват измерените стойности за всяка част или блок на шината с високо напрежение.
 Всички измервания за изчисляване на напрежения и електрическа изолация се извършват най-малко 10 секунди след удара.
 5.2.
 Метод за измерване
 Измерването на изолационното съпротивление се извършва, като се избира подходящ метод на измерване измежду методите, изброени в точки 5.2.1—5.2.2 от настоящото приложение, в зависимост от електрическия заряд на тоководещите части под напрежение или изолационното съпротивление.
 Обхватът на електрическата верига, която подлежи на измерване, трябва да е изяснен предварително с помощта на електрически схеми. Ако шините с високо напрежение са галванично разделени една от друга, изолационното съпротивление се измерва за всяка електрическа верига.
 Освен това могат да се извършат промени, необходими за измерването на изолационното съпротивление, като например отстраняване на капака с цел достъп до тоководещите части под напрежение, прокарване на кабели за измерване и промяна на софтуера.
 Когато измерваните стойности не са стабилни поради работата на бордовата система за следене на изолационното съпротивление, могат да бъдат извършени промени, необходими за измерването, като например спиране работата на съответното устройство или отстраняването му. Освен това, когато се отстранява устройството, се доказва чрез набор от чертежи, че изолационното съпротивление между тоководещите части под напрежение и електрическото шаси остава непроменено.
 Тези промени не трябва да влияят на резултатите от изпитването.
 Трябва да се работи с повишено внимание, за да се избегне късо съединение и поражение от електрически ток, тъй като подобно потвърждение може да изисква манипулации непосредствено във веригата за високо напрежение.
 5.2.1.
 Метод на измерване с използване на постоянно напрежение от външни източници
 5.2.1.1.
 Измервателен уред
 Трябва да се използва измервателен уред за изпитване на изолационното съпротивление, който може да подава постоянно напрежение по-високо от работното напрежение на шината с високо напрежение.
 5.2.1.2.
 Метод за измерване
 Уредът за изпитване на изолационното съпротивление се свързва между тоководещите части под напрежение и електрическото шаси. След това изолационното съпротивление се измерва чрез подаване на постоянно напрежение равно на поне половината от работното напрежение на шината с високо напрежение.
 Ако системата има няколко обхвата на напрежение (например поради повишаващ преобразувател) в галванично свързаната верига и някои компоненти не могат да издържат работното напрежение на цялата верига, изолационното съпротивление между тези компоненти и електрическото шаси може да бъде измерено отделно, като се прилага поне половината от собственото им работно напрежение, а посочените компоненти са в изключено състояние.
 5.2.2.
 Метод на измерване с използване на ПСНЕЕ на превозното средство като източник на


text:
постоянно напрежение
 5.2.2.1.
 Условия относно изпитвателното превозно средство
 Шината с високо напрежение се захранва от ПСНЕЕ на превозното средство и/или системата за преобразуване на енергия, като големината на напрежението на ПСНЕЕ и/или системата за преобразуване на енергия по време на цялото изпитване е поне равна на номиналното работно напрежение, посочено от производителя на превозното средство.
 5.2.2.2.
 Измервателен уред
 Използваният за това измерване волтметър трябва да измерва постоянни напрежения и да има вътрешно съпротивление, не по-малко от 10 ΜΩ.
 5.2.2.3.
 Метод за измерване
 5.2.2.3.1.
 Първа стъпка
 Измерва се напрежението, както е показано на фигура 1, и се записва напрежението на шината с високо напрежение (Ub). Ub трябва да бъде по-голямо или равно на номиналното работно напрежение на ПСНЕЕ и/или системата за преобразуване на енергия, посочено от производителя на превозното средство.
 5.2.2.3.2.
 Втора стъпка
 Напрежението (U1) между отрицателния полюс на шината с високо напрежение и електрическото шаси се измерва и записва (вж. фигура 1).
 5.2.2.3.3.
 Трета стъпка
 Напрежението (U2) между положителния полюс на шината с високо напрежение и електрическото шаси се измерва и записва (вж. фигура 1).
 5.2.2.3.4.
 Четвърта стъпка
 Ако U1 е по-голямо или равно на U2, между отрицателния полюс на шината с високо напрежение и електрическото шаси се свързва еталонно известно съпротивление (Ro). След свързването на Ro се измерва и записва напрежението (U1') между отрицателния полюс на шината с високо напрежение и електрическото шаси (вж. фигура 5).
 Изолационното съпротивление (Ri) се изчислява по следната формула:
 Ri = Ro*Ub*(1/U1' – 1/U1)
 Фигура 5 Измерване на U1’ 1
 Ако U2 е по-голямо от U1, между положителния полюс на шината с високо напрежение и електрическото шаси трябва да се свърже еталонно известно съпротивление (Ro). След свързването на Ro се измерва и се записва напрежението (U2′) между положителния полюс на шината с високо напрежение и електрическото шаси (вж. фигура 6 по-долу). Изолационното съпротивление (Ri) се изчислява по следната формула:
 Ri = Ro*Ub*(1/U2’ – 1/U2)
 Фигура 6 Измерване на U2’ 2
 5.2.2.3.5.
 Пета стъпка
 От стойността на изолационното съпротивление Ri (Ω), разделена на номиналното работно напрежение (V) на шината с високо напрежение, се получава отнесеното към напрежението изолационно съпротивление (Ω/V).
 Забележка: Забележка: Еталонното известно съпротивление Ro [Ω] трябва да бъде минималното необходимо отнесено към напрежението изолационно съпротивление (Ω/V), умножено по работното напрежение на превозното средство ± 20 % [V]. Не се изисква Ro да има точно тази стойност, тъй като формулите са валидни за всяка стойност на Ro; стойността на Ro обаче в този обхват следва да осигури добра разделителна способност за измерване на напрежението.
 6.
 Изтичане на електролит
 Ако е необходимо, върху физическата защита (корпуса) може да се нанесе подходящо покритие, което да потвърди наличието на всякакво изтичане на електролит от ПСНЕЕ, дължащо се на изпитването. Освен ако производителят не осигури начин за разграничаване на разливането на различни течности, всяко разливане на течност се счита за разливане на електролит.
 7.
 Задържане на ПEСНЕ
 Съответствието се определя с визуална проверка.


text:
 Важна правна забележка
 |
 22003D0086
 Официален вестник n° L 257 , 09/10/2003 стр. 0044 - 0046 специално чешко издание глава 11 том 08 стр. 345 - 347 специално испанско издание глава 11 том 08 стр. 345 - 347 специално унгарско издание глава 11 том 08 стр. 345 - 347 специално литвийско издание глава 11 том 08 стр. 345 - 347 LV.ES глава 11 том 08 стр. 345 - 347 MT.ES глава 11 том 08 стр. 345 - 347 PL.ES глава 11 том 08 стр. 345 - 347 SK.ES глава 11 том 08 стр. 345 - 347 специално словенско издание глава 11 том 08 стр. 345 - 347
 Решение No 86/2003 на Съвместния комитет на ЕИПот 20 юни 2003 годиназа изменение на Протокол 31 към Споразумението за ЕИП относно сътрудничеството в специфични области извън четирите свободиСЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с Протокола за адаптиране на Споразумението за Европейското икономическо пространство, наричано по-долу "Споразумението", и по-специално членове 86 и 98 от него,като има предвид, че:(1) Протокол 31 към Споразумението беше изменен с Решение No 100/2000 на Съвместния комитет на ЕИП от 10 ноември 2000 г. [1].(2) Подходящо е да се разшири сътрудничеството между договарящите се страни към Споразумението, като към него се включи Решение No 2045/2002/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2002 г. за изменение на Решение No 1720/1999/ЕО за приемане на серия от действия и мерки, за да се гарантира оперативна съвместимост между трансевропейски мрежи за електронен обмен на данни между администрациите (IDA) и достъп до тях [2].(3) Подходящо е да се разшири сътрудничеството между договарящите се страни към Споразумението, като към него се включи Решение No 2046/2002/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2002 г. за изменение на Решение No 1719/1999/ЕО относно серия от насоки, включително идентифицирането на проекти от общ интерес, за трансевропейски мрежи за електронен обмен на данни между администрациите (IDA) [3].(4) Следователно протокол 31 към Споразумението трябва да бъде изменен, за да може това разширено сътрудничество да се осъществи от 1 януари 2003 г.,РЕШИ:Член 1Член 17, параграф 4 от Протокол 31 към споразумението се изменя, както следва:1. Във второто тире (Решение No 1719/1999/ЕО на Европейския парламент и на Съвета) се добавя следното:"изменено с:- 32002 D 2046: Решение No 2046/2002/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2002 г. (ОВ L 316, 20.11.2002 г., стр. 4)."2. В третото тире (Решение No 1720/1999/ЕО на Европейския парламент и на Съвета) се добавя следният текст:"изменено с:- 32002 D 2045: Решение No 2045/2002/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2002 г. (ОВ L 316, 20.11.2002 г., стр. 1)."Член 2Точка I (Проекти от общ интерес) от Допълнение 3 към протокол 31 към Споразумението се изменя, както следва:1. Встъпителния текст се заменя със следното:"Държавите от ЕАСТ участват в следните проекти от общ интерес в областта на трансевропейските мрежи за обмен на данни между администрациите, които произтичат от член 3, параграф 1 от Решение No 1719/1999/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и измененията към


