text:
двойните прозорци или прозорците от много части — за два аварийни прозореца.
 7.6.1.7. Когато отделението за водача не осигурява достъп до отделението за пътници чрез коридор, удовлетворяващ едно от условията, описани в точка 7.7.5.1.1, трябва да са изпълнени следните условия:
 7.6.1.7.1.
 Отделението за водача има два изхода, които не се намират върху една и съща странична стена; когато единият от изходите е прозорец, той удовлетворява изискванията, посочени в точка 7.6.3.1 и точка 7.6.8 за аварийните прозорци.
 7.6.1.7.2.
 Допуска се разполагане на едно или две места за сядане до седалката на водача за настаняване на допълнителни лица; в този случай двата изхода, посочени в 7.6.1.7.1, трябва да бъдат врати.
 Вратата на водача трябва да се приеме като аварийна врата за заемащите тези седалки, при условие че е възможно придвижването на изпитвателно устройство от тези седалки през вратата на водача до извън превозното средство (вж. приложение 4, фигура 27).
 Проверката на достъпа до вратата на водача следва да попада под действието на изискванията от точка 7.7.3.2, при използване на изпитвателно устройство с размери 600 × 400 mm, както е описано в точка 7.7.3.3.
 Вратата, предвидена за пътниците, трябва да бъде на страната на превозното средство, която е срещуположна на страната с вратата на водача, и трябва да бъде приета като аварийна врата за водача.
 В отделението, което включва отделението за водача, могат да се разположат до пет допълнителни места за сядане, при условие че те и пространството, предназначено за разполагането им, удовлетворяват всички изисквания на тази наредба и поне една от вратите, предоставящи достъп до отделението за пътници, отговаря на изискванията на точка 7.6.3 за аварийни врати.
 7.6.1.7.3.
 При обстоятелствата, посочени в точка 7.6.1.7.1 и точка 7.6.1.7.2, предвидените за отделението на водача изходи не се разглеждат като врати по смисъла на точки 7.6.1.1—7.6.1.2, нито като изходи по смисъла на точка 7.6.1.4, с изключение на случаите, посочени в точка 7.6.1.7.1 и точка 7.6.1.7.2. Точки 7.6.3—7.6.7, 7.7.1, 7.7.2 и 7.7.7 не се прилагат по отношение на такива изходи.
 7.6.1.8. Когато отделението на водача и съседно разположените до него места за сядане са достъпни откъм основното отделение за пътници чрез коридор, който съответства на едно от изискванията, посочени в точка 7.7.5.1.1, не се изисква външен изход от отделението за водача.
 7.6.1.9. Когато във връзка с обстоятелствата, описани в точка 7.6.1.8, е предвидена врата за водача или друг изход от отделението, тази врата или изход се възприема като изход за пътниците, при условие че:
 7.6.1.9.1.
 тя удовлетворява изискванията относно размерите за аварийна врата, посочени в точка 7.6.3.1;
 7.6.1.9.2.
 тя изпълнява изискванията, посочени в точка 7.6.1.7.2;
 7.6.1.9.3.
 пространството, запазено за седалката на водача, трябва да бъде свързано с основното пътническо отделение чрез подходящ проход; такова изискване се счита за изпълнено ако изпитвателното устройство, описано в точка 7.7.5.1, може да се придвижва безпрепятствено от пътеката докато предният край на изпитвателното устройство достигне вертикалната равнина, която е допирателна на най-предната точка на облегалката от седалката на водача (при разполагане на тази седалка в най-задно надлъжно положение) и от тази равнина изпитвателното устройство, описано в точка 7.6.1.7.2, да може да


text:
се придвижва към аварийната врата в посоката, посочена от тази точка (вж. приложение 4, фигура 28), като седалката и воланът за управление са регулирани в тяхното средно положение.
 7.6.1.10. Точка 7.6.1.8 и точка 7.6.1.9 не изключват възможността за наличие на врата или друга преграда между седалката на водача и отделението за пътници, при условие че тази преграда може да се премахва бързо от водача при спешни случаи. Вратата за водача в отделение, защитено с подобна преграда, не се разглежда като изход за пътниците.
 7.6.1.11. Освен с аварийни врати и прозорци превозните средства от класове II, III и Б се оборудват с аварийни люкове (на покрива на горния етаж — в случай на двуетажно превозно средство). С такива люкове може да бъдат снабдени и превозни средства от класове I и A. Минималният брой люкове е:
 Брой пътници
 (на горния етаж при двуетажно превозно средство)
 Брой люкове
 Не повече от 50
 1
 Повече от 50
 2
 7.6.1.12. Всяка свързваща стълба следва да се счита за един изход от горния етаж на двуетажно превозно средство.
 7.6.1.13. Всички лица, настанени на долния етаж на двуетажно превозно средство трябва, при аварийна ситуация, да имат достъп до външността на превозното средство без да е необходимо да се качват на горния етаж.
 7.6.1.14. Пътеката на горния етаж на двуетажно превозно средство трябва да бъде свързана с една или повече свързващи стълби към проходите за достъп до дадена обслужваща врата или до пътеката на долния етаж в рамките на 3 m от обслужващата врата:
 7.6.1.14.1.
 ако на горния етаж се качват повече от 50 пътници, трябва да се осигурят две стълби или най-малко една и една полустълба за превозни средства от клас I и клас II;
 7.6.1.14.2.
 ако на горния етаж се качват повече от 30 пътници, трябва да се осигурят две стълби или най-малко една и една полустълба за превозни средства от клас III;
 7.6.1.15. при превозно средство без покрив, изходите на етажа без покрив трябва да са такива, че да изпълняват онези предписания, които не са несъвместими с липсата на покрив.
 7.6.2. Местоположение на изходите
 Превозните средства с вместимост, превишаваща 22 пътници, трябва да удовлетворяват изискванията, посочени по-долу. Превозни средства с вместимост, непревишаваща 22 пътници, може да удовлетворяват или посочените по-долу изисквания или изискванията на точка 1.2 от приложение 7.
 7.6.2.1. Обслужващата(ите) врата(и) е(са) разположена(и) от тази страна на превозното средство, която е по-близо до банкета на пътя, в съответствие с посоката на движение за държавата, в която ще бъде разрешена експлоатацията на превозното средство, и най-малко една от вратите да се намира в предната половина на превозно средство. Това не изключва:
 7.6.2.1.1.
 осигуряването на специално проектирана врата в задната челна или страничната страна на превозното средство за ползване вместо обслужваща врата от пътници в инвалидни колички; или
 7.6.2.1.2.
 осигуряването на една допълнителна обслужваща врата на задната страна на превозното средство основно за товарене/разтоварване на стоки и багаж, но която да се ползва от пътниците, когато обстоятелствата го изискват; или
 7.6.2.1.3.
 осигуряването на една или повече обслужващи врати на противоположната страна на превозното средство в случай

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
на превозни средства, които са проектирани за ползване при обстоятелства, които изискват товарене/разтоварване от двете страни. Примерите за такива обстоятелства включват превозните средства за ползване от страната на пистата на летища, превозни средства за употреба в системи с различни видове транспорт с използване на островни платформи или превозни средства, които пресичат границите на страни, където движението не е от същата страна на пътя, както страната, в която превозното средство трябва да получи разрешение за експлоатация. Така оборудваните превозни средства следва да бъдат осигурени с орган(и) за управление, който(ито) позволява(т) на водача да спира нормалното функциониране на вратите, които в момента не се използват; или
 7.6.2.1.4.
 осигуряването на обслужваща врата на задната страна на превозно средство от клас A или B.
 7.6.2.2. Две от посочените в точка 7.6.1.1 врати трябва да са отделени една от друга по начин, при който разстоянието между напречните вертикални равнини през центровете на тежестта на техните площи е не по-малко от:
 7.6.2.2.1.
 40 % от общата дължина на отделението за пътници, измерено успоредно на надлъжната ос на превозното средство, в случай на едноетажно превозно средство.
 При съчленени превозни средства това изискване е изпълнено, ако две врати от различни секции са разделени така, че разстоянието между вратите не е по-малко от 40 % от цялата дължина на комбинираното пътническо отделение (всички секции).
 Ако една от тези две врати представлява част от двойна врата, това разстояние следва да се измерва между двете врати, които са на най-голямо разстояние една от друга.
 7.6.2.2.2.
 В случай на двуетажно превозно средство две от вратите, посочени в точка 7.6.1.1, трябва да бъдат разделени така, че разстоянието между напречните вертикални равнини през центровете на техните площи да не е по-малко от 25 % от цялата дължина на превозното средство или 40 % от цялата дължина на пътническото отделение на долния етаж; това не се прилага ако двете врати са от различни страни на превозното средство. Ако една от тези две врати представлява част от двойна врата, това разстояние трябва да се измерва между двете врати, които са на най-голямо разстояние една от друга.
 7.6.2.3. Изходите (на всеки етаж, в случай на двуетажно превозно средство) се разполагат по начин, при който техният брой върху всяка от двете страни на превозното средство в голяма степен е еднакъв. (Това не включва необходимост от обезпечаване на допълнителни изходи извън рамките на посочения брой в точка 7.6.1). Не е необходимо изходите, които надвишават изисквания минимален брой, да бъдат реално изравнени за всяка от двете страни.
 7.6.2.4. Поне един авариен изход се разполага съответно върху задната или предната страна на превозното средство. За превозни средства от клас I и за превозни средства със задна част, която е постоянно затворена откъм отделението за пътници, това изискване се счита за удовлетворено при положение, че е осигурено наличие на авариен люк. За двуетажни превозни средства това изискване се прилага само за горния етаж.
 7.6.2.5. Изходите от една и съща страна на превозното средство са подходящо разпределени по дължината на превозното средство.
 7.6.2.6. В задната страна на превозното средство може да има врата,


text:
при условие че тя не е обслужваща врата.
 7.6.2.7. Ако превозното средство е оборудвано с аварийни люкове, те са разположени, както следва: ако има само един люк, той е разположен в средната третина на отделението за пътници; ако има два аварийни люка, те са на разстояние най-малко 2 m един от друг, измерено между най-близките краища на отворите им, и да са разположени в права линия, успоредна на надлъжната ос на превозно средство.
 7.6.3. Минимални размери на изходите
 7.6.3.1. Превозните средства от клас I, II или III трябва да отговарят на следните изисквания:
 7.6.3.1.1.
 Обслужващата врата трябва да има отвор, който дава достъп в съответствие с изискванията, посочени в точка 7.7.1 на това приложение.
 7.6.3.1.2.
 Аварийната врата трябва да има отвор с минимална височина от 1 250 mm и минимална широчина от 550 mm.
 7.6.3.1.3.
 Аварийният прозорец трябва да има минимална площ от 400 000 mm2. Трябва да бъде възможно в тази площ да се впише правоъгълник с размери 500 mm × 700 mm.
 7.6.3.1.4.
 В случай на авариен прозорец, който е разположен на задната страна на превозното средство, той трябва или да отговаря на изискванията, посочени в точка 7.6.3.1.3, или да бъде възможно в отвора на този авариен прозорец да се впише правоъгълник с височина 350 mm и 1 550 mm широчина, като ъглите му може да бъдат заоблени с радиус на кривината не повече от 250 mm.
 7.6.3.1.5.
 Аварийният люк следва да има отвор с минимална площ от 400 000 mm2. Трябва да бъде възможно в тази площ да се впише правоъгълник с размери 500 mm × 700 mm.
 7.6.3.2. Превозни средства от клас A или B може да изпълняват или условията, посочени в точка 7.6.3.1 (като клас A изпълнява изискванията за клас I и клас B изпълнява изискванията за класове II и III), или тези, дадени в приложение 7, точка 1.1.
 7.6.4. Технически изисквания към всички обслужващи врати
 7.6.4.1. Всяка обслужваща врата може лесно да се отваря отвътре и отвън при спряло превозно средство (но не необходимо, когато превозното средство е в движение). Това изискване не бива да се тълкува като изключващо възможността от заключване на врата отвън, при условие, че вратата може да бъде отворена отвътре при всички обстоятелства.
 7.6.4.2. Всеки механизъм или устройство за отваряне на врата отвън трябва да бъде на разстояние между 1 000 mm и 1 500 mm от земната повърхност и на не повече от 500 mm от вратата. При превозни средства от класове I, II и III всеки механизъм или устройство за отваряне на врата отвън е на разстояние между 1 000 mm и 1 500 mm от горната повърхност на пода или стъпало най-близо до органа за управление и да бъде на не повече от 500 mm от вратата. Това не се отнася за системи за управление, разположени в зоната на водача.
 7.6.4.3. Всяка монолитна обслужваща врата с ръчно задействане, която е закрепена с панти или шарнирно, се монтира така, че ако в отворено състояние вратата влезе в контакт с неподвижен обект, докато превозното средство се движи напред, тя