text: него."2. В раздел А (Като цяло) се добавя следното:- "— Осъществяването на мрежи, които улесняват сътрудничеството между съдебните органи (това се прилага само за Исландия и Норвегия)."3. Раздел Б (Специфични мрежи за подпомагане на Икономическия и валутен съюз и на политиките и дейностите на Общността) се изменя и допълва, както следва:а) шестото тире се заменя със следното:- "— Телематични мрежи в областите на образованието и културата, информацията, комуникационния и аудиовизуален сектор, по-специално за обмен на информация, касаеща въпросите за съдържанието в отворени мрежи и за насърчаване на развитието и свободния обмен на нови аудиовизуални и информационни услуги."б) осмото тире се заменя със следното:- "— Телематични мрежи в областите на туризма, околната среда, защитата на потребителите и на общественото здраве за поддържането на обмена на информация между договарящите се страни към настоящото споразумение."в) добавя се следното:- "— Телематични мрежи, които допринасят за постигането на целите на инициативата е-Европа и свързания с нея план за действие, по-специално главата за електронно правителство, насочено към допринасяне на полза за гражданите и предприятията.- — Телематични услуги, които се отнасят до имиграционната политика, по-специално чрез реализирането на подобрен електронен обмен на данни с националните администрации, за да се улеснят информационните и консултативните процедури (това се прилага само за Исландия и Норвегия)."Член 3Настоящото решение влиза в сила на 21 юни 2003 г., при условие че всички нотификации до Съвместния комитет на ЕИП [****] съгласно член 103, параграф 1 от Споразумението са направени.То се прилага от 1 януари 2003 г.Член 4Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.Съставено в Брюксел на 20 юни 2003 година.За Съвместния комитет на ЕИППредседателP. Westerlund[1] ОВ L 7, 11.1.2001 г., стр. 32.[2] ОВ L 316, 20.11.2002 г., стр. 1.[3] ОВ L 316, 20.11.2002 г., стр. 4.[****] Не са посочени конституционни изисквания.--------------------------------------------------


text:
 Важна правна забележка
 |
 22005D0137
 Официален вестник n° L 053 , 23/02/2006 стр. 0025 - 0027
 Решение No 137/2005 на Съвместния комитет на ЕИПот 2 декември 2005 годиназа изменение на приложение I (Ветеринарни и фитосанитарни въпроси) към Споразумението за ЕИПСЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с Протокола за адаптиране на Споразумението за Европейското икономическо пространство, наричано по-долу "Споразумението", и по-специално член 98 от него,като има предвид, че:(1) Приложение I към Споразумението е изменено с Решение No 93/2005 [1] на Съвместния комитет на ЕИП.(2) Решение 2005/13/ЕО на Комисията от 3 януари 2005 г. за изменение на Решение 2001/881/ЕО за определяне на списък на граничните ветеринарни инспекционни пунктове, одобрени да извършват ветеринарни проверки на животни и животински продукти, с произход от трети страни, и относно актуализиране на подробните правила за оказване на контрол, който трябва да бъде осъществяван от експертите на Комисията [2], следва да бъде включен в Споразумението.(3) Решение 2005/67/ЕО на Комисията от 28 януари 2005 г. за изменение на приложения I и II към Решение 2003/634/ЕО относно одобряване на програми за получаване на статут на одобрени зони и одобрени рибни стопанства в неодобрени зони по отношение на вирусна хеморагична септицемия (ВХС) и инфекциозна хемопоетична некроза (ИХН) по рибите [3], следва да бъде включено в Споразумението.(4) Решение 2005/102/ЕО на Комисията от 26 януари 2005 г. за изменение на Решения 2001/881/EО и 2002/459/EО по отношение на списъка на граничните ветеринарни инспекционни пунктове [4] следва да бъде включено в Споразумението.(5) Решение 2005/104/ЕО на Комисията от 3 февруари 2005 г. за изменение на Решение 2002/300/EО за определяне на списък на одобрените зони относно Bonamia ostreae и/или Marteilia refringens [5] следва да бъде включено в Споразумението.(6) Решение 2005/107/ЕО на Комисията от 2 февруари 2005 г. за изменение на приложения I и II към Решение 2002/308/ЕО за определяне на списъци на одобрените зони и одобрените стопанства по отношение на една или повече от болестите по рибите вирусна хеморагична септицемия (ВХС) и инфекциозна хематопоетична некроза (ИХН) [6] следва да бъде включено в Споразумението.(7) Решение 2005/123/ЕО на Комисията от 9 февруари 2005 г. за изменение на Решение 2004/292/ЕО относно въвеждането на системата Traces и относно изменение на Решение 92/486/ЕИО [7] следва да бъде включено в Споразумението.(8) Настоящото решение не се прилага за Лихтенщайн,РЕШИ:Член 1Глава I от приложение I към Споразумението се изменя с текста на приложението към настоящото решение.Член 2Текстовете на Решения 2005/13/ЕО, 2005/67/ЕО, 2005/102/ЕО, 2005/104/ЕО, 2005/107/ЕО и 2005/123/ЕО на исландски и на норвежки език, които следва да се публикуват в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.Член 3Настоящото решение влиза в сила на 3 декември 2005 г., при условие че всички нотификации до Съвместния комитет на ЕИП съгласно член 103, параграф 1 от Споразумението са направени [].Член 4Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.Съставено в Брюксел на 2 декември 2005 година.За Съвместния комитет на ЕИППредседателH.S.H. Prinz Nikolaus von Liechtenstein[1] ОВ L 306, 24.11.2005 г., стр. 14.[2] ОВ L 6, 8.1.2005 г., стр. 8.[3] ОВ


text: L 27, 29.1.2005 г., стр. 55.[4] ОВ L 33, 5.2.2005 г., стр. 30.[5] ОВ L 33, 5.2.2005 г., стр. 71.[6] ОВ L 34, 8.2.2005 г., стр. 21.[7] ОВ L 39, 11.2.2005 г., стр. 53.[] Няма посочени конституционни изисквания.--------------------------------------------------ПРИЛОЖЕНИЕГлава I от приложение I към Споразумението се изменя, както следва:1. Към точка 12 (Решение 92/486/ЕИО на Комисията) от част 1.2 се добавя следното тире:- "— 32005 D 0123: Решение 2005/123/ЕО на Комисията (ОВ L 39, 11.2.2005 г., стр. 53)."2. Към точка 39 (Решение 2001/881/ЕО на Комисията) от част 1.2 се добавя следното тире:- "— 32005 D 0013: Решение 2005/13/ЕО на Комисията (ОВ L 6, 8.1.2005 г., стр. 8)."3. Към точка 39 (Решение 2001/881/ЕО) и към точка 46 (Решение 2002/459/ЕО на Комисията) от част 1.2 се добавя следното тире:- "— 32005 D 0102: Решение 2005/102/ЕО на Комисията (ОВ L 33, 5.2.2005 г., стр. 30)."4. Към точка 118 (Решение 2004/292/ЕО на Комисията) от част 1.2 се добавя следното:"изменена със:- 32005 D 0123: Решение 2005/123/ЕО на Комисията (ОВ L 39, 11.2.2005 г., стр. 53)."5. Към точка 65 (Решение 2002/300/ЕО на Комисията) от част 4.2 се добавя следното тире:- "— 32005 D 0104: Решение 2005/104/ЕО на Комисията (ОВ L 33, 5.2.2005, стр. 71)."6. Към точка 66 (Решение 2002/308/ЕО на Комисията) от част 4.2 се добавя следното тире:- "— 32005 D 0107: Решение 2005/107/ОЕ на Комисията (ОВ L 34 от 8.2.2005 г., стр. 21)."7. Към точка 55 (Решение 2003/634/ЕО на Комисията) се добавя следната бележка в подзаглавие "АКТОВЕ, КОИТО ДЪРЖАВИТЕ ОТ ЕАСТ И НАДЗОРНИЯ ОРГАН НА ЕАСТ СЛЕДВА ПОДОБАВАЩО ДА ЗАЧИТАТ" от част 4.2:- "— 32005 D 0067: Решение 2005/67/ЕО на Комисията (ОВ L 27, 29.1.2005 г., стр. 55)."--------------------------------------------------


text:
 23.8.2018
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 215/51
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 253/2016
 от 2 декември 2016 година
 за изменение на приложение XXII (Дружествено право) към Споразумението за ЕИП [2018/1189]
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство („Споразумението за ЕИП“), и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Регламент (ЕС) No 2016/1703 на Комисията от 22 септември 2016 г. за изменение на Регламент (ЕО) No 1126/2008 за приемане на някои международни счетоводни стандарти в съответствие с Регламент (ЕО) No 1606/2002 на Европейския парламент и на Съвета във връзка с Международни стандарти за финансово отчитане 10 и 12 и Международен счетоводен стандарт 28 (1) следва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.
 (2)
 Поради това приложение XXII към Споразумението за ЕИП следва да бъде съответно изменено,
 ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
 Член 1
 В точка 10ба (Регламент (ЕО) No 1126/2008 на Комисията) от приложение XXII към Споразумението за ЕИП се добавя следното тире:
 „—
 32016 R 1703: Регламент (ЕС) 2016/1703 на Комисията от 22 септември 2016 г. (ОВ L 257, 23.9.2016 г., стр. 1)“.
 Член 2
 Текстовете на Регламент (ЕС) 2016/1703 на исландски и норвежки език, които ще бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила на 3 декември 2016 г., при условие че са внесени всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението за ЕИП (*1).
 Член 4
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 2 декември 2016 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 Bergdís ELLERTSDÓTTIR
 (1) ОВ L 257, 23.9.2016 г., стр. 1.
 (*1) Без отбелязани конституционни изисквания.


text:
 8.11.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 309/34
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 149/2012
 от 13 юли 2012 година
 за изменение на приложение XVIII (Здравословни и безопасни условия на труд, трудово законодателство и равно третиране на мъже и жени) към Споразумението за ЕИП
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с Протокола за адаптиране на Споразумението за Европейското икономическо пространство, наричано по-нататък „Споразумението“, и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Приложение XVIII към Споразумението беше изменено с Решение на Съвместния комитет на ЕИП No 84/2011 от 1 юли 2011 г. (1)
 (2)
 Директива 2008/104/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 ноември 2008 г. относно работа чрез агенции за временна заетост (2) следва да бъде включена в Споразумението,
 ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
 Член 1
 След точка 32й (Директива 2009/13/ЕО на Съвета) от приложение XVIII към Споразумението се вмъква следната точка:
 „32к.
 32008 L 0104: Директива 2008/104/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 ноември 2008 г. относно работа чрез агенции за временна заетост (ОВ L 327, 5.12.2008 г., стр. 9).“
 Член 2
 Текстовете на Директива 2008/104/ЕО на исландски и норвежки език, които ще бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила на 1 януари 2013 г., при условие че всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението, са внесени в Съвместния комитет на ЕИП (3).
 Член 4
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 13 юли 2012 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 Atle LEIKVOLL
 (1) ОВ L 262, 6.10.2011 г., стр. 56.
 (2) ОВ L 327, 5.12.2008 г., стр. 9.
 (3) С отбелязани конституционни изисквания.


text:
 28.5.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 141/11
 СПОРАЗУМЕНИЕ
 между Кралство Норвегия и Европейския съюз за финансов механизъм на Норвегия за периода 2014—2021 г.
 Член 1
 1. Кралство Норвегия се ангажира да допринесе за намаляването на икономическите и социалните различия в Европейското икономическо пространство и за укрепването на отношенията си с държавите бенефициери посредством отделен финансов механизъм на Норвегия в приоритетните сектори, изброени в член 3.
 2. Всички програми и дейности, финансирани от финансовия механизъм на Норвегия за периода 2014 — 2021 г., се основават на общите ценности на зачитане на човешкото достойнство, на свободата, демокрацията, равенството, правовата държава, както и на зачитането на правата на човека, включително правата на лицата, които принадлежат към малцинства.
 Член 2
 1. Общият размер на финансовата вноска, предвидена в член 1, възлиза на 1 253,7 млн. евро, които се осигуряват, за да бъдат отпуснати на годишни траншове от 179,1 млн. евро през периода от 1 май 2014 г. до 30 април 2021 г. включително.
 2. Общата сума се състои от конкретни средства за всяка държава, както е посочено в член 6, и от общ фонд за регионално сътрудничество съгласно член 7.
 Член 3
 1. Конкретните средства за всяка държава се предоставят за следните приоритетни сектори:
 а)
 иновации, научни изследвания, образование и конкурентоспособност;
 б)
 социално приобщаване, заетост на младите хора и намаляване на бедността;
 в)
 околна среда, енергетика, изменение на климата и нисковъглеродна икономика;
 г)
 култура, гражданско общество, добро управление, основни права и свободи;
 д)
 правосъдие и вътрешни работи.
 Програмните области в рамките на приоритетните сектори, очертаващи целите и областите на помощ, са посочени в приложението към настоящото споразумение.
 2.
 а)
 В съответствие с процедурата, посочена в член 10, параграф 3, приоритетните сектори се избират, обособяват и адаптират в съответствие с различните нужди на всяка държава бенефициер, като се вземат предвид нейната големина и размерът на финансовия принос;
 б)
 1 % от общата стойност на конкретните средства за всяка държава се заделя за фонд за насърчаване на достойния труд и тристранния диалог, средствата по който ще се отпускат в съответствие със схемата за разпределение, посочена в член 6;
 в)
 насърчават се сътрудничеството с гражданското общество, трансграничното сътрудничество и сътрудничеството със съседни трети държави.
 Член 4
 1. За да се постигне съсредоточаване върху приоритетните сектори и да се гарантира ефективно прилагане, в съответствие с общите цели, посочени в член 1, и като се вземе предвид стратегията „Европа 2020“ за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж, включително като се обърне специално внимание на заетостта, националните приоритети, специфичните за всяка държава препоръки и споразуменията за партньорство в рамките на политиката на сближаване на ЕС, сключени с Европейската комисия, Кралство Норвегия сключва с всяка държава бенефициер меморандум за разбирателство, в съответствие с член 10, параграф 3.
 2. На стратегическо равнище се провеждат консултации с Европейската комисия, които се водят по време на преговорите за меморандумите за разбирателство по член 10 параграф 3 с цел насърчаване на взаимното допълване и полезното взаимодействие с политиката на сближаване на ЕС, както и проучване на възможностите за прилагане на финансови инструменти, за


text:
да се увеличи въздействието на финансовите вноски.
 Член 5
 1. Вноската на Кралство Норвегия по отношение на онези програми в рамките на конкретните средства за всяка държава, за чието изпълнение отговарят държавите бенефициери, не надвишава 85 % от разходите за програмите, освен ако е решено друго от Кралство Норвегия.
 2. Спазват се правилата, които се прилагат в областта на държавните помощи.
 3. Отговорността на Кралство Норвегия по отношение на проектите се ограничава до предоставянето на финансови средства съгласно договорения план. Не се поема отговорност спрямо трети страни.
 Член 6
 Конкретните средства за всяка държава се предоставят за следните държави бенефициери: България, Хърватия, Кипър, Чешката република, Естония, Унгария, Латвия, Литва, Малта, Полша, Румъния, Словакия и Словения в съответствие със следната схема за разпределение:
 Държава бенефициер
 Финансови средства (в милиони евро)
 България
 95,1
 Хърватия
 46,6
 Кипър
 5,1
 Чешка република
 89,0
 Естония
 35,7
 Унгария
 105,7
 Латвия
 51,9
 Литва
 61,4
 Малта
 3,6
 Полша
 411,5
 Румъния
 227,3
 Словакия
 58,2
 Словения
 17,8
 Член 7
 1. От общия фонд за регионално сътрудничество се осигурява сума в размер на 44,75 млн. евро. Той допринася за постигането на целите на финансовия механизъм на Норвегия по член 1.
 2. 60 % от фонда се предоставят за насърчаване на устойчива и качествена заетост за младите хора, като се обръща особено внимание на следните области:
 а)
 програми за мобилност за работа и обучение на младите хора, като усилията се съсредоточат специално върху онези, които не участват в никаква форма на заетост, образование или обучение;
 б)
 програми за двойно учене, чиракуване, приобщаване на младежта;
 в)
 споделяне на знания, обмен на най-добри практики в областта на политиката и взаимно обучение между различните организации/институции, предлагащи услуги за младежка заетост.
 Тази част от фонда се предоставя за проекти, в които участват държавите бенефициери и други държави — членки на ЕС, с равнища на младежка безработица над 25 % (базисна година 2013 на Евростат), и включва най-малко две държави, включително поне една държава бенефициер. Субекти от Норвегия могат да участват като партньори.
 3. 40 % от фонда се предоставят за регионално сътрудничество в приоритетните сектори, изброени в член 3, и по-специално обмена на знания, обмена на най-добри практики в областта на политиката и институционалното изграждане.
 Тази част от фонда се предоставя за проекти с участието на държави бенефициери и съседни трети държави. Проектите обединяват най-малко три държави, поне две от които са държави бенефициери. Субекти от Норвегия могат да участват като партньори.
 Член 8
 До 2020 г. Кралство Норвегия извършва преглед в средата на периода, за да се преразпределят неизползваните налични средства в рамките на разпределените средства за отделните съответни държави бенефициери.
 Член 9
 1. Финансовата вноска, предвидена в член 1, се съгласува внимателно с вноската на държавите от ЕАСТ, предвиден във финансовия механизъм на ЕИП.
 2. По-специално Кралство Норвегия взема мерки за това процедурите за прилагане и начините на изпълнение да бъдат еднакви по същество за двата финансови механизма, посочени в предходния параграф.
 3. Когато това се налага, се взема предвид всяка значима промяна в политиката на сближаване на Европейския съюз.
 Член 10
 По отношение на