text:
се затваря.
 7.6.4.4. Когато обслужващата врата с ръчно задействане е снабдена със самозатварящ механизъм, той следва да бъде двустъпален тип.
 7.6.4.5. По вътрешната страна на обслужваща врата не бива да има никакво устройство, предназначено да закрива вътрешните стъпала, когато вратата е затворена. Това не изключва, когато вратата е затворена, наличието на механизма, задвижващ вратата в нишата на стъпалото, и на друго оборудване, прикрепено отвътре на вратата, с което не се образува удължаване на пода, на което пътниците могат да стоят. Този механизъм и оборудване не трябва да са опасни за пътниците.
 7.6.4.6. Ако директната видимост не е достатъчна се монтират оптически или други устройства, позволяващи на водача да забелязва от седящо положение присъствието на пътник в непосредствена близост, отвътре или отвън, на всяка страна на обслужващата врата, която не се управлява автоматично.
 В случай на двуетажно превозно средство от клас I това изискване се отнася също за вътрешната страна на всички обслужващи врати и за непосредствената близост до свързващата стълба на горния етаж.
 При обслужваща врата в задната челна страна на превозното средство, което има вместимост не повече от 22 пътници, това изискване е удовлетворено ако водачът може да забележи присъствието на лице с ръст 1,3 m, което стои на разстояние 1 m зад превозното средство.
 С оглед изпълнението на изискванията на тази точка може да се използват огледала за обратно виждане, при условие че необходимото поле на видимост за движение е осигурено.
 В случай на врати, които са разположени зад секцията на гъвкавата връзка на дадено съчленено превозно средство, огледалата не може да се считат за достатъчни оптични устройства.
 7.6.4.7. Всяка отваряща се навътре към превозното средство врата и нейният механизъм трябва да са конструирани така, че нейното движение да не причинява наранявания на пътниците при нормални условия на употреба. При необходимост се монтират подходящи предпазни устройства.
 7.6.4.8. Ако обслужваща врата е разположена в близост до врата на тоалетна или друго вътрешно отделение, обслужващата врата е обезопасена срещу неволно отваряне. Това изискване обаче не се прилага, ако вратата се заключва автоматично, когато превозното средство се движи със скорост по-голяма от 5 km/h.
 7.6.4.9. При превозни средства с вместимост, непревишаваща 22 пътници, крилата на обслужващите врати, намиращи се на задната страна на превозно средство, не трябва да могат да се отварят на повече от 115o и по-малко от 85o и в отворено положение не трябва да може да се задържат автоматично в съответното положение. Това не изключва възможността от превишаване на посоченото ограничение и отваряне на вратата на по-голям от посочения ъгъл, когато това е безопасно: например при придвижване на заден ход към висока платформа за товарене или отваряне на вратите на 270o с цел осигуряване на достатъчно свободно пространство зад превозното средство при товарене.
 7.6.4.10. В никое отворено положение обслужващата врата не бива да възпрепятства използването на някой задължителен изход или необходимия достъп до него.
 7.6.5. Допълнителни технически изисквания по отношение на обслужващите врати с механизирано задействане
 7.6.5.1. При аварийна ситуация, всяка обслужваща врата с механизирано задвижване трябва да може, когато превозното средство е неподвижно или се движи със


text:
скорост, по-малка или равна на 5 km/h, да бъде отваряна отвътре и, когато не е заключена, и отвън, посредством механизъм за управление, който работи независимо от наличието на захранване:
 7.6.5.1.1.
 имат преимущество пред всички други системи за управление на врата;
 7.6.5.1.2.
 в случаите на вътрешно разположени механизми, те трябва да са разположени върху вратата или на разстояние до 300 mm от вратата, на височина, не по-малка от 1 600 mm над първото стъпало (с изключение на случая на вътрешно разположени механизми за врата, разгледани в точка 3.9.1 от приложение 8);
 7.6.5.1.3.
 могат да бъдат лесно видени и ясно идентифицирани при приближаване на вратата и когато се застане пред нея и ако служат като допълнение към обикновените механизми за отваряне на вратата, да са ясно обозначени за използване при аварийни обстоятелства;
 7.6.5.1.4.
 могат лесно да бъдат задействани от едно лице ако то се намира непосредствено пред вратата;
 7.6.5.1.5.
 позволяват вратата да се отваря на ширина, при която посоченият в точка 7.7.1.1 калибър може да мине 8 секунди след задействане на органа за управление или позволява вратата да се отваря лесно с ръка до ширина, при която посоченият в точка 7.7.1.1 калибър може да мине 8 секунди след задействане на органа за управление;
 7.6.5.1.6.
 могат да бъдат защитени чрез устройство, което лесно да се отстранява или счупва, за да се осигури достъп до аварийния механизъм; работата на аварийния механизъм или отстраняването на предпазен капак над механизма трябва да се показват на водача звуково и визуално; и
 7.6.5.1.7.
 в случай на врата, задействана от водача, която не съответства на изискванията на точка 7.6.5.6.2, механизмите трябва да бъдат такива, че след като те са били задействани за отваряне на вратата и са се върнали в тяхното нормално положение, тя да не се затваря, докато водачът не задейства след това механизма за затваряне.
 7.6.5.1.8.
 Отварянето на вратите трябва да бъде предотвратено ако превозното средство се движи със скорост по-висока от 5 km/h.
 7.6.5.2. Възможно е да бъде осигурено устройство, което се задейства от мястото на водача, с цел да дезактивира външните аварийни механизми, за да заключи отвън обслужващите врати. В този случай външните аварийни механизми трябва да се активират отново автоматично или при пускане на двигателя или преди достигане на скорост 20 km/h от превозното средство. Впоследствие дезактивирането на външните аварийни механизми да не става автоматично, а само след намеса от страна на водача
 7.6.5.3. Всяка задвижвана от водача обслужваща врата трябва да може да се задейства от мястото на водача с помощта на устройства, които, с изключение в случая на крачно управляемите механизми, са обозначени ясно и еднозначно.
 7.6.5.4. Всяка обслужваща врата с механизирано задействане трябва да активира визуално предупредително устройство, което да се вижда ясно от водача при нормално положение за управление, при всякакви условия на околната светлина, за да предупреждава за ненапълно затворена врата. Това устройство трябва да предупреждава винаги, когато панелът на вратата е между напълно отворено положение и на 30 mm от напълно затвореното положение. Едно и също устройство може да обслужва една или няколко врати. С подобно устройство не


text:
се оборудват обаче разположените в предната половина на превозното средство обслужващи врати, които не удовлетворяват изискванията на точки 7.6.5.6.1.1 и 7.6.5.6.1.2.
 7.6.5.5. Когато за водача са предвидени устройства за отваряне и затваряне на обслужващи врати с механизирано задействане, те трябва да позволяват на водача да сменя посоката на движение на вратата във всеки един момент от процеса на отваряне или затваряне.
 7.6.5.6. Конструкцията и системата за управление на всяка обслужваща врата с механизирано задвижване трябва да бъдат такива, че да ограничават риска от нараняване на пътник от вратата или притискането му от вратата при нейното затваряне.
 7.6.5.6.1.
 Това изискване се счита за удовлетворено, ако са изпълнени следните две условия:
 7.6.5.6.1.1.
 Първото изискване е, когато при затваряне на вратата се приложи противодействаща на затварянето сила не по-голяма от 150 N във всяка измервателна точка, описана в приложение 6, вратата автоматично да се отваря отново до крайното си положение и да остава отворена докато се задейства механизмът за затваряне, с изключение на случая на обслужваща врата с автоматично действие. Указания са дадени в приложение 6 към настоящото правило. Максималната сила може да е по-голяма от 150 N за кратък период от време, при условие че не превишава 300 N. Системата за повторно отваряне може да се проверява посредством изпитване с щанга с участък с височина 60 mm, широчина 30 mm и закръгления на ъглите с радиус 5 mm.
 7.6.5.6.1.2.
 Второто изискване е, че винаги, когато при затваряне вратите затиснат китка или пръсти на пътник:
 7.6.5.6.1.2.1.
 вратата се отваря отново автоматично до крайното си положение и, с изключение на случаите на автоматично задействана обслужваща врата, остава отворена, докато не се задейства механизмът за затваряне; или
 7.6.5.6.1.2.2.
 китката или пръстите да могат лесно да се издърпат от вратата без риск от нараняване на пътника. Това изискване може да се провери ръчно или посредством изпитване с щанга, посочена в точка 7.6.5.6.1.1, постепенно изтъняваща в единия край по протежение на 300 mm от дебелина 30 на дебелина 5 mm. Тя не трябва да бъде боядисана или смазана. Ако вратата затисне щангата, тя трябва да може да се издърпа лесно; или
 7.6.5.6.1.2.3.
 вратата се задържа в положение, даващо възможност за свободно провиране на щанга с напречно сечение с височина 60 mm, широчина 20 mm и ръбове с радиус на закръгление 5 mm. Това положение не трябва да бъде на повече от 30 mm от напълно затвореното положение на вратата.
 7.6.5.6.2.
 В случай на предна обслужваща врата изискванията на точка 7.6.5.6 се считат за изпълнени, ако вратата:
 7.6.5.6.2.1.
 отговаря на изискванията на точка 7.6.5.6.1.1 и точка 7.6.5.6.1.2; или
 7.6.5.6.2.2.
 е оборудвана с еластични ръбове; те не трябва да са толкова меки, че при врата, затворена върху щангата, посочена в точка 7.6.5.6.1.1, панелът на вратата да може да достигне напълно затворено положение.
 7.6.5.7. Когато обслужваща врата с механизирано задействане се задържа затворена само при непрекъснато захранване, трябва да е осигурено визуално предупредително устройство, което да информира водача за всяко прекъсване на захранването към вратите.
 7.6.5.8. Когато е монтирано предпазно устройство против пускане, то трябва да действа само при скорости


text:
по-малки от 5 km/h и да не може да се задейства при по-висока скорост.
 7.6.5.9. Когато превозното средство не е оборудвано с предпазно устройство против пускане, трябва да се активира звуково предупреждение към водача, че превозното средство е потеглило с ненапълно затворена обслужваща врата с механизирано задвижване. За врати, които отговарят на изискванията на точка 7.6.5.6.1.2.3, звуковото предупреждение трябва да се задейства при скорост по-голяма от 5 km/h.
 7.6.6. Допълнителни технически изисквания за автоматично задействани обслужващи врати
 7.6.6.1. Задействане на механизмите за отваряне
 7.6.6.1.1.
 Механизмите за отваряне на всяка автоматично задействана обслужваща врата, с изключение на посоченото в точка 7.6.5.1, трябва да могат да се активират и дезактивират само от мястото на водача.
 7.6.6.1.2.
 Активирането и дезактивирането може да са или преки, посредством прекъсвач, или непреки — чрез отваряне и затваряне на предната обслужваща врата.
 7.6.6.1.3.
 Задействането на механизмите за отваряне трябва да е непряко отвътре, а когато вратата се отваря отвън, също и от външната страна на превозното средство; индикаторът (например осветяван бутон за натискане или осветен знак) трябва да се намира върху или в близост до вратата, за която се отнася.
 7.6.6.1.4.
 При директно задействане с превключвател функционалното положение на системата трябва да бъде ясно указвано на водача, например чрез положението на превключвателя или чрез индикаторна лампичка или светващ бутон. Превключвателят трябва да е специално обозначен и разположен по начин, по който да не може да се обърка с друг механизъм.
 7.6.6.2. Отваряне на автоматично задействаните обслужващи врати
 7.6.6.2.1.
 След задействане от водача на механизмите за отваряне на вратата пътниците трябва да могат да отворят вратата по следния начин:
 7.6.6.2.1.1.
 отвътре, например чрез натискане на бутон или преминаване през светлинна бариера; и
 7.6.6.2.1.2.
 отвън, например с изключение на случаите, в които вратата е предназначена за използване единствено като изход и е обозначена като такава, например чрез натискане на осветен бутон, бутон, разположен под осветен знак или подобно устройство, обозначено с подходяща инструкция.
 7.6.6.2.2.
 Натискането на бутоните, упоменати в точка 7.6.6.2.1.1 и използването на средства за връзка с водача, посочени в точка 7.7.9.1, може да подава сигнал, който се регистрира и след задействането от страна на водача на механизмите за отваряне води до отварянето на вратата
 7.6.6.3. Затваряне на автоматично задействани обслужващи врати
 7.6.6.3.1.
 След отваряне на автоматично задействана обслужваща врата тя трябва да се затвори отново автоматично след изтичане на определен интервал от време. Ако пътник влиза във или излиза от превозното средство по време на този интервал от време, предпазното устройство (например контактно устройство на пода, светлинна бариера или еднопосочна врата) трябва да гарантира, че времето до затварянето на вратата е достатъчно.
 7.6.6.3.2.
 Ако пътникът влезе във или излезе от превозното средство, докато вратата се затваря, процесът на затваряне трябва да се прекъсне автоматично и вратата да се върне в отворено положение. Връщането може да се осигури чрез някое от предпазните устройства, посочени в точка 7.6.6.3.1 или посредством друго устройство.
 7.6.6.3.3.
 Врата, която се затваря автоматично в съответствие с изискванията на точка 7.6.6.3.1, трябва да може да бъде отворена отново от пътник в съответствие с точка 7.6.6.2;


text:
изискването не се прилага, ако водачът е дезактивирал механизмите за отваряне.
 7.6.6.3.4.
 След дезактивиране от водача на механизмите за отваряне на автоматично задействани обслужващи врати отворените врати се затварят съгласно точка 7.6.6.3.1 и точка 7.6.6.3.2.
 7.6.6.4. Преустановяване на процеса на автоматично затваряне на врати, обозначени за специално предназначение, например за пътници с детски колички, пътници с ограничена подвижност и др.
 7.6.6.4.1.
 Водачът може да преустанови процеса на автоматично затваряне на вратата чрез задействане на специален механизъм. Пътникът също може да преустановява процеса на автоматично затваряне директно чрез натискане на специален бутон.
 7.6.6.4.2.
 Преустановяването на процеса на автоматично затваряне на вратата трябва да е указано на водача посредством визуално сигнално устройство.
 7.6.6.4.3.
 Връщането към режима на автоматично затваряне във всеки случай се възобновява от водача.
 7.6.6.4.4.
 Точка 7.6.6.3 се прилага при следващото затваряне на вратата.
 7.6.7. Технически изисквания към аварийните врати
 7.6.7.1. Аварийните врати трябва да могат да се отварят лесно отвътре и отвън при спряло превозно средство. Но това изискване не се тълкува, като изключващо възможността от заключване на вратата отвън, при условие че тя би могла да се отвори във всички случаи отвътре посредством обичайния механизъм за отваряне.
 7.6.7.2. Когато аварийните врати се използват като такива, те не бива да са от типа с механизирано задвижване, освен ако, когато някой от механизмите, описани в точка 7.6.5.1 е бил задействан и се е върнал в неговото нормално положение, вратите не се затварят отново, преди водачът да задейства механизма за затваряне. Задействането на някой от органите за управление, предвидени в точка 7.6.5.1 трябва да предизвика отваряне на вратата до ширина, при която калибърът, както е определен в точка 7.7.2.1, може да мине максимум 8 секунди след задействане на органа за управление, или да даде възможност вратата да бъде лесно отворена с ръка до ширина, при която калибърът може да премине максимум 8 секунди след задействане на органа за управление. В допълнение, аварийните врати не следва да са от плъзгащ тип, освен в случай на превозни средства с капацитет, който не надвишава 22 пътници. За тези превозни средства може плъзгаща се врата да бъде приета като аварийна врата ако след изпитване на челен сблъсък с преграда, в съответствие с Правило No 33, се покаже, че е в състояние да бъде отворена без използването на инструменти.
 7.6.7.3. Всеки механизъм или устройство за отваряне на аварийна врата отвън (на долния етаж в случай на двуетажно превозно средство), трябва да е на разстояние между 1 000 mm и 1 500 mm от земната повърхност и на не повече от 500 mm от вратата. При превозни средства от класове I, II и III всеки механизъм или устройство за отваряне на аварийна врата отвътре да е на разстояние между 1 000 mm и 1 500 mm от горната повърхност на пода или най-близко разположеното до механизма стъпало, и на не повече от 500 mm от вратата. Това изискване не се прилага за механизми, разположени в зоната на водача.
 В противен случай механизмът, посочен в точка 7.6.7.2, за отваряне на врати с механизирано задействане може да бъде разположен


text:
в съответствие с точка 7.6.5.1.2.
 7.6.7.4. Окачените аварийни врати, монтирани странично на превозното средство, следва да са закрепени с панти за техния преден край и да се отварят навън. Допуска се използването на ремъци, вериги или други ограничаващи устройства, при условие че те не възпрепятстват отварянето и задържането в отворено положение на вратата под ъгъл най-малко 100o. Ако има начин да се гарантира свободно преминаване до аварийната врата, изискването за минимален ъгъл 100o не се прилага.
 7.6.7.5. Аварийните врати трябва да бъдат обезопасени срещу неволно отваряне. Ако аварийната врата обаче се заключва автоматично, когато превозното средство се движи със скорост по-голяма от 5 km/h, това изискване не се прилага.
 7.6.7.6. Всички аварийни врати трябва да са снабдени със звуково устройство за предупреждение на водача, когато те не са затворени надеждно. Предупредителното устройство трябва да се задейства от движението на ключалката или дръжката на вратата, а не от движението на самата врата.
 7.6.8. Технически изисквания към аварийните прозорци
 7.6.8.1. Всеки окачен или изваждащ се авариен прозорец трябва да се отваря навън. Изваждащите се видове не бива да се отделят напълно от превозното средство, когато са задействани. Действието на изваждащите се прозорци трябва да бъде такова, че ефективно да бъде предотвратено неволното им задействане.
 7.6.8.2. Всеки авариен прозорец следва:
 7.6.8.2.1.
 или да може да се отваря лесно и моментално от вътрешната и външната страна на превозното средство посредством устройство, признато като удовлетворително; или
 7.6.8.2.2.
 да бъде изработен от лесно чупливо безопасно стъкло. Последното изискване изключва възможността за използване на ламинирано (многослойно) стъкло или пластмасови материали. Трябва да се постави уред в близост до всеки авариен прозорец, лесно достъпен за лицата в превозното средство, за да се гарантира, че всеки прозорец може да бъде счупен. Уредът за счупване на стъклото на аварийни прозорци в задната част на превозното средство трябва да бъде поставен или в средата над или под аварийния прозорец или, като алтернативен вариант, уредът може да бъде поставен в непосредствена близост до някой край на прозореца.
 7.6.8.3. Всеки авариен прозорец, който може да се заключва отвън, трябва да е конструиран така, че да може да се отваря по всяко време от вътрешната страна на превозното средство.
 7.6.8.4. Ако аварийният прозорец е от тип, хоризонтално окачен в горния му край, да е осигурено подходящо устройство, което да го задържа напълно отворен. Всеки окачен авариен прозорец трябва да функционира така, че да не възпрепятства свободното преминаване от вътрешната или от външната страна на превозното средство.
 7.6.8.5. Височината на долния край на аварийния прозорец, монтиран странично на превозното средство, от основното ниво на пода непосредствено под дадения прозорец (с изключение на всички локални отклонения, като наличието на калник или отделение за предавателната кутия) трябва да не е повече от 1 200 mm или по-малко от 650 mm в случаите на окачени аварийни прозорци или 500 mm в случаите на прозорци, изработени от чупливо стъкло.
 Все пак височината на долния край, в случай на окачени аварийни прозорци, може да бъде намалена до минимум 500 mm, при условие че отворът на прозореца е снабден с преграда


text:
на височина до 650 mm, за предотвратяване на риска от падане на пътници от превозното средство. Когато отворът на прозореца е снабден с преграда, размерът на отвора на прозореца над преградата не трябва да е по-малък от минималния размер, определен за аварийните прозорци.
 7.6.8.6. Всеки авариен прозорец на панти, който не е ясно видим от седалката на водача, се оборудва със звуково предупредително устройство, за да предупреждава водача, когато не е напълно затворен. Това предупредително устройство се задейства от ключалката на прозореца и не от самото движение на прозореца.
 7.6.9. Технически изисквания към аварийни люкове
 7.6.9.1. Всеки авариен люк да се отваря и затваря по начин, който не възпрепятства свободното преминаване от вътрешната към външната и от външната към вътрешната страна на превозното средство.
 7.6.9.2. Аварийните люкове на покривите трябва да са изваждащи се, окачени или изработени от лесно чупливо безопасно стъкло. Подовите люкове трябва да са окачени или изваждащи се и оборудвани със звуково предупредително устройство, което да сигнализира водача, че люкът не е надеждно затворен. Това устройство да може да се задейства от ключалката на подовия авариен люк, а не от движението на самия люк. Подовите аварийни люкове трябва да са обезопасени срещу отваряне по невнимание. Това изискване, обаче, не се прилага за подов авариен люк, който се заключва автоматично, когато превозното средство се движи със скорост по-голяма от 5 km/h.
 7.6.9.3. Изваждащите се типове люкове не трябва да се откачват напълно от превозното средство при отваряне и затваряне, така че да застрашават сигурността на останалите участници в пътното движение. Действието на изваждащите се аварийни люкове трябва да изключва напълно възможността от отваряне по непредпазливост. Подовите изваждащи се аварийни люкове трябва да се изваждат само в посока към отделението за пътници.
 7.6.9.4. Окачените аварийни люкове трябва да са закачени с панти по протежението на ръба, който е откъм предната или задната част на превозното средство, като завъртането на капаците трябва да е под ъгъл, не по-малък от 100o. Завъртането на окачените подови аварийни люкове трябва да е към отделението за пътници.
 7.6.9.5. Аварийните люкове трябва да се отварят лесно или да се отстраняват както отвътре, така и отвън, да се отварят лесно или да се отстраняват както отвън, така и отвътре. Това изискване не трябва обаче да изключва възможността от заключване на аварийния люк с цел осигуряване на безопасността на превозното средство, когато е оставено без надзор, при условие че аварийният люк може винаги да бъде отворен или премахнат отвътре чрез обичайния механизъм за отваряне или премахване. В случаите на лесно чупливи люкове в близост до люка трябва да е осигурено средство, свободно достъпно за лицата, намиращи се в превозното средство, за да гарантира, че люка може да бъде счупен.
 7.6.10. Технически изисквания към подвижните стъпала
 Ако има монтирани подвижни стъпала, те трябва да отговарят на следните изисквания:
 7.6.10.1.
 действието на подвижните стъпала да бъде синхронизирано с това на съответната обслужваща врата или аварийна врата;
 7.6.10.2.
 когато вратата е затворена, няма части от подвижните стъпала, които да излизат повече от 10 mm извън най-близко разположената линия на каросерията;