text:
прилагането на финансовия механизъм на Норвегия се прилага следното:
 1.
 Най-висока степен на прозрачност, отчетност и ефективност на разходите се прилага през всички фази на прилагането, наред с принципите на добро управление, партньорство и управление на няколко равнища, устойчиво развитие, равенство между половете и недискриминация.
 Преследването на целите на финансовия механизъм на Норвегия се извършва в рамките на тясното сътрудничество между държавите бенефициери и Кралство Норвегия.
 2.
 Кралство Норвегия осъществява и отговаря за използването, включително управлението и контрола, на следните фондове:
 а)
 общия фонд за регионално сътрудничество, посочен в член 7, параграф 1;
 б)
 фонда за насърчаване на достойния труд и тристранния диалог, посочен в член 3, параграф 2, буква б).
 3.
 Кралство Норвегия сключва с всяка държава бенефициер меморандум за разбирателство, засягащ съответните конкретни средства за всяка държава, с изключение на фондовете, посочени в параграф 2, в който меморандум за разбирателство се установяват многогодишната рамка за програмиране и структурите за управление и контрол.
 а)
 Въз основа на меморандумите за разбирателство държавите бенефициери представят предложения за конкретни програми пред Кралство Норвегия, което оценява и одобрява предложенията и сключва споразумения за безвъзмездни средства с държавите бенефициери за всяка програма. По изрично искане на Кралство Норвегия или на съответната държава бенефициер Европейската комисия разглежда предложение за конкретна програма преди нейното приемане, за да се гарантира съвместимост с политиката на сближаване на Европейския съюз.
 б)
 За изпълнението на договорените програми са отговорни държавите бенефициери, които осигуряват подходяща система за управление и контрол, за да се осигурят добро изпълнение и управление.
 в)
 Кралство Норвегия може да извършва проверки съгласно собствените си вътрешни изисквания. За тази цел държавите бенефициери предоставят цялата необходима помощ, информация и документация.
 г)
 Кралство Норвегия може да спре финансирането и да изиска възстановяването на средства в случай на нередности.
 д)
 Когато е целесъобразно, при подготовката, усвояването, мониторинга и оценката на финансовата вноска се използват партньорства, за да се гарантира широко участие. В партньорствата могат да участват, inter alia, местни, регионални и национални структури, както и частният сектор, гражданското общество и социалните партньори в държавите бенефициери и Кралство Норвегия.
 е)
 Всеки проект от многогодишната рамка за програмиране в държавите бенефициери може да бъде изпълнен в сътрудничество между, inter alia, субекти, установени в държавите бенефициери и в Кралство Норвегия, в съответствие с приложимите правила за обществените поръчки.
 4.
 Разходите за управление, направени от Кралство Норвегия, се покриват от общата сума по член 2, параграф 1 и се посочват в разпоредбите за изпълнение по параграф 5 от настоящия член.
 5.
 Кралство Норвегия или посочен от него субект носи отговорността за цялостното управление на финансовия механизъм на Норвегия. Допълнителни разпоредби относно прилагането на финансовия механизъм на Норвегия се изготвят от Кралство Норвегия след консултация с държавите бенефициери, които могат да бъдат подпомогнати от Европейската комисия. Кралство Норвегия се стреми посочените разпоредби да бъдат изготвени преди подписването на меморандумите за разбирателство.
 6.
 Кралство Норвегия докладва за приноса си към постигането на целите на финансовия механизъм на Норвегия и ако е целесъобразно — към постигането на единадесетте тематични цели на европейските структурни и инвестиционни фондове за периода


text:
2014 — 2020 г. (1)
 Член 11
 1. Настоящото споразумение се ратифицира или одобрява от страните в съответствие със собствените им процедури. Инструментите за ратификация или одобрение се депозират в Генералния секретариат на Съвета на Европейския съюз.
 2. То влиза в сила на първия ден на втория месец след депозирането на последния инструмент за ратификация или одобрение.
 3. До приключването на посочените в параграфи 1 и 2 процедури настоящото споразумение се прилага временно от първия ден на първия месец след депозирането на последната нотификация за тази цел.
 Член 12
 Настоящото споразумение, съставено в единствен оригинал на английски, български, гръцки, датски, естонски, испански, италиански, латвийски, литовски, малтийски, немски, нидерландски, полски, португалски, румънски, словашки, словенски, унгарски, фински, френски, хърватски, чешки, шведски и норвежки език, като текстовете на всички езици са еднакво автентични, се депозира в Генералния секретариат на Съвета на Европейския съюз, който връчва заверено копие на всяка от страните по настоящото споразумение.
 Съставено в Брюксел на трети май две хиляди и шестнадесета година.
 Hecho en Bruselas, el tres de mayo de dos mil dieciséis.
 V Bruselu dne třetího května dva tisíce šestnáct.
 Udfærdiget i Bruxelles den tredje maj to tusind og seksten.
 Geschehen zu Brüssel am dritten Mai zweitausendsechzehn.
 Kahe tuhande kuueteistkümnenda aasta maikuu kolmandal päeval Brüsselis.
 Έγινε στις Βρυξέλλες, στις τρεις Μαΐου δύο χιλιάδες δεκαέξι.
 Done at Brussels on the third day of May in the year two thousand and sixteen.
 Fait à Bruxelles, le trois mai deux mille seize.
 Sastavljeno u Bruxellesu trećeg svibnja godine dvije tisuće šesnaeste.
 Fatto a Bruxelles, addì tre maggio duemilasedici.
 Briselē, divi tūkstoši sešpadsmitā gada trešajā maijā.
 Priimta du tūkstančiai šešioliktų metų gegužės trečią dieną Briuselyje.
 Kelt Brüsszelben, a kétezer-tizenhatodik év május havának harmadik napján.
 Magħmul fi Brussell, fit-tielet jum ta' Mejju fis-sena elfejn u sittax.
 Gedaan te Brussel, drie mei tweeduizend zestien.
 Sporządzono w Brukseli dnia trzeciego maja roku dwa tysiące szesnastego.
 Feito em Bruxelas, em três de maio de dois mil e dezasseis.
 Întocmit la Bruxelles la trei mai două mii șaisprezece.
 V Bruseli tretieho mája dvetisícšestnásť.
 V Bruslju, dne tretjega maja leta dva tisoč šestnajst.
 Tehty Brysselissä kolmantena päivänä toukokuuta vuonna kaksituhattakuusitoista.
 Som skedde i Bryssel den tredje maj år tjugohundrasexton.
 Utferdiget i Brussel den tredje mai to tusen og seksten.
 За Европейския съюз
 Рог la Unión Europea
 Za Evropskou unii
 For Den Europæiske Union
 Für die Europäische Union
 Euroopa Liidu nimel
 Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
 For the European Union
 Pour l'Union européenne
 Za Europsku uniju
 Per l'Unione europea
 Eiropas Savienības vārdā –
 Europos Sąjungos vardu
 Az Európai Unió részéről
 Għall-Unjoni Ewropea
 Voor de Europese Unie
 W imieniu Unii Europejskiej
 Pela União Europeia
 Pentru Uniunea Europeană
 Za Európsku úniu
 Za Evropsko unijo
 Euroopan unionin puolesta
 För Europeiska unionen
 For Kongeriket Norge
 (1) 1) Засилване на научноизследователската дейност, технологичното развитие и иновациите; 2) подобряване на достъпа до информационни и комуникационни технологии и на тяхното използване и качество; 3) повишаване на конкурентоспособността на малките и средните предприятия (МСП), на селскостопанския сектор и на сектора на рибарството и аквакултурите; 4) подпомагане на преминаването към