text:
7.6.10.3.
 при отворено положение на вратата и изнесени стъпала, площта трябва да съответства на изискванията на точка 7.7.7 от настоящото приложение;
 7.6.10.4.
 при стъпало с механизирано задвижване, не трябва да е възможно превозното средство да потегля на собствен ход, когато стъпалото е изнесено. При стъпало с ръчно задвижване, звукова сигнализация предупреждава водача, че стъпалото не е напълно прибрано;
 7.6.10.5.
 стъпалата с механизирано задвижване не могат да се изнасят, когато превозното средство е в движение. При възникване на неизправност в устройството за задействане стъпалото трябва да се прибира и остава в прибрано положение. Действието на съответната врата обаче не трябва да е възпрепятствано в случай на такава неизправност, както и при повреждане или задържане на стъпалото;
 7.6.10.6.
 когато пътник стои върху стъпало с механизирано задвижване, съответната врата не трябва да може да се затваря. Изпълнението на това изискване се проверява чрез поставяне в средата на съответното стъпало на товар с маса 15 kg, съответстваща на теглото на малко дете. Това изискване не се прилага за вратите, намиращи се в прякото поле на видимост на водача;
 7.6.10.7.
 (Запазено)
 7.6.10.8.
 ъглите на подвижните стъпала, разположени по направление или обратно на направлението на движение, трябва да са закръглени с радиус не по-малък от 5 mm; ръбовете трябва да са закръглени с радиус не по-малък от 2,5 mm;
 7.6.10.9.
 при разполагане на товар с маса 136 kg в центъра на единично стъпало или 272 kg в центъра на двойно стъпало огъването на стъпалото в която и да е точка, измерено спрямо каросерията на превозното средство, трябва да е не по-голямо от 10 mm.
 7.6.11. Обозначения
 7.6.11.1. Всеки авариен изход, както и всеки друг изход, който отговаря на предписанията за авариен изход, се обозначават от вътрешната и от външната страна на превозното средство с надпис „Авариен изход“ и допълнен, при необходимост, с един от съответните графични символи, описани в стандарта ISO 7010:2003.
 7.6.11.2. Механизмите за аварийно управление на обслужващите врати и на всички аварийни изходи се обозначават като такива от вътрешната и от външната страна на превозното средство или чрез съответните символи или чрез ясно четливи надписи.
 7.6.11.3. Върху всеки механизъм за аварийно управление на даден изход или в близост до него трябва да има ясни указания относно начина за работа с него.
 7.6.11.4. Езикът, на които са написани текстовите маркировки, предвидени да съответстват на точки 7.6.11.1—7.6.11.3 се определя от компетентния орган, като се взема предвид страната/страните, в които заявителят предвижда да продава превозното средство и ако е необходимо съгласувано с компетентния орган във въпросната/ите страна/и. Ако органът от страната/страните, в която/които превозното средство предстои да се регистрира, промени езика, тази промяна не налага нов процес на одобрение на типа.
 7.6.12. Осветление на обслужваща врата
 7.6.12.1. Осветлението на обслужваща врата може да бъде осигурено за осветяването на равния хоризонтален участък от земната повърхност, определен в точка 7.6.12.2.2, така че да помага на качването и слизането на пътниците от превозното средство, както и да даде възможност водачът, от седалката си, да забелязва наличието на пътник в този участък на земята.
 7.6.12.2. Ако е монтирано, осветлението на обслужващите


text:
врати трябва:
 7.6.12.2.1.
 да бъде бяло на цвят;
 7.6.12.2.2.
 да осветява равен, хоризонтален участък от земята с широчина от 2 m, измерена от равнината, успоредна на средната надлъжна вертикална равнина на превозното средство, която минава през най-външната точка на затворената обслужваща врата и дължина, която се простира от напречната равнина, минаваща през най-предния ръб на затворената обслужваща врата до напречната равнина, която минава през осевата линия на най-предните колела, намиращи се в задната страна на обслужващата врата, или, в случай че такива колела няма, до напречната равнина, която минава през задната част на превозното средство;
 7.6.12.2.3.
 да има ограничено заслепяване извън зоната на земята с максимална широчина от 5 m, измерена от страничната стена на превозното средство, и максимална дължина, ограничена от напречна равнина, която минава през предната страна на превозното средство и напречна равнина, минаваща през задната му страна;
 7.6.12.2.4.
 ако долният край на устройството за осветяване е на по-малко от 2 m от нивото на земната повърхност, не бива да има излизане на повече от 50 mm извън общата ширина на преводното средство, измерена без това устройство, и да има радиуси на закръгление най-малко 2,5 mm;
 7.6.12.2.5.
 да се включва и изключва ръчно с отделен прекъсвач; и
 7.6.12.2.6.
 да бъде така инсталирано, че устройството да може да се включва само, когато обслужващата врата е задействана и скоростта на превозното средство не надвишава 5 km/h и да се изключва автоматично преди превозното средство да достигне скорост, превишаваща 5 km/h.
 7.7. Вътрешно разположение
 7.7.1. Достъп до обслужващите врати (вж. приложение 4, фигура 1)
 7.7.1.1. Свободното пространство, простиращо се във вътрешността на превозното средство от страничната стена, върху която е разположена вратата, трябва да позволява свободно преминаване на контролен панел с размерите или на контролен панел 1 или на контролен панел 2, посочени в приложение 4, фигура 1.
 Този контролен панел трябва да се държи успоредно на отвора на вратата при придвижването му от изходното положение, като равнината на страната на панела, която е най-близка до вътрешността на превозното средство, е допирателна към най-външния ръб на отвора на вратата, до положението, в което панелът докосва първото стъпало, след което трябва да бъде държан под прав ъгъл спрямо вероятната посока на движение на лицето, използващо входа.
 7.7.1.2. (Запазено)
 7.7.1.3. Когато, контролният панел измине разстоянието от 300 mm спрямо изходното си положение, мерено по осевата линия, и контролният панел докосне повърхността на стъпалото или пода, той трябва да се задържи в това положение.
 7.7.1.4. Тогава се мести цилиндричното тяло (вж. приложение 4, фигура 6), което се използва за изпитване на просвета на пътеката, като се започне от пътеката, във вероятната посока на движение на лице, напускащо превозното средство, докато осевата му линия достигне вертикалната равнина, която минава през горния ръб на най-горното стъпало, или докато равнината, допирателна към горната част на цилиндричното тяло, докосне двойния панел, според това кое се случва първо, и се задържа в това положение (вж. приложение 4, фигура 2).
 7.7.1.5. 7.7.1.5. Между цилиндричното тяло, намиращо се в положението, определено в точка 7.7.1.4, и двойния панел, в положението, определено в


text:
точка 7.7.1.3, трябва да има свободно пространство, чиито горни и долни граници са показани в приложение 4, фигура 2.. Това свободно пространство осигурява свободното преминаване на вертикален панел, чиято форма и размери са същите както на цилиндричното тяло (точка 7.7.5.1), със сечение в средата и дебелина, не по-голяма от 20 mm. Този панел се премества от допирателното положение на цилиндричното тяло, докато неговата външна страна влезе в контакт с вътрешната страна на двойния панел, докосвайки равнината или равнините, определени от горните ръбове на стъпалото, във вероятната посока на движение на лицето, което използва входа (вж. приложение 4, фигура 2).
 7.7.1.6. Просветът за свободно преминаване на това тяло не включва пространство, простиращо се на 300 mm пред която и да е ненатисната възглавница на ориентирана напред или назад седалка, или на 225 mm за седалки, гледащи настрани, и до височината на най-високата точка на възглавницата (вж. приложение 4, фигура 25).
 7.7.1.7. При сгъваемите седалки това пространство се определя за седалка в нормално положение за употреба.
 7.7.1.8. Допуска се една или повече сгъваеми седалки, предназначени за употреба от екипажа, да възпрепятстват свободния достъп до обслужващата врата, когато са в положение за употреба, при условие че:
 7.7.1.8.1.
 е ясно посочено както в самото превозно средство, така и в образеца за съобщение (вж. приложение 1), че тази седалка е предназначена за ползване само от екипажа;
 7.7.1.8.2.
 когато седалката не се използва, тя се сгъва автоматично, за да даде възможност да се изпълнят изискванията на точки 7.7.1.1 или 7.7.1.2 и 7.7.1.3, 7.7.1.4 и 7.7.1.5;
 7.7.1.8.3.
 вратата не се счита за задължителен изход по смисъла на точка 7.6.1.4,
 7.7.1.8.4.
 когато седалката е в положение за употреба, както и в сгънато положение, никоя част от нея не бива да бъде пред вертикалната равнина, минаваща през центъра на повърхността за сядане на седалката на водача, когато се намира в нейното най-задно положение, и през центъра на външното огледало за задно виждане, монтирано от другата страна на превозното средство.
 7.7.1.9. При превозни средства с вместимост, непревишаваща 22 пътници, входът и пътят за достъп на пътниците до него се считат за невъзпрепятствани, ако:
 7.7.1.9.1.
 имат просвет, измерено успоредно на надлъжната ос на превозното средство, не по-малък от 220 mm във всяка точка и 550 mm във всяка точка, която е на разстояние повече от 500 mm над пода или стъпалата (вж. приложение 4, фигура 3).
 7.7.1.9.2.
 имат просвет, измерен перпендикулярно на надлъжната ос на превозното средство, не по-малък от 300 mm във всяка точка и 550 mm във всяка точка, която е на разстояние повече от 1 200 mm над пода или стъпалата, или на по-малко от 300 mm под покрива (вж. приложение 4, фигура 4).
 7.7.1.10. Размерите на обслужващата врата и на аварийната врата от точка 7.6.3.1 и изискванията на точки 7.7.1.1—7.7.1.7, 7.7.2.1—7.7.2.3, 7.7.5.1 и 7.7.8.5 не се прилагат към превозно средство от клас B с технически допустима максимална маса, непревишаваща 3,5 t и до 12 места за пътници, от всяко от които има свободен достъп до поне две врати.
 7.7.1.11. Максималният наклон на пода в прохода за достъп