text:
нисковъглеродна икономика във всички сектори; 5) насърчаване на приспособяването към изменението на климата и предотвратяването и управлението на риска; 6) съхраняване и опазване на околната среда и насърчаване на ресурсната ефективност; 7) насърчаване на устойчивия транспорт и премахване на участъците с недостатъчен капацитет в ключовите мрежови инфраструктури; 8) насърчаване на устойчивата и качествена заетост и подкрепа за мобилността на работната сила; 9) насърчаване на социалното приобщаване и борба с бедността и всяка форма на дискриминация; 10) инвестиции в образованието, обучението, професионалното обучение за придобиване на умения и ученето през целия живот; 11) повишаване на институционалния капацитет на публичните органи и на заинтересованите страни и допринасяне за ефективна публична администрация.
 ПРИЛОЖЕНИЕ
 КЪМ СПОРАЗУМЕНИЕТО МЕЖДУ КРАЛСТВО НОРВЕГИЯ И ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ ЗА ФИНАНСОВ МЕХАНИЗЪМ НА НОРВЕГИЯ ЗА ПЕРИОДА 2014 — 2021 Г.
 Иновации, научни изследвания, образование и конкурентоспособност
 1.
 Развитие на бизнеса, иновации и МСП
 2.
 Научни изследвания
 3.
 Образование, стипендии, чиракуване и младежко предприемачество
 4.
 Баланс между работа и личен живот
 5.
 Социален диалог — Достоен труд
 Социално приобщаване, младежка заетост и намаляване на бедността
 6.
 Предизвикателства пред общественото здравеопазване в Европа
 7.
 Приобщаване и създаване на възможности за ромите
 8.
 Деца и младежи, изложени на риск
 9.
 Участие на младежите на пазара на труда
 10.
 Местно развитие и намаляване на бедността
 Околна среда, енергетика, изменение на климата и нисковъглеродна икономика
 11.
 Околна среда и екосистеми
 12.
 Енергия от възобновяеми източници, енергийна ефективност, енергийна сигурност
 13.
 Смекчаване на последиците от изменението на климата и приспособяване към тях
 Култура, гражданско общество, добро управление и основни права и свободи
 14.
 Предприемачество в областта на културата, културно наследство и културно сътрудничество
 15.
 Гражданско общество
 16.
 Добро управление, подлежащи на отчетност институции, прозрачност
 17.
 Права на човека — Прилагане на национално равнище
 Правосъдие и вътрешни работи
 18.
 Убежище и миграция
 19.
 Мерки по изпълнение на наказанията и задържане преди съдебния процес
 20.
 Международно полицейско сътрудничество и борба с престъпността
 21.
 Ефективност и ефикасност на съдебната система, укрепване на правовата държава
 22.
 Домашно насилие и насилие, основано на пола
 23.
 Предотвратяване на бедствия и готовност за бедствия


text:
 30.11.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 313/58
 Правило No 16 на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации (ИКЕ на ООН) — Единни предписания за одобрение на:
 I. обезопасителни колани, системи за обезопасяване, системи за обезопасяване за деца и системи за обезопасяване на деца ISOFIX за пътници в моторни превозни средства
 II. превозни средства, оборудвани с обезопасителни колани, системи за обезопасяване, системи за обезопасяване на деца и системи за обезопасяване на деца ISOFIX
 Добавка 15: Правило No 16
 Преработка 5
 Само оригиналните текстове на ИКЕ на ООН имат правно действие съгласно международното публично право. Статутът и датата на влизане в сила на настоящото правило следва да бъдат проверявани в последната версия на документа на ИКЕ на ООН за статута TRANS/WP.29/343, който е на разположение на електронен адрес: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html.
 Включва целия валиден текст до:
 Притурка 17 към серия от изменения 04 – дата на влизане в сила: 18 януари 2006 г.
 СЪДЪРЖАНИЕ
 ПРАВИЛО
 1.
 Обхват
 2.
 Определения
 3.
 Заявление за одобрение
 4.
 Маркировка
 5.
 Одобрение
 6.
 Спецификации
 7.
 Изпитвания
 8.
 Изискванията относно монтажа в превозното средство
 9.
 Съответствие на производството
 10.
 Санкции при несъответствие на производството
 11.
 Промени и разширения на издадено одобрение на тип превозно средство или тип обезопасителен колан, или система за обезопасяване
 12.
 Окончателно прекратяване на производството
 13.
 Инструкции
 14.
 Наименования и адреси на административните отдели и на техническите служби, отговарящи за провеждането на изпитвания за типово одобрение
 15.
 Преходни разпоредби
 ПРИЛОЖЕНИЯ
 Приложение 1A:
 Съобщение относно издаването, разширяването, отказа или оттеглянето на одобрение или окончателно прекратяване на производството на тип превозно средство по отношение на обезопасителен колан в съответствие с Правило No 16
 Приложение 1Б:
 Съобщение относно издаването, разширяването, отказа или оттеглянето на одобрение или окончателно прекратяване на производството на тип обезопасителен колан или система за обезопасяване за възрастни пътници в моторни превозни средства, в съответствие с Правило No 16
 Приложение 2:
 Оформление на знаците за типово одобрение
 Приложение 3:
 Схема на апаратура за изпитване на дълготрайност на прибиращо устройство
 Приложение 4:
 Схема на апаратура за изпитване блокировката на аварийни прибиращи устройства с блокировка
 Приложение 5:
 Схема на апаратура за изпитване за устойчивост на прах
 Приложение 6:
 Описание на количка, седалка, устройства за закрепване и спирачно устройство
 Приложение 7:
 Описание на манекена
 Приложение 8:
 Изобразяване кривата на закъснение на количка в зависимост от времето
 Приложение 9:
 Инструкции
 Приложение 10:
 Двойно изпитване на ключалка
 Приложение 11:
 Изпитвания за изтриване и микроприплъзване
 Приложение 12:
 Изпитване за устойчивост на корозия
 Приложение 13:
 Поредност на изпитванията
 Приложение 14:
 Контрол за съответствие на производството
 Приложение 15:
 Процедура за определяне на точката H и действителния ъгъл на торса за седящи места в моторни превозни средства
 Допълнение 1 —
 Описание на триизмерната апаратура с точка H
 Допълнение 2 —
 Триизмерна референтна система
 Допълнение 3 —
 Референтни данни относно местата за сядане
 Приложение 16:
 Минимални изисквания за обезопасителни колани и прибиращи устройства
 Приложение 17:
 Изисквания относно монтирането на обезопасителни колани и системи за обезопасяване за възрастни пътници в моторни превозни средства на седалки, гледащи напред, и за инсталиране на системи за


text:
обезопасяване на деца ISOFIX
 Допълнение 1 —
 Разпоредби относно монтирането на системи за обезопасяване за деца от категория „универсална“, монтирани към оборудването за обезопасителните колани в превозното средство
 Допълнение 2 —
 Разпоредби относно монтирането на гледащи напред и гледащи назад системи за обезопасяване на деца ISOFIX от универсална и полууниверсална категории, монтирани на позиции ISOFIX
 Допълнение 3 —
 Таблица на информацията в инструкцията за експлоатация на превозното средство относно пригодността на различните места за сядане за монтиране на системи за обезопасяване на деца
 1. ОБХВАТ
 Настоящото правило се прилага по отношение на обезопасителни колани и системи за обезопасяване, които са разработени с оглед монтиране в превозни средства и са предназначени за отделна употреба, т. е. като индивидуални устройства, от лица с телосложение на възрастен човек, заемащи седалки, гледащи напред или гледащи назад. Правилото се прилага и по отношение на системи за обезопасяване на деца и системи за обезопасяване на деца ISOFIX, предназначени за монтиране в превозни средства от категории M1 и N1
 (1).
 2. ОПРЕДЕЛЕНИЯ
 2.1. Обезопасителен колан (колан за седалка, колан)
 Комплект от ленти с осигурителна ключалка, регулиращи устройства и присъединителни приспособления, които могат да се закрепват към моторно превозно средство и са предназначени да намалят риска от нараняване на носещия колана чрез ограничаване подвижността на тялото му в случай на сблъсък или внезапно намаляване скоростта на превозното средство. Такъв комплект обикновено се определя като „комплект колан“, термин също обхващащ и всяко устройство за преобразуване на енергия или прибиране на колан.
 Допуска се изпитване и одобряване на описания комплект като комплект обезопасителен колани или като система за обезопасяване.
 2.1.1. Надбедрен колан
 Колан с две точки, който минава през предната област на таза на потребителя.
 2.1.2. Диагонален колан
 Колан, който минава диагонално отпред на гръдния кош, от бедрото до противоположното рамо.
 2.1.3. Колан с три точки
 Колан, който е комбинация от надбедрена лента и диагонална лента.
 2.1.4. Колан от тип S
 Вид колан, различен от колан с три точки или надбедрен колан.
 2.1.5. Колан с цялостно обхващане
 Колан от тип S, включващ надбедрен колан и раменни ленти; коланът с цялостно обхващане може да се доставя с допълнителна лента за чатала.
 2.2. Тип колан
 Обезопасителни колани от различни „типове“ са обезопасителни колани, които се различават съществено; по-конкретно разликите могат да се отнасят до:
 2.2.1.
 корави части (ключалка, присъединителни приспособления, прибиращо устройство и др.);
 2.2.2.
 материалите, начина на изтъкаване, размерите и цвета на лентите;
 2.2.3.
 геометрията на комплекта колани.
 2.3. Лента
 Гъвкав компонент, предназначен да задържа тялото и да предава усилието на устройствата за закрепване на колана.
 2.4. Ключалка
 Бързо освобождаващо се приспособление, което позволява потребителят да бъде задържан от колана. Ключалката може да включва устройство за регулиране на колана, с изключение на ключалка за колан с цялостно обхващане.
 2.5. Устройство за регулиране на колан
 Устройство, което позволява коланът да се регулира според изискванията на индивидуалния потребител и спрямо положението на седалката. Регулиращото устройство може да бъде част от ключалката, прибиращото устройство или друга част от обезопасителния колан.
 2.6. Устройство за предварително натоварване
 Допълнително или интегрирано устройство, което притяга лентите на обезопасителния


text:
колан с цел намаляване хлабината на колана по време на сблъсък.
 2.7.
 „Референтна зона“ e пространството между две вертикални надлъжни равнини, разположени на 400 mm една от друга и симетрични по отношение на точка Н, което пространство е ограничено чрез въртене от вертикала към хоризонтала на апарата, наподобяващ глава, описан в Правило No 21, приложение 1. Апаратът се позиционира съгласно цитираното приложение към Правило No 21 и се установява на максимална дължина 840 mm.
 2.8.
 „Комплект въздушна възглавница“ е устройство, монтирано, за да допълни обезопасителните колани и системите за обезопасяване, монтирани в моторни превозни средства, т.е. система, която в случай на силен удар на превозното средство автоматично раздува гъвкав елемент, предназначен да ограничи, посредством нагнетяване на газа, който съдържа в себе си, силата на контакт на една или повече части от тялото на пътник във вътрешността на отделението за пътници на превозното средство.
 2.9.
 „Въздушна възглавница за пътник“ е комплект въздушна възглавница, предназначена за предпазване на пътника (пътниците) на седалките, различни от тази за водача, в случай на челен удар.
 2.10.
 „Устройство за обезопасяване на деца“ е обезопасително устройство, отговарящо на определението в Правило No 44.
 2.11.
 „Гледащ назад“ означава гледащ в посока, обратна на нормалната посока на движение на превозното средство.
 2.12. Присъединителни приспособления
 Части от комплект колан, включително необходимите закрепващи компоненти, които позволяват да бъде присъединен към устройствата за закрепване на колана.
 2.13. Преобразувател на енергия
 Устройство, предназначено да разсее енергия самостоятелно или съвместно с лентата и образуващо част от комплекта колан.
 2.14. Прибиращо устройство
 Устройство, побиращо част или цялата лента на обезопасителния колан.
 2.14.1. Прибиращо устройство без блокировка (тип 1)
 Прибиращо устройство, от което лентата се изважда до цялата ѝ дължина от малка външна сила и което не осигурява регулиране на дължината на извадената лента.
 2.14.2. Прибиращо устройство с ръчно деблокиране (тип 2)
 Прибиращо устройство, което изисква ръчно задействане от потребителя за деблокиране на прибиращото устройство, за да се получи желаното изтегляне на лентата, и което се блокира автоматично, когато спре посоченото действие.
 2.14.3. Прибиращо устройство с автоматична блокировка (тип 3)
 Блокиращо устройство, което позволява изтеглянето на лентата с желаната дължина и което, когато ключалката е съединена, автоматично регулира лентата към потребителя. По-нататъшно изтегляне на лентата не е възможно без преднамерено действие от страна на потребителя.
 2.14.4. Аварийно прибиращо устройство с блокировка (тип 4)
 Прибиращо устройство, което при нормални условия на управление не ограничава свободата на движение на потребителя на обезопасителен колан. Устройството е снабдено с регулиращи устройства за дължина, които автоматично регулират лентата към водача, и блокиращ механизъм, задействан при извънредна ситуация от:
 2.14.4.1.
 спирачното закъснение на превозното средство (възприемане на един сигнал);
 2.14.4.2.
 комбинация от спирачното закъснение на превозното средство, движението на лентата или други автоматични устройства (възприемане на повече от един сигнал).
 2.14.5. Аварийно прибиращо устройство с блокировка с висок праг на реагиране (тип 4N)
 Прибиращо устройство от типа, определен в параграф 2.14.4, но притежаващо специални качества по отношение на използване в превозни средства от категории M2, M3, N1, N2 и N3
 (2)
 2.14.6. Устройство за височинно регулиране на колан
 Устройство, позволяващо да бъде


text:
регулирано местоположението по височина на горната скоба на колана съобразно изискванията на индивидуалния потребител и местоположението на седалката. Такова устройство може да се счита като част от колана или част от закрепващите елементи на колана.
 2.15. Устройства за закрепване за колан
 Части от конструкцията на превозното средство или конструкцията на седалка, или други части от превозното средство, към които се закрепват обезопасителните колани.
 2.16. Тип превозно средство по отношение на обезопасителни колани и системи за обезопасяване
 Категория моторни превозни средства, които не се различават съществено по отношение на размери, контури и съставни материали на компонентите от конструкцията на превозното средство или конструкцията на седалките или други части от превозното средство, към които се закрепват обезопасителни колани и системи за обезопасяване.
 2.17. Система за обезопасяване
 Система за конкретен тип превозно средство или тип, дефиниран от производителя на превозното средство и одобрен от техническата служба, състояща се от седалка и обезопасителен колан, закрепен към конструкцията на превозното средство чрез подходящи средства, и включваща допълнително всички елементи, предназначени да намалят риска от нараняване на пътника в случай на рязко намаляване на скоростта на превозното средство посредством ограничаване подвижността на тялото на носещия колана пътника.
 2.18. Седалка
 Устройство, което може да бъде самостоятелно или несамостоятелно от конструкцията на превозното средство, комплектувано с всички принадлежности и предназначено за сядане на един възрастен човек. Понятието включва както индивидуалната седалка, така и частта от седалка, тип пейка, предвидена за сядане на един възрастен човек.
 2.18.1.
 „Предна седалка за пътник“ означава всяка седалка, чиято „най-предна точка Н“ се намира пред или във вертикалната напречна равнина, минаваща през точката R на водача.
 2.19. Група седалки
 Седалка тип пейка или отделни седалки, разположени една до друга (монтирани по такъв начин, че предното устройство за закрепване на една от седалките е на една линия с предната част на задните устройства за закрепване на другите седалки или между устройствата за закрепване на другите седалки) и които са предназначени за сядане на един или повече възрастни пътници.
 2.20. Седалка-пейка
 Конструкция, комплектувана с принадлежности, предназначена за сядане на повече от един възрастен пътник.
 2.21. Система за регулиране на седалката
 Цялостното устройство, чрез което седалката или части от нея могат да се регулират в положения, подходящи за телосложението на седящия в седалката; такава система позволява по-конкретно:
 2.21.1.
 надлъжно преместване;
 2.21.2.
 вертикално преместване;
 2.21.3.
 ъглово преместване.
 2.22. Устройство за закрепване на седалка
 Система, чрез която комплектът седалка се закрепва към конструкцията на превозното средство, включително частите на конструкцията на превозното средство, на които въздейства.
 2.23. Тип седалка
 Категория седалки, които не се различават по отношение на следните съществени характеристики:
 2.23.1.
 формата, размерите и материалите на конструкцията на седалката;
 2.23.2.
 типове и размери на регулиращата система и всички системите за регулиране, както и всички системи за блокировка;
 2.23.3.
 типа и размерите на закрепващите елементи на обезопасителните колани за седалката, на закрепващите елементи на седалката и на частите от конструкцията на превозното средство, на които въздейства.
 2.24. Система за преместване на седалката
 Устройство, позволяващо надлъжно преместване или завъртане на седалката или една от нейните части без фиксирана междинна