text:
не надвишава 5 %.
 7.7.1.12. Повърхността на проходите за достъп трябва да бъде противоплъзгаща.
 7.7.2. Достъп до аварийните врати (вж. приложение 4, фигура 5)
 Следните изисквания не се отнасят до вратите за водача, използвани като аварийни изходи при превозни средства с капацитет, който не надвишава 22 пътници.
 7.7.2.1. Свободното пространство между пътеката и отвора на аварийната врата, с изключение на предвиденото в точка 7.7.2.4, трябва да позволява свободното преминаване на вертикален цилиндър с диаметър 300 mm и на височина 700 mm от пода, който поддържа втори вертикален цилиндър с диаметър 550 mm, като общата височина на устройството е 1 400 mm.
 Диаметърът на горния цилиндър може да бъде намален в горната част до 400 mm ако е включено скосяване под ъгъл, не по-голям от 30o спрямо хоризонталата.
 7.7.2.2. Основата на първия цилиндър се намира в рамките на проекцията на втория цилиндър.
 7.7.2.3. Когато покрай тази пътека са монтирани сгъваеми седалки, свободното пространство за цилиндъра се определя, когато седалката е в положение за употреба.
 7.7.2.4. Като алтернатива на двойния цилиндър може да се използва устройството, описано в точка 7.7.5.1 (вж. приложение 4, фигура 6).
 7.7.3. Достъп до аварийните прозорци
 7.7.3.1. Придвижването на контролния панел от пътеката в посока навън от превозното средство трябва да е възможно през всеки авариен прозорец.
 7.7.3.2. Посоката на движение на контролния панел следва да бъде в посоката, в която се очаква да се движи пътник, евакуиращ се от превозното средство. Контролният панел трябва да се държи перпендикулярно спрямо тази посока на движение.
 7.7.3.3. Контролният панел е във формата на тънка пластина с размери 600 mm × 400 mm с радиус на закръгление на ъглите 200 mm. В случай на авариен прозорец, разположен върху задната челна страна на превозното средство, контролният панел може като алтернативен вариант да бъде с размери 1 400 mm × 350 mm с радиус на закръгление на ъглите 175 mm.
 7.7.4. Достъп до аварийните люкове
 7.7.4.1. Аварийни люкове, разположени на покрива
 7.7.4.1.1.
 С изключение на превозно средство от клас I и клас А поне един авариен люк се разполага така, че четириъгълна пресечена пирамида с наклон на стената 20o и височина 1 600 mm да докосва част от седалка или еквивалентна опора. Оста на пирамидата трябва да бъде вертикална, а по-малкото ѝ сечение трябва да бъде в контакт с отвора на аварийния люк. Опорите могат да бъдат сгъваеми или подвижни, при условие че те могат да се застопоряват в положение за употреба. Това положение се взема предвид при проверката.
 7.7.4.1.2.
 Когато конструктивната дебелина на покрива е по-голяма от 150 mm, по-малкото сечение на пирамидата трябва да бъде в контакт с отвора на аварийния люк на нивото на външната повърхност на покрива.
 7.7.4.2. Аварийни люкове в пода.
 Когато на пода има монтиран авариен люк, той осигурява пряк и свободен достъп до външната част на превозното средство и да бъде разположен на място, където над люка остава свободно пространство, равно на височината на пътеката. Всички източници на топлина или подвижни компоненти трябва да са на разстояние най-малко 500 mm от която и да е част


text:
от отвора на люка.
 Трябва да бъде възможно контролен панел под формата на тънка пластина с размери 600 mm × 400 mm и радиус на закръгление на ъглите 200 mm да се придвижи, при хоризонтално положение, от височина 1 m над пода на превозното средство до земната повърхност.
 7.7.5. Пътеки (вж. приложение 4, фигура 6)
 7.7.5.1. Пътеката(ите) на превозно средство се проектира(т) и изработва(т) така, че да осигурява(т) възможност за свободното преминаване на изпитвателно устройство, което се състои от два съосни цилиндъра и обърнат пресечен конус, разположен между тях и изпитвателното устройство има размерите, посочени в приложение 4, фигура 6.
 Изпитвателното устройство може да влиза в контакт с висящи ремъчни дръжки за правостоящи пътници, ако има такива, или други гъвкави обекти, например компоненти на предпазни колани, и да ги избутва настрани.
 7.7.5.1.1.
 Ако пред седалка или ред от седалки няма изход
 7.7.5.1.1.1.
 В случай на седалки, ориентирани напред, предният край на цилиндричното устройство от точка 7.7.5.1 трябва да достига поне до напречната вертикална равнина, допирателна към най-предната точка на облегалката от най-предния ред седалки, и да се задържи в това положение. От тази равнина трябва да е възможно панелът, показан в приложение 4, фигура 7, да се придвижва по такъв начин, че страната на панела, ориентирана в посоката навън от превозното средство, да се придвижи напред на разстояние 660 mm, като започне от положението на контакт с цилиндричното устройство.
 7.7.5.1.1.2.
 В случай на странично ориентирани седалки предната част на цилиндричното устройство трябва да достига поне до напречната равнина, която съвпада с вертикалната равнина, минаваща през центъра на предната седалка. (вж. приложение 4, фигура 7).
 7.7.5.1.1.3.
 В случай на ориентирани назад седалки предната част на цилиндричното устройство трябва да достига поне напречната вертикална равнина, която е допирателна към предната страна на възглавницата на предния ред седалки или седалка. (вж. приложение 4, фигура 7).
 7.7.5.2. (Запазено)
 7.7.5.3. При превозни средства от клас III седалките от едната страна или от двете страни на пътеката могат да бъдат подвижни настрани, като тогава е възможно да се намали ширината на пътеката до стойност съответстваща на диаметъра на долния цилиндър 220 mm, при условие, че упражняването на контрол на всяка седалка е лесно достъпно за лице, стоящо на пътеката, и да бъде достатъчно да причини лесното връщане на седалката и ако е възможно, автоматично, дори ако е натоварена до положение, съответстващо на минимална ширина 300 mm.
 7.7.5.4. При съчленени превозни средства проверяващото устройство, определено в точка 7.7.5.1, трябва да може да преминава безпрепятствено през участъка на съчленяването. Никоя част от мекото покритие на този участък, включително части от меката връзка, не трябва да се вдава в пътеката.
 7.7.5.5. Широчината на тези стъпала не трябва да е по-малка от широчината на пътеката в горния им край.
 7.7.5.6. Не се допускат сгъваеми седалки, позволяващи на пътниците да седят на пътеката. Сгъваеми седалки обаче трябва да бъдат разрешени в други участъци на превозното средство щом те в отворено (седящо) положение не пречат на придвижването по пътеката на изпитвателното устройство за пътеки.
 7.7.5.7. Не се допускат странично плъзгащи се седалки,


text:
които в някое от своите положения нарушават пространството на пътеката, освен за превозни средства клас III и ако са подчинени на изискванията, предписани в точка 7.7.5.3.
 7.7.5.8. В случай на превозни средства, за които се прилага точка 7.7.1.9, не е необходимо да има пътека, при условие че са спазени размерите за достъп, посочени в тази точка.
 7.7.5.9. Повърхността на пътеките трябва да бъде противоплъзгаща.
 7.7.6. Наклон на пътеката
 Наклонът на пътеката не бива да надвишава:
 7.7.6.1.
 В надлъжно направление:
 7.7.6.1.1.
 8 процента при превозно средство от клас I, II или A; или
 7.7.6.1.2.
 12,5 процента при превозно средство от класове III и B; и
 7.7.6.2.
 в напречно направление, 5 процента за всички класове.
 7.7.7. Стъпала (вж. приложение 4, фигура 8)
 7.7.7.1. Максималната и минималната височина и минималната дълбочина на стъпала за пътници при обслужващите и аварийните врати и вътре в превозното средство са определени в приложение 4, фигура 8.
 7.7.7.1.1.
 Никой преход от по ниска пътека към зона за сядане не се счита за стъпало. Вертикалното разстояние обаче между повърхността на пътеката и пода на зоната за сядане не може да надвишава 350 mm.
 7.7.7.2. Височината на дадено стъпало се измерва в средата на неговата широчина по външния ръб, а оборудването и налягането за гумите са както са определени от производителя за технически допустима максимална маса в натоварено състояние (M).
 7.7.7.3. Височината на първото стъпало спрямо земната повърхност се измерва при превозно средство на ниво терен, с неговата маса в готовност за движение, както е определено в точка 2.18 от настоящото правило, а оборудването и налягането за гумите са както са определени от производителя за технически допустима максимална маса в натоварено състояние (M), която се обявява в съответствие с точка 2.19 от настоящото правило.
 7.7.7.4. Когато има повече от едно стъпало, всяко стъпало може да навлиза в площта на вертикалната проекция на следващото стъпало до 100 mm и проекцията над долното стъпало да оставя свободна повърхност от най-малко 200 mm (вж. приложение 4, фигура 8) като всички защитни ръбове на стъпалата са така проектирани, че да правят минимален риска от препъване. Всички защитни ръбове трябва визуално да се различават от непосредственото им обкръжение.
 7.7.7.5. Широчината и формата на всяко стъпало трябва да са такива, че да може да бъде поставен правоъгълник на това стъпало, както е посочен в таблицата по-долу, като не повече от 5 процента от площта на съответния правоъгълник да излиза извън стъпалото. При двойни входове, всяка половина от входа трябва да изпълнява това изискване.
 Брой пътници
 > 22
 < 22
 Площ
 Първо стъпало (mm)
 400 × 300
 400 × 200
 Други стъпала (mm)
 400 × 200
 400 × 200
 7.7.7.6. Всички стъпала следва да бъдат с противохлъзгаща повърхност.
 7.7.7.7. Максималният наклон на стъпало във всяка посока не трябва да е по-голям от 5 процента.
 7.7.8. Седалки за пътници (включително сгъваеми седалки) и пространство за седнали пътници
 7.7.8.1. Минимална широчина на седалка (вж. приложение 4, фигура 9)
 7.7.8.1.1.
 Минималната широчина на възглавницата на седалка, размер „F“ (приложение 4, фигура 9), измерен от вертикалната равнина, която минава през центъра


text:
на това място за сядане, трябва да бъде:
 7.7.8.1.1.1.
 200 mm в случай на клас I, II, A или B; или
 7.7.8.1.1.2.
 225 mm в случай на клас III.
 7.7.8.1.2.
 Минималната широчина от разполагаемото пространство за всяко място за сядане, размер „G“ (приложение 4, фигура 9), измерена от вертикалната равнина, която минава през центъра на това място за сядане на височина между 270 mm и 650 mm над ненатисната възглавница на седалката, не трябва да бъде по-малка от:
 7.7.8.1.2.1.
 250 mm в случай на индивидуални седалки; или
 7.7.8.1.2.2.
 225 mm в случай на непрекъснати редици от седалки за двама или повече пътници.
 7.7.8.1.3.
 За превозни средства със широчина 2,35 m или по-малко, широчината на разполагаемото пространство за всяко място за сядане, измерена от вертикалната равнина, която минава през центъра на това място за сядане на височина между 270 mm и 650 mm над ненатисната възглавница на седалката, трябва да бъде 200 mm (вж. приложение 4, фигура 9 A). В случай на съответствие с настоящата точка, изискванията на точка 7.7.8.1.2 не се прилагат.
 7.7.8.1.4.
 За превозни средства с вместимост, ненадвишаваща 22 пътници, в случая на седалки непосредствено до стената на превозното средство, разполагаемото пространство не включва в неговата горна част триъгълна област с широчина 20 mm и височина 100 mm (вж. приложение 4, фигура 10). В допълнение, необходимото пространство за предпазните колани и техните закрепвания, както и за сенника следва да се разглеждат като изключени.
 7.7.8.1.5.
 При измерване широчината на пътеката не се взема под внимание дали разполагаемото пространство, определено по-горе, се вдава в пътеката или не.
 7.7.8.2. Минимална дълбочина на възглавницата на седалка (размер K, вж. приложение 4, фигура 11)
 Минималната дълбочина на възглавницата на седалка е:
 7.7.8.2.1.
 350 mm при превозни средства от клас I, A или В, и
 7.7.8.2.2.
 400 mm при превозни средства от клас II или клас III.
 7.7.8.3. Височина на възглавницата на седалка (размер H, вж. приложение 4, фигура 11a)
 Височината на ненатиснатата възглавница на седалка спрямо пода трябва да бъде такава, че разстоянието от пода до хоризонталната равнина, която е допирателна към предната горна повърхност на възглавницата за седалка, да е между 400 mm и 500 mm: но тази височина може да бъде намалена до не по-малко от 350 mm при дъгата на колело (като се вземат предвид допустимите отклонения в точка 7.7.8.5.2) и при отделението на двигателя/предавателната кутия.
 7.7.8.4. Разстояние между седалки (вж. приложение 4, фигура 12)
 7.7.8.4.1.
 При седалки гледащи в една и съща посока, разстоянието между предната страна на тапицерията на седалката и задната страна на тапицерията на предната седалка (размер H), когато се измерва хоризонтално, и при всички височини над пода между нивото на горната повърхност на възглавницата на седалката и точка на 620 mm над пода, трябва да не е по-малко от:
 H
 Класове I, A и B
 650 mm
 Класове II и III
 680 mm
 7.7.8.4.2.
 Всички измервания се провеждат при натиснати възглавница и тапицерия на седалката във вертикалната равнина, която минава през средната линия на индивидуалното място за сядане.
 7.7.8.4.3.
 При напречни седалки, насочени една към друга,


text:
минималното разстояние между предните страни на тапицериите на седалки, насочени една към друга, измерено при най-високите точки на възглавниците на седалките, не трябва да бъде по-малко от 1 300 mm.
 7.7.8.4.4.
 Измерванията на наклоняващи се седалки за пътници и регулируеми седалки за водача, с техните облегалки и други регулировки на седалките, трябва да се провеждат при нормалното положение на използване, посочено от производителя.
 7.7.8.4.5.
 Измерванията се провеждат със сгъваща се масичка, закрепена към облегалката на седалка в сгънато (прибрано) положение.
 7.7.8.4.6.
 Седалки, монтирани на релси или друга система, която позволява на оператора или на ползвателя лесно да изменя конфигурацията на интериора на превозното средство, трябва да се измерват в нормалното положение на използване, посочено от производителя в заявлението за одобрение.
 7.7.8.5. Пространство за седнали пътници (вж. приложение 4, фигура 13)
 7.7.8.5.1.
 За седалка, която е зад преграда или друг неподвижен елемент, трябва да се обезпечи минимално свободно пространство пред всяко необходимо пространство за сядане на пътник (както е определено в точка 7.7.8.6), както е показано в приложение 4, фигура 13. Преграда, чийто контур отговаря приблизително на този на наклонена облегалка на седалка, може да навлезе в това пространство. При седалки в близост до седалката на водача, в превозни средства от клас A или B, се позволява навлизането на контролното табло, таблото с уреди, органите за превключване на предавките, предното стъкло, сенника, коланите на седалките и закрепванията на предпазните колани.
 7.7.8.5.2.
 За седалка, разположена зад друга седалка и/или седалка, обърната към пътеката, трябва да се осигури минимално свободно пространство за краката с най-малко 300 mm дълбочина и широчина в съответствие с точка 7.7.8.1.1, както е показано в приложение 4, фигура 11б. Локалното наличие в това пространство на крака на седалки, опори за краката на пътниците и навлизанията, предвидени в точка 7.7.8.6, трябва да се допускат, при условие че остава достатъчно място за краката на пътниците. Това пространство за краката може частично да бъде разположено във и/или над пътеката, но не трябва да води до никакво препятстване, когато се измерва минималната ширина на пътеката в съответствие с точка 7.7.5. При седалки, покрай седалката на водача, в превозни средства от клас A или B следва да се разрешат навлизания от предпазните колани и устройствата за закрепването им.
 7.7.8.5.3.
 Минималният брой седалки за ползване с предимство, които отговарят на изискванията на приложение 8, точка 3.2 трябва да бъде четири в клас I, две в клас II и една в клас A. Седалка, която се сгъва навътре, когато не се използва, не може да се определя за ползване с предимство.
 7.7.8.6. Свободна височина над местата за сядане
 7.7.8.6.1.
 При едноетажно превозно средство над всяко място за сядане и прилежащото му място за краката, с изключение на седалка(и) в близост до водача в превозно средство от клас А или В, трябва да бъде измерено свободно пространство с височина, не по-малка от 900 mm, измерена от най-високата точка на ненатиснатата възглавница на седалката и най-малко 1 350 mm от средното ниво на пода при пространството за краката. При превозни средства, за които се прилага точка 7.7.1.10 и


text:
също за седалката(ите) в близост до водача в превозно средство от клас А или В, тези размери могат да бъдат намалени на 1 200 mm, измерено от пода, и 800 mm, измерено от най-високата точка на ненатиснатата възглавница на седалката.
 В случай на двуетажни превозни средства, всяко положение за сядане трябва да има свободна височина от не по-малко от 900 mm, измерена от най-високата точка на ненатиснатата възглавница на седалката. Тази свободна височина следва да се простира над вертикалната проекция на цялата площ на седалката и прилежащото пространство за краката. В случай на горен етаж, тази свободна височина може да бъде намалена до 850 mm.
 7.7.8.6.2.
 Това свободно пространство може да се разпростре над зоната, определена:
 7.7.8.6.2.1.
 от надлъжните вертикални равнини на 200 mm от всяка страна на средната вертикална равнина на мястото за сядане, и
 7.7.8.6.2.2.
 от напречна вертикална равнина през най-задната горна точка на облегалката на седалка и от напречна вертикална равнина на 280 mm пред най-предната точка на ненатиснатата възглавница на седалка, измерено при всеки случай през разполовяващата мястото за сядане вертикална равнина.
 7.7.8.6.3.
 Следните зони може да бъдат изключени от краищата на свободното пространство, определено от точка 7.7.8.6.1 и точка 7.7.8.6.2:
 7.7.8.6.3.1.
 в случай на горната част на външни седалки, в съседство до вътрешната стена на превозното средство — зона с правоъгълно напречно сечение с височина 150 mm и широчина 100 mm (вж. приложение 4, фигура 14).
 7.7.8.6.3.2.
 в случай на горната част на външни седалки — зона с триъгълно напречно сечение, чийто връх се намира на 700 mm от най-горната част и чиято основа има широчина 100 mm (вж. приложение 4, фигура 15). Необходимото пространство за предпазни колани и техните закрепвания и за сенника също е изключено;
 7.7.8.6.3.3.
 в случай на вдлъбнатина за крака на външни седалки — зона с площ на напречното сечение не по-голяма от 0,02 m2 (0,03 m2 за превозно средство с нисък под), с максимална широчина не по-голяма от 100 mm (150 mm за превозно средство с нисък под) (вж. приложение 4, фигура 16).
 7.7.8.6.3.4.
 При превозни средства с вместимост, непревишаваща 22 пътници, в случай на места за сядане, разположени в близост до задните ъгли на каросерията, външният заден край на свободното пространство с изглед в хоризонталната равнина, може да бъде закръглен на радиус, не по-голям от 150 mm (вж. приложение 4, фигура 17).
 7.7.8.6.4.
 В свободното пространство, определено в точки 7.7.8.6.1, 7.7.8.6.2 и 7.7.8.6.3, допълнително могат да навлизат следните елементи:
 7.7.8.6.4.1.
 навлизане на облегалката на друга седалка, нейните опори и нейните приставки (например сгъваема масичка);
 7.7.8.6.4.2.
 При моторни превозни средства с вместимост, непревишаваща 22 пътници — навлизане на свода на калник, при положение че е изпълнено едно от следните две условия:
 7.7.8.6.4.2.1.
 навлизането не е отвъд вертикалната разполовяваща равнина на мястото за сядане (вж. приложение 4, фигура 18), или
 7.7.8.6.4.2.2.
 най-близкият край на площта с дълбочина 300 mm, която е на разположение за краката на седящ пътник, навлиза на не повече от 200 mm от края на ненатисната възглавница на седалката и на не повече от 600 mm пред тапицерията


text:
на седалката; тези измервания се извършват във вертикална равнина, разполовяващата мястото за сядане (вж. приложение 4, фигура 19). В случай на две седалки, ориентирани една срещу друга, това изискване се прилага само за една от седалките, като пространството, оставащо за разполагане на краката на седящите пътници, трябва да е не по-малко от 400 mm.
 7.7.8.6.4.3.
 В случай на седалки, разположени до седалката на водача, в превозно средство с вместимост, която не ненадвишава 22 пътници — навлизането на контролното табло, таблото с уреди, предното стъкло, сенника, коланите на седалките и закрепванията на предпазните колани и предния свод.
 7.7.8.6.4.4.
 Навлизания от прозорци, накланящи се спрямо хоризонтална ос, когато са отворени, и техните приспособления.
 7.7.9. Връзка с водача
 7.7.9.1. Превозните средства от класове I, II и A трябва да бъдат снабдени със средства, с помощта на които пътниците да могат да сигнализират на водача да преустанови движението на превозното средство. Органите за управление на такива средства за връзка трябва да могат да се задействат с дланта на ръката. В цялото превозно средство трябва целесъобразно и равномерно да са разпределени подходящи средства за връзка, които да са на не повече от 1 500 mm от пода; това не изключва възможността за инсталиране по-високо на допълнителни средства за връзка. Органите за управление трябва визуално да се различават от непосредственото им обкръжение. Задействането на органите за управление да е указано и на пътниците чрез един или повече осветени знаци. Знакът да показва надписа „Спиране на автобуса“ или аналогичен текст и/или подходящ графичен символ, и трябва да остава осветени до отварянето на обслужващата(ите) врата(и). Съчленените превозни средства трябва да имат такива знаци във всяка отделна секция на превозното средство. Двуетажните превозни средства трябва да ги имат на всеки етаж. Разпоредбите на точка 7.6.11.4 се прилагат към всички използвани текстови означения.
 7.7.9.2. Връзка с отделението за екипажа
 Ако отделението за екипажа няма достъп до отделенията за пътници или за водача, трябва да са обезпечени средства за връзка между водача и отделението за екипажа.
 7.7.9.3. Връзка с отделението на тоалетната
 Тоалетните помещения трябва да бъдат снабдени със средства за повикване на помощ в спешен случай.
 7.7.10. Машини за топли напитки и готварско оборудване
 7.7.10.1. Машините за топли напитки и готварското оборудване трябва да са така инсталирани или защитени, че да не е вероятно да се разсипе гореща храна или напитка върху пътник вследствие на аварийно спиране или центробежни сили.
 7.7.10.2. Всички седалки за пътници на превозните средства, които са оборудвани с машини за топли напитки или готварско оборудване, трябва да имат съответните средства за поставяне на гореща храна или напитка, докато превозното средство е в движение.
 7.7.11. Врати към вътрешните отделения
 Всяка врата към тоалетна или друго вътрешно отделение:
 7.7.11.1.
 трябва да бъде самозатваряща се и да не е оборудвана с никакво устройство, което да я държи отворена, ако, когато е отворена, може да пречи на пътниците при аварийна ситуация;
 7.7.11.2.
 когато е отворена, да не закрива някоя дръжка, орган за отваряне или задължителна маркировка свързана с врата за обслужване, аварийна врата, авариен изход, пожарогасител или комплект за първа