text:
позиция (с цел осигуряване на лесен достъп на пътниците).
 2.25. Застопоряваща система на седалката
 Устройство, което позволява седалката и нейните елементи да останат непроменени във всяко положение на използване.
 2.26. Обграден бутон за освобождаване на ключалка
 Бутон за освобождаване на ключалка, разположен така, че да не е възможно ключалката да се освободи при използване на сфера с диаметър 40 mm.
 2.27. Необграден бутон за освобождаване на ключалка
 Бутон за освобождаване на ключалка, разположен така, че да бъде възможно ключалката да се освободи при използване на сфера с диаметър 40 mm.
 2.28. Устройство за намаляване на натоварването
 Устройство, което е вградено в прибиращото устройство и автоматично намалява натоварването на лентата при заключване на обезопасителния колан. При освобождаване на колана това устройство се изключва автоматично.
 2.29.
 „ISOFIX“ е система за закрепване на системи за обезопасяване на деца към конструкцията на превозното средство, която включва две корави устройства за закрепване върху конструкцията на превозното средство, две съответстващи им корави присъединителни приспособления върху системата за обезопасяване на деца и устройство за ограничаване завъртането на системата за обезопасяване на деца.
 2.30.
 „Система за обезопасяване на деца ISOFIX“ е система за обезопасяване на деца, отговаряща на изискванията на Правило No 44, която е предназначена за прикрепване към система от устройства за закрепване ISOFIX, отговаряща на изискванията на Правило No 14.
 2.31.
 „Позиция ISOFIX“ е система, която позволява монтиране на:
 а)
 универсална гледаща напред система за обезопасяване на дете ISOFIX, отговаряща на дефиницията в Правило No 44;
 б)
 или полууниверсална гледаща напред система за обезопасяване на дете ISOFIX, отговаряща на дефиницията в Правило No 44;
 в)
 или полууниверсална гледаща назад система за обезопасяване на дете ISOFIX, отговаряща на дефиницията в Правило No 44;
 г)
 или полууниверсална гледаща настрани система за обезопасяване на дете ISOFIX, отговаряща на дефиницията в Правило No 44;
 д)
 или система за обезопасяване на дете ISOFIX, предназначена за специфични превозни средства, съгласно определението в Правило No 44.
 2.32.
 „Система за закрепване ISOFIX“ е система, включваща две долни устройства за закрепване ISOFIX, отговарящи на изискванията на Правило No 14, която заедно с устройството против завъртане е предназначена за закрепване на система за обезопасяване на дете ISOFIX.
 2.33.
 „Долно устройство за закрепване ISOFIX“ е хоризонтална корава щанга с кръгло сечение и с диаметър 6 mm, монтирана към конструкцията на превозното средство или на седалката, върху която може да се постави и закрепи система за обезопасяване на дете ISOFIX с помощта на приставки за закрепване ISOFIX.
 2.34. „Устройство против завъртане“
 а)
 Устройството против завъртане, предназначено за ползване с универсална система за обезопасяване на дете ISOFIX, се състои от горна лента ISOFIX.
 б)
 Устройството против завъртане, предназначено за ползване с полууниверсална система за обезопасяване на дете ISOFIX, се състои от горна лента, арматурното табло на превозното средство или от опора, чието предназначение е да ограничи завъртането на системата за обезопасяване в случай на челен удар.
 в)
 По отношение на универсалните и полууниверсалните системи за обезопасяване на дете ISOFIX самата седалка на превозното средство не се счита за устройство против завъртане.
 2.35.
 „Горно лентово устройство за закрепване ISOFIX“ е


text:
приспособление, изпълняващо изискванията на Правило No 14, например щанга, монтирано в определена зона и предназначено да приема съединител за горна лента ISOFIX и да пренася силите на задържане от лентата към конструкцията на превозното средство.
 2.36.
 „Водещо устройство“ е устройство, което помага при инсталирането на системата за обезопасяване на дете ISOFIX, като способства за точното напасване на приставките за закрепване ISOFIX на системата за обезопасяване на дете ISOFIX към долните устройства за закрепване ISOFIX с цел улесняване на закрепването.
 2.37.
 „Маркировка ISOFIX“ е обозначение, което информира желаещия да инсталира система за обезопасяване на дете ISOFIX за позициите на ISOFIX в превозното средство и позицията на всяка съответстваща система за закрепване ISOFIX.
 2.38.
 „Приспособление за обезопасяване на дете“ е приспособление съобразно една от седемте категории ISOFIX за размер, отговарящо на дефиницията в параграф 4 от приложение 17 – допълнение 2 към настоящото правило, и по-специално такова, чиито размери са дадени във фигури 1—7 от упоменатия параграф 4. Тези приспособления за задържане на деца се използват, съгласно Правило No 16, за да се провери кои категории за размери на системите за обезопасяване на деца ISOFIX могат да се монтират на позициите ISOFIX в превозното средство. Освен това, едно от приспособленията за обезопасяване на деца, т. нар. ISO/F2 (B), което е илюстрирано във фигура 2 от упоменатия параграф 4, е използвано в Правило No 14 за проверка на местоположението и достъпността на системите за закрепване ISOFIX.
 3. ЗАЯВЛЕНИЕ ЗА ОДОБРЕНИЕ
 3.1. Тип на превозното средство
 3.1.1.
 Заявлението за типово одобрение на превозно средство по отношение на монтирането на обезопасителните колани и системите за обезопасяване се подава от производителя на превозното средство или от надлежно упълномощен негов представител.
 3.1.2.
 То трябва да е придружено от три копия на изброените по-долу документи, съдържащи следните данни:
 3.1.2.1.
 технически чертежи на общата конструкция на превозното средство в подходящ мащаб, на които е указано положението на обезопасителните колани, както и подробни технически чертежи на обезопасителните колани и на точките, към които те са закрепени;
 3.1.2.2.
 спецификация на използваните материали, които могат да окажат въздействие върху якостта на обезопасителните колани;
 3.1.2.3.
 техническо описание на обезопасителните колани;
 3.1.2.4.
 в случай на обезопасителни колани, закрепени към конструкцията на седалката;
 3.1.2.5.
 подробно описание на типа превозно средство, по отношение на конструкцията на седалките, устройствата за закрепване на седалките и техните системи за регулиране и застопоряване;
 3.1.2.6.
 изработени в подходящ мащаб и с достатъчно ниво на детайлност чертежи на седалките, на тяхното закрепване към превозното средство и на техните системи за регулиране и застопоряване;
 3.1.3.
 по избор на производителя, превозно средство, представително за типа превозни средства, за които се иска одобрение, или частите от превозното средство, които се считат за съществени за изпитването на обезопасителните колани от техническата служба, провеждаща изпитванията за одобрение, се предоставят на тази служба.
 3.2. Тип на обезопасителните колани
 3.2.1.
 Заявлението за одобряване на типа обезопасителни колани се подава от притежателя на търговската марка или от надлежно упълномощен негов представител. По отношение на системите за обезопасяване заявлението за одобрение на типа на системата за обезопасяване се подава от притежателя


text:
на търговската марка или от негов представител, или от производителя на превозното средство, в което ще бъде монтирана системата, или от негов представител.
 3.2.2.
 Към заявлението се прилагат следните документи:
 3.2.2.1.
 техническо описание на типа обезопасителни колани, съдържащо информация за използваните ленти и корави части, и придружено от чертежи на елементите на обезопасителния колан; на чертежите трябва да са посочени предвидените местоположения за поставяне на номера на одобрението и допълнителния символ (символи) спрямо окръжността на маркировката за одобрение. В описанието трябва да се посочва цветът на представения за одобрение модел, както и типът или типовете на превозните средства, за монтиране в които е предназначен обезопасителният колан. По отношение на прибиращите устройства се предоставят инструкциите за монтиране на отчитащото устройство, а за устройства или системи за предварително натоварване се предоставя пълно техническо описание на конструкцията и функциите, вкл. на отчитащото устройство, ако има такова, съдържащо информация за начина на активиране и евентуално приложимия метод за предотвратяване на случайно активиране. По отношение на системите за обезопасяване, описанието трябва да съдържа: технически чертежи на конструкцията на превозното средство, конструкцията на седалката, регулиращата система и присъединителните приспособления, изработени в подходящ мащаб и изобразяващи достатъчно детайлно местоположенията на устройствата за закрепване на седалката и на обезопасителните колани, както и укрепващите елементи; спецификация на използваните материали, които могат да окажат въздействие върху якостта на устройствата за закрепване на седалката и устройствата за закрепване на обезопасителните колани; техническо описание на устройствата за закрепване на седалките и устройствата за закрепване на обезопасителните колани. Ако е предвидено коланът да се закрепва към конструкцията на превозното средство посредством устройство за регулиране на колана по височина, техническото описание трябва да пояснява дали това устройство се счита за част от колана;
 3.2.2.2.
 пет образеца от съответния тип обезопасителен колан, един от които е с със справочно предназначение;
 3.2.2.3.
 образец с дължина 10 m от всеки тип лента, използвана в производството на типа колан;
 3.2.2.4.
 техническата служба, извършваща изпитванията за одобрение на типа, може да изисква и допълнителни образци.
 3.2.3.
 За система за обезопасяване се предоставят два образеца, които могат да включват два от образците обезопасителни колани, изисквани съгласно параграфи 3.2.2.2 и 3.2.2.3, по преценка на производителя, превозно средство, представително за типа превозни средства, за които се иска одобрение, или частта или частите от превозното средство, които техническата служба счита за съществени за изпитването за одобряване на системата за обезопасяване.
 4. МАРКИРОВКА
 Образците от типа обезопасителни колани или система за обезопасяване, представени за одобрение съгласно разпоредбите на параграфи 3.2.2.2, 3.2.2.3 и 3.2.2.4, следва да бъдат обозначени с четлива и незаличима маркировка, съдържаща наименованието, инициалите или търговското наименование или марка на производителя.
 5. ОДОБРЕНИЕ
 5.1.
 Към сертификата за типово одобрение се прилага сертификат, съответстващ на образеца от параграфи 5.1.1 или 5.1.2:
 5.1.1.
 приложение 1A за заявленията по параграф 3.1;
 5.1.2.
 приложение 1Б за заявленията по параграф 3.2.
 5.2. Тип на превозното средство
 5.2.1.
 Ако превозното средство, заявено за одобряване по реда на настоящото правило, отговаря на изискванията по параграф 8 по-долу и приложения 15 и 16 към настоящото правило, одобрение за съответния тип превозно