text:
помощ;
 7.7.11.3.
 да бъде снабдена със средства, позволяващи при аварийна ситуация вратата да бъде отворена отвън на помещението;
 7.7.11.4.
 да не може да бъде заключена отвън, освен, ако тя може винаги да бъде отворена отвътре.
 7.7.12. Свързваща стълба на двуетажно превозно средство (вж. приложение 4, фигура 1).
 7.7.12.1. Минималната широчина на свързващата стълба трябва да бъде избрана по такъв начин, че да дава възможност за безпрепятствено преминаване на предназначения за изпитване на проходните възможности на обикновените врати шаблон, показан на фигура 1 от приложение 4. Панелът се придвижва нагоре от прохода на долния етаж до последното стъпало на стълбата във вероятната посока на движение на използващия стълбата пътник.
 7.7.12.2. Свързващата стълба трябва да бъде проектирана по такъв начин, че при рязко спиране на движещото се напред превозно средство възможността от изтласкване на пътник към предната част на превозното средство да бъде практически изключена.
 Счита се, че това изискване е удовлетворено, когато е изпълнено поне едно от следните условия:
 7.7.12.2.1.
 посоката на слизането по никоя от частите на стълбата не съвпада с посоката на движение на превозното средство напред;
 7.7.12.2.2.
 стълбата е оборудвана с ограждащи парапети или аналогични приспособления;
 7.7.12.2.3.
 в горната част на стълбата има автоматично устройство, което отнема възможността за използване на стълбата, когато превозното средство е в движение; това устройство трябва да освобождава безпроблемно достъпа до стълбата в аварийни ситуации.
 7.7.12.3. С помощта на описания в точка 7.7.5.1 цилиндър трябва да се удостовери, че са създадени подходящи условия за достъп от проходите (на горния и долния етаж) до стълбата.
 7.7.13 Отделение за водача
 7.7.13.1. Водачът трябва да бъде предпазен от правостоящите пътници и от пътниците, които са седнали непосредствено зад отделението на водача, които могат да бъдат изтласкани в отделението на водача при рязко спиране или смяна на посоката. Счита се, че това изискване е изпълнено, ако:
 7.7.13.1.1.
 Задната част на отделението на водача е оградена с преградна стена; или
 7.7.13.1.2
 В случай че седалките на пътниците са разположени непосредствено зад отделението на водача, или зад защитно приспособление, или в случай на превозно средство от клас A или B, са снабдени с предпазни колани. За превозните средства, които имат пространство на разположение за правостоящи пътници непосредствено зад отделението на водача, вариантът с поставянето на предпазен колан не е приложим. Където е поставено, защитното приспособление трябва да отговаря на изискванията, посочени в точки 7.7.13.1.2.1—7.7.13.1.2.3 (вж. приложение 4, фигура 30).
 7.7.13.1.2.1.
 Минималната височина на защитната конструкция, измерена от пода, върху който са разположени краката на пътниците, трябва да бъде 800 mm.
 7.7.13.1.2.2.
 Широчината на защитната конструкция трябва да се простира навътре от стената на превозното средство на не по-малко от 100 mm зад надлъжната централна линия на съответното най-вътрешно място за сядане, но във всеки случай трябва да се простира поне до най-вътрешната точка на мястото на водача.
 7.7.13.1.2.3.
 Разстоянието между горния ръб на площта, предназначена да държи всякакви предмети (например маса), и горния ръб на защитната конструкция трябва да бъде поне 90 mm.
 7.7.13.2. Отделението на водача трябва да бъде защитено от предмети, които могат да се изтъркулят в


text:
него от зоната за пътници непосредствено зад отделението в случай на рязко спиране. Счита се, че това изискване е изпълнено, когато топка с диаметър 50 mm не може да се изтъркули в отделението на водача от зоната на пътниците непосредствено зад отделение.
 7.7.13.3. Водачът следва да бъде предпазен от слънцето и от заслепяващи и отразяващи светлината ефекти, причинявани от изкуственото вътрешно осветление. Всяко осветление, което има вероятност да окаже неблагоприятно и значително въздействие върху зрението на водача, трябва да може да действа само когато превозното средство е в покой.
 7.7.13.4. Превозното средство трябва да бъде снабдено с устройства, които позволяват размразяване и предпазване от изпотяване на предното стъкло.
 7.7.14. Място на водача
 7.7.14.1. Мястото на водача трябва да бъде отделено от другите места.
 7.7.14.2. Облегалката на седалката трябва да бъде извита или пространството на водача трябва да бъде снабдено с подлакътници, разположени по такъв начин, че водачът да не е нито ограничен по време на операциите по маневриране на превозното средство, нито губи равновесие поради напречните (нормалните) ускорения, които могат да възникнат по време на работа.
 7.7.14.3. Минималната широчина на възглавницата на седалката (размер F, вж. приложение 4, фигура 9), измерена от вертикална равнина, минаваща през центъра на мястото за сядане, трябва да бъде:
 7.7.14.3.1.
 200 mm в случай на клас A или B;
 7.7.14.3.2.
 225 mm в случай на клас I, II или III.
 7.7.14.4. Минималната дебелина на възглавницата на седалката (размер K, вж. приложение 4, фигура 11а), измерена спрямо вертикалната равнина, минаваща през центъра на мястото за сядане, трябва да бъде:
 7.7.14.4.1.
 350 mm в случай на клас A или B;
 7.7.14.4.2.
 400 mm в случай на клас I, II или III.
 7.7.14.5. Минималната обща широчина на облегалката на седалката, измерена до височина 250 mm над хоризонталната равнина, допирателна към най-горната повърхност на ненатисната възглавница на седалката трябва да бъде 450 mm.
 7.7.14.6. Разстоянието между подлакътниците трябва да гарантира свободно пространство за водача, както е определено в точка 7.7.14.2, от най-малко 450 mm.
 7.7.14.7. Седалката трябва да бъде регулируема по отношение на нейното надлъжно и вертикално положение и наклона на нейната облегалка. Тя трябва да се заключва автоматично в избраната позиция и, ако бъде снабдена с въртящ механизъм, тя трябва да се заключва автоматично, когато е в положение за управление на превозното средство. Седалката трябва да бъде оборудвана със система на окачване.
 7.7.14.7.1.
 Системата на окачване и регулирането на вертикалното положение не са задължителни за превозни средства от клас A или B.
 7.8. Изкуствено вътрешно осветление
 7.8.1. Осигурява се вътрешно електрическо осветление за осветяването на:
 7.8.1.1.
 всички отделения за пътници, отделения за екипажа, тоалетни и гъвкавите връзки на съчленените превозни средства;
 7.8.1.2.
 всяко стъпало или стъпала;
 7.8.1.3.
 достъпа към всички изходи и пространството, непосредствено до обслужващата(ите) врата(и), включително всяко приспособление за подпомагане на качването, когато се използва;
 7.8.1.4.
 вътрешните обозначения и вътрешните органи за управление на всички изходи;
 7.8.1.5.
 всички места, на които има препятствия.
 7.8.1.6.
 В случай на двуетажно превозно средство без покрив трябва да се осигури най-малко едно устройство за осветяване колкото е възможно по-близо до


text:
горния край на всяка стълба, която води до горния етаж.
 7.8.2. Трябва да има най-малко две вериги за вътрешно осветление, при което евентуална повреда на едната да не засяга действието на другата. Верига, която обслужва само постоянното осветление на входа и изхода, може да бъде приета за една от тези вериги.
 7.8.3. (Запазено)
 7.8.4. Индивидуално осветяване за всеки от елементите от точка 7.8.1 не се изисква, при условие че може да се поддържа достатъчна осветеност при нормално ползване.
 7.8.5. Управлението на задължителното вътрешно осветление трябва да бъде с ръчни прекъсвачи, управлявани от водача, или с автоматично управление.
 7.9. Гъвкава връзка на съчленени превозни средства
 7.9.1. Гъвкавата връзка, която осигурява връзката между отделните секции на превозното средство трябва да е така проектирана и изработена, че да позволява поне едно въртеливо движение около поне една хоризонтална и една вертикална ос.
 7.9.2. Когато съчлененото превозно средство, с масата си в готовност за движение, стои неподвижно върху хоризонтална равна повърхност, не трябва да има непокрита пролука между пода на която и да е от отделните му секции и пода на въртящата се основа или елемента, който замества тази основа, широчината на която да е по-голяма от:
 7.9.2.1. 10 mm, когато всички колела на превозното средство са разположени в една и съща равнина, или
 7.9.2.2. 20 mm, когато колелата на оста в близост до участъка на съчленяване лежат върху повърхност, която е на разстояние 150 mm над повърхността, върху която се намират колелата на останалите оси.
 7.9.3. Разликата в нивата между пода на отделните секции и пода на въртящата се основа, измерена в мястото на съединяването, не трябва да е по-голяма от:
 7.9.3.1.
 20 mm, при условията, посочени в точка 7.9.2.1; или
 7.9.3.2.
 30 mm при условията, посочени в точка 7.9.2.2.
 7.9.4. В съчленените превозни средства трябва да са осигурени средства за физическо предотвратяване на достъпа на пътниците до която и да е част на участъка на съчленяване, където:
 7.9.4.1.
 има непокрита пролука в пода, която не отговаря на изискванията от точка 7.9.2;
 7.9.4.2.
 подът не може да издържа масата на пътниците;
 7.9.4.3.
 движението на стените представлява опасност за пътниците.
 7.10. Поддържане на посоката при съчленени превозни средства
 Когато съчленено превозно средство се движи по права линия, надлъжните разполовяващи равнини на отделните му секции трябва да съвпадат и да образуват непрекъсната равнина без каквито и да е отклонения.
 7.11. Перила и дръжки
 7.11.1. Общи изисквания
 7.11.1.1. Перилата и дръжките трябва да бъдат достатъчно здрави.
 7.11.1.2. Те трябва да бъдат проектирани и изработени по такъв начин, че да не представляват опасност за причиняване на телесни повреди на пътниците.
 7.11.1.3. Перилата и дръжките трябва да имат напречно сечение, което позволява на пътниците да ги хващат лесно и здраво. Всяко перило трябва да осигурява участък с дължина не по-малка от 100 mm за разполагането на ръка. Никой от размерите на сечението не трябва да е по-малък от 20 mm или по-голям от 45 mm в проходите за достъп, с изключение на перилата на врати и седалки и в случай на превозно средство от клас II, III или B.


text:
В тези случаи се допуска разполагане на перила с минимален размер 15 mm, при условие че има друг размер не по-малък от 25 mm. Перилата не следва да имат остри извивки.
 7.11.1.4. Свободното разстояние между перило или дръжка по по-голямата част от дължината и частта от каросерията в непосредствена близост или стените на превозно средство трябва да е най-малко 40 mm. Все пак, при перило на врата или седалка или в прохода за достъп на превозно средство от клас II, III или B, се позволява минимално свободно разстояние от 35 mm.
 7.11.1.5. Повърхността на всяко перило, дръжка или опора трябва визуално да се различава от непосредственото обкръжение и да бъде устойчива на плъзгане.
 7.11.2. Допълнителни изисквания към перила и дръжки за правостоящи пътници
 7.11.2.1. Осигуряват се достатъчен брой перила и/или дръжки за всяка точка от площта на пода, предназначена за правостоящи пътници в съответствие с точка 7.2.2. За тази цел висящите дръжки, ако има такива, могат да се възприемат като нормални дръжки, при условие че са закрепени в тяхното положение по подходящ начин. Счита се, че това изискване е изпълнено, ако при всички възможни местоположения на изпитвателното устройство, показано в приложение 4, фигура 20, могат да бъдат достигнати с подвижната ръка на устройството най-малко две перила или две дръжки. Изпитвателното устройство да може да се върти свободно около своята вертикална ос.
 7.11.2.2. Когато се прилага процедурата, описана в точка 7.11.2.1, следва да се имат предвид само такива перила и дръжки, които са на разстояние не по-малко от 800 mm и не повече от 1 900 mm от нивото на пода.
 7.11.2.3. За всяко положение, което може да бъде заемано от правостоящ пътник, най-малко едното от двете необходими — перила или дръжки, не трябва да бъде на повече от 1 500 mm над нивото на пода в съответното място. Това условие не се прилага за участък, разположен в близост до врата, в който при отворено положение вратите или техните механизми биха направили невъзможно използването на съответната дръжка. Изключение може да бъде направено също за средата на големи платформи, но сборът от тези изключения не може да надвишава 20 % от общата площ за правостоящи.
 7.11.2.4. Участъците, които може да се заемат от правостоящи пътници и не са отделени от седалки от страничните стени или от задната стена на превозното средство, трябва да се обезпечат с хоризонтални перила, успоредни на стените и разположени на височина между 800 mm и 1 500 mm над нивото на пода.
 7.11.3. Перила и дръжки за обслужващите врати
 7.11.3.1. Отворите на вратите са съоръжени с перила и/или ръкохватки от всяка страна. При двойни врати това изискване може да бъде изпълнено чрез монтирането на една централна опора или едно централно перило.
 7.11.3.2. Перилата и/или дръжките, които се осигуряват за обслужващите врати трябва да са такива, че да включват точка за хващане, достъпна за лице, стоящо върху земята в близост до обслужващата врата или на което и да е от последващите стъпала. Тези точки се разполагат вертикално: на височина между 800 mm и 1 100 mm над земната повърхност


text:
или над повърхността на което и да е от стъпалата и хоризонтално:
 7.11.3.2.1.
 на не повече от 400 mm навътре от външния ръб на първото стъпало — за съответното положение на стоящо върху земята лице; и
 7.11.3.2.2.
 за съответното положение на дадено стъпало — не трябва да е извън външния ръб на въпросното стъпало и на повече от 600 mm навътре от същия ръб.
 7.11.4. (Запазено)
 7.11.5. Перила и дръжки за свързващите стълби в двуетажни превозни средства.
 7.11.5.1. Трябва да се предвидят подходящи перила и дръжки от всяка страна на всички свързващи стълби. Те трябва да са разположени между 800 mm и 1 100 mm над края на всяко стъпало.
 7.11.5.2. Перилата и/или дръжките трябва да бъдат такива, че да включват точки за хващане, които да са достъпни за лице, стоящо на долния или горния етаж непосредствено до свързващата стълба и на всяко от последващите стъпала. Такива точки трябва да са разположени вертикално между 800 mm и 1 100 mm над нивото на долния под или всяка точка да бъде над повърхността на всяко стъпало:
 7.11.5.2.1.
 за положение, подходящо за пътник, който стои на долния етаж, не повече от 400 mm напред от най-предния ръб на първото стъпало; и
 7.11.5.2.2.
 за положение, подходящо за определено стъпало, да не бъде извън външния ръб на даденото стъпало и да не е на повече от 600 mm навътре от същия ръб.
 7.12. Ограждане на стълбищни пространства и изложените на опасност предни седалки
 7.12.1. Когато има вероятност, в резултат на внезапно спиране, някой от седящите пътници да залитне напред към стълбищното пространство, трябва да се монтира или защитно ограждение или, в случай на превозно средство от клас А или В, предпазен колан. Където се монтира защитното ограждение, трябва да има минимална височина от 800 mm от пода, върху който се намират краката на пътниците, и да се простира навътре от стената на превозното средство на най-малко 100 mm зад надлъжната осева линия на всяко място за сядане, в което пътникът е изложен на риск, или до подпората на най-вътрешното стъпало, в зависимост от това кое от двете разстояния е по-малко.
 7.12.2. Стълбищното пространство на горния етаж на двуетажно превозно средство трябва да бъде обезопасена с ограждащо приспособление с минимална височина от 800 mm измерена от нивото на пода. Долният край на ограждащото приспособление трябва да бъде на височина, не по-голяма от 100 mm от нивото на пода.
 7.12.3. Предното стъкло пред пътниците, заемащи крайните предни седалки на горния етаж на двуетажно превозно средство, трябва да бъде снабдено с ограждащо приспособление от омекотяващ материал. Горният край на тази защита трябва да бъде разположена вертикално между 800 mm и 900 mm над участъка от пода, върху който се намират краката на пътниците.
 7.12.4. Вертикалната част на всяко стъпало на свързващата стълба в двуетажно превозно средство трябва да бъде затворена.
 7.13. Багажни рафтове и защита на пътниците
 Пътниците в превозно средство трябва да бъдат защитени от предмети, падащи от багажните рафтове при спиране и под въздействието на центробежните сили. Когато са монтирани багажни отделения, те се проектират


text:
така, че да се изключи падането на багаж в случай на рязко спиране.
 7.14. Подови люкове, ако има монтирани
 7.14.1. Всеки разположен върху пода на превозно средство люк, който не е авариен люк, се монтира и обезопасява по начин, който изключва възможността от неговото разместване или отваряне без използването на инструменти или ключове, като никое от повдигащите или обезопасяващите устройства не трябва да излиза на повече от 8 mm над нивото на пода. Ръбовете на издадените части трябва да са закръглени.
 7.15. Визуални развлекателни средства
 7.15.1. Предназначените за пътниците визуални развлекателни средства, например телевизионни монитори или видеокасетофони, се разполагат извън полето на видимост на водача, когато той заема обичайното положение за управление на превозното средство. Това не изключва използването на телевизионен монитор или подобно устройство, като част от управлението и насочването на превозното средство от водача, например за наблюдение на обслужващите врати.
 7.16. Тролейбуси
 7.16.1 Тролейбусите трябва да отговарят на изискванията от приложение 12.
 7.17. Защита на пътниците в превозни средства без покрив
 Всяко превозно средство без покрив трябва да има:
 7.17.1.
 непрекъснат преден панел по цялата ширина на тази част от превозното средство, която няма покрив, с височина най-малко 1 400 mm от нивото на пода в близост до предния панел;
 7.17.2.
 непрекъсната защита около страната и зад тази част от превозното средство, която няма покрив, с височина не по-малка от 1 100 mm от страните и 1 200 mm в задната страна на превозното средство, измерени от нивото на пода в близост до панелите. Защитата следва да се състои от непрекъснати странични и задни панели с височина най-малко 700 mm от общото ниво на пода в близост до панелите, комбинирана с един или повече непрекъснати предпазни парапети, които имат следните характеристики:
 а)
 никой от размерите на напречното сечение не е по-малък от 20 mm, или по-голям от 45 mm;
 б)
 размерът на всякакъв отвор между предпазния парапет и съседен предпазен парапет или панел не надвишава 200 mm;
 в)
 трябва да бъдат здраво закрепени към конструкцията на превозното средство;
 г)
 вратите на изходите трябва да се разглеждат като част от тази защита.
 7.18. Помощ за виждане и връзка
 В случай на превозно средство без покрив водачът трябва да бъде снабден със средства за виждане, такива като огледало, перископ или видео камера/монитор, които да позволяват да се наблюдава поведението на пътниците в участъците без покрив. В допълнение трябва да се осигури система за връзка, за да може водачът да се свързва с тези пътници.
 Допълнение
 Проверка на границата на статично накланяне чрез изчисление
 1. Може да се докаже, че превозно средство удовлетворява изискването, определено в точка 7.4 от приложение 3, чрез изчислителен метод, който е одобрен от техническата служба, отговорна за провеждане на изпитванията.
 2. Техническата служба, отговорна за провеждане на изпитванията, може да изиска да се проведат изпитвания върху части на превозното средство, за да се проверят допусканията, направени при изчислението.
 3. Подготовка за изчисление.
 3.1.
 Превозното средство се представя като пространствена система.
 3.2.
 Поради местоположението на центъра на тежестта на каросерията на превозното средство и различните размери на


text:
пружините на окачването и гумите на превозно средство, в резултат на страничното ускорение осите обикновено не се повдигат едновременно от едната страна на превозното средство. Следователно страничното накланяне на каросерията над всяка ос трябва да бъде установено, като се допусне, че колелата на другата ос(и) остават върху земята.
 3.3.
 За опростяване трябва да се допусне, че центърът на тежестта на необресорените маси лежи в надлъжната равнина на превозното средство върху линията, минаваща през центъра на оста на въртене на колелото. Малкото изместване на центъра на въртенето в резултат на отклонението на оста може да бъде пренебрегнато. Не следва да се взема под внимание устройството за управление на пневматичното окачване.
 3.4.
 Вземат се под внимание най-малко следните параметри:
 данни за превозното средство, като междуосово разстояние, широчина на колеята и обресорените/необресорените маси, местоположение на центъра на тежестта на превозното средство, деформацията и еластичното отклонение и коефициентът на еластичност на окачването на превозното средство вземат предвид отклоненията от праволинейност, хоризонталната и вертикалната пружинна константа на гумите, усукване на надстройката, местоположението на центровете на въртене на осите.
 4. Достоверност на метода за изчисление.
 4.1.
 Достоверността на метода за изчисление се определя в съответствие с изискванията на техническата служба, например, чрез провеждане на сравнително изпитване върху подобно превозно средство.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 4
 ПОЯСНИТЕЛНИ СХЕМИ
 Фигура 1
 Достъп до обслужващите врати
 (вж. приложение 3, точка 7.7.1)
 Контролен панел 1
 Контролен панел 2
 Фигура 2
 Достъп до обслужващи врати
 (вж. приложение 3, точка 7.7.1.4)
 Фигура 3
 Дефиниране на безпрепятствен достъп до врата
 (вж. приложение 3, точка 7.7.1.9.1)
 Фигура 4
 Дефиниране на безпрепятствен достъп до врата
 (вж. приложение 3, точка 7.7.1.9.2)
 Фигура 5
 Достъп до аварийни врати
 (вж. приложение 3, точка 7.7.2)
 Фигура 6
 Пътеки
 (вж. приложение 3, точка 7.7.5)
 Фигура 7
 Предно ограничаване на пътеката
 (Вж. приложение 3, точка 7.7.5.1.1.1)
 Фигура 8
 Стъпала за пътниците
 (вж. приложение 3, точка 7.7.7)
 Фигура 9
 Широчина на пътнически седалки
 (вж. приложение 3, точка 7.7.8.1)
 Фигура 9A
 Широчина на пътнически седалки
 (вж. приложение 3, точка 7.7.8.1.3)
 Фигура 10
 Позволено навлизане на нивото на ременете
 Напречен разрез на минималното налично пространство на височината на раменете