text:
средство се издава.
 5.2.2.
 На всеки одобрен тип превозни средства се издава номер на одобрението. Първите две цифри на този номер (понастоящем 04) обозначават серията от изменения, отразяващи най-новите основни технически изменения на правилото към момента на издаване на одобрението. Една и съща страна по спогодбата не може да присвоява един и същи номер на различни типове превозни средства, съгласно параграф 2.16 по-горе.
 5.2.3.
 Известието за издаване на одобрение, разширение, отказ или за оттегляне на одобрение, или за окончателно спиране на производството на даден тип превозно средство в съответствие с това правило трябва да се изпрати до страните по Спогодбата от 1958 г., прилагащи това правило, чрез формуляр, съответстващ на образеца от приложение 1А към настоящото правило.
 5.2.4.
 На всяко превозно средство, в съответствие с неговия тип, одобрен съгласно настоящото правило, на видно и леснодостъпно място, посочено във формуляра за одобрение, трябва да се постави международно обозначение за одобрение, състоящо се от:
 5.2.4.1.
 кръг около буквата E, последван от отличителен пореден номер на държавата, издала одобрението (3);
 5.2.4.2.
 номера на настоящото правило, последван от буквата R, тире и номера на одобрението отдясно на кръга, описан в параграф 5.2.4.1.
 5.2.5.
 Ако превозното средство съответства на одобрен тип превозно средство, съгласно едно или повече правила, приложени към спогодбата, в държавата, издала одобрението съгласно настоящото правило, символът, описан в параграф 5.4.1, няма нужда да се повтаря; в такъв случай номерата на правилото и одобрението, както и допълнителните символи на всички правила, съгласно които одобрението е било издадено в държавата, издала одобрение съгласно настоящото правило, трябва да се поставят във вертикални колони отдясно на символа, описан в параграф 5.4.1.
 5.2.6.
 Обозначението на одобрението е ясно четливо и незаличимо.
 5.2.7.
 Обозначението на одобрението се поставя в близост до или върху табелката с данни за превозното средство, поставена от производителя.
 5.3. Тип на обезопасителния колан
 5.3.1.
 Ако образците на тип обезопасителен колан, представени по реда на параграф 3.2, отговарят на изискванията по параграфи 4, 5.3 и 6 от настоящото правило, се издава съответно одобрение.
 5.3.2.
 На всеки одобрен тип се издава номер на одобрението. Първите две цифри на този номер (понастоящем 04, отговарящи на серията от изменения 04, влязла в сила на 22 декември 1985 г.) обозначават серията от изменения, отразяваща най-новите основни технически изменения на правилото към момента на издаване на одобрението. Една и съща страна по спогодбата не може да присвоява един и същи номер на различни типове обезопасителни колани или системи за обезопасяване.
 5.3.3.
 Известието за издаване на одобрение, разширение, отказ или за оттегляне на одобрение за тип обезопасителен колан или система за обезопасяване в съответствие с настоящото правило трябва да се съобщи на страните по Спогодбата от 1958 г., прилагащи настоящото правило, чрез формуляр, съответстващ на образеца от приложение 1Б към настоящото правило.
 5.3.4.
 В допълнение към обозначенията, предписани в параграф 4 по-горе, на подходящо място върху всеки обезопасителен колан, отговарящ на тип, одобрен по реда на настоящото правило, се обозначават следните данни:
 5.3.4.1.
 международна маркировка за одобрение, състояща се от:
 5.3.4.1.1.
 кръг около буквата E, последван от отличителен пореден номер на


text:
държавата, издала одобрението (4);
 5.3.4.1.2.
 номер на одобрението;
 5.3.4.2.
 следния допълнителен символ (символи):
 5.3.4.2.1.
 буквата A в случай на триточков колан, буквата B в случай на надбедрен колан и буквата S в случай на специален тип колан.
 5.3.4.2.2.
 Към символите, посочени в параграф 5.3.4.2.1, се добавят следните допълнителни маркировки:
 5.3.4.2.2.1.
 буквата „e“ в случай на колан, снабден с преобразувател на енергия;
 5.3.4.2.2.2.
 буквата „r“ в случай на обезопасителен колан, снабден с прибиращо устройство, последвана от символа (1, 2, 3, 4 или 4N) на използвания тип прибиращо устройство в съответствие с параграф 2.14 от настоящото правило, и буквата „m“, ако използваното прибиращо устройство е аварийно прибиращо устройство с блокировка с възприемане на повече от един сигнал;
 5.3.4.2.2.3.
 буквата „p“ в случай на обезопасителен колан с устройство за предварително натоварване;
 5.3.4.2.2.4.
 буквата „t“ в случай на обезопасителен колан с прибиращо устройство, снабдено с устройство за ограничаване на натоварването;
 5.3.4.2.2.5.
 колани, снабдени с прибиращо устройство тип 4N, се маркират със символ, състоящ се от правоъгълник със зачеркнато превозно средство от категория M1, показващ, че използването на този тип прибиращо устройство е забранено в превозни средства от тази категория.
 5.3.4.2.2.6.
 Ако обезопасителният колан е одобрен съгласно разпоредбите на параграф 6.4.1.3.3 от настоящото правило, той се обозначава с думата AIRBAG, поставена в правоъгълник.
 5.3.4.2.3.
 Символът, описан в параграф 5.3.4.2.1 по-горе, се предшества от буквата Z, когато обезопасителният колан е част от система за обезопасяване.
 5.3.5.
 В приложение 2, параграф 2 към настоящото правило са дадени примери за съставяне на знаците за одобрение.
 5.3.6.
 Предвидените в параграф 5.3.4 данни трябва да бъдат ясно четливи и незаличими и се поставят трайно или с помощта на етикет, или чрез директно маркиране. Етикетът или маркировката трябва да бъдат устойчиви на износване.
 5.3.7.
 Етикетите, предвидени в параграф 5.3.6, се издават от органа, издал одобрението, или от производителя, когато последният е упълномощен от посочения орган.
 6. СПЕЦИФИКАЦИИ
 6.1. Общи спецификации
 6.1.1.
 Всеки образец, представен в съответствие с разпоредбите на параграфи 3.2.2.2, 3.2.2.3 и 3.2.2.4, трябва да отговаря на спецификациите, предвидени в параграф 6 от настоящото правило.
 6.1.2.
 Обезопасителните колани и системите за обезопасяване се проектират и конструират така, че когато са монтирани вярно и се използват правилно от седящия, задоволителното им функциониране да бъде обезпечено и те да намаляват рисковете от нараняване на тялото в случай на злополука.
 6.1.3.
 Лентите на обезопасителния колан трябва да са така проектирани, че да не е възможно да заемат опасно положение.
 6.1.4.
 Използването на материали с характеристиките на полиамид 6 по отношение на задържане на вода е забранено при всички механични части, за които това явление може да има неблагоприятно въздействие върху тяхното функциониране.
 6.2. Корави части
 6.2.1. Общи изисквания
 6.2.1.1.
 Коравите части на обезопасителните колани като ключалки, регулиращи устройства, присъединителни приспособления и други подобни не трябва да имат остри ръбове, които да причинят износване или скъсване на лентите от протриване.
 6.2.1.2.
 Всички части на комплекта колан, които могат да бъдат засегнати от корозия, трябва да бъдат подходящо защитени. След подлагане на изпитването за корозия, посочено в параграф 7.2, квалифициран експерт трябва да не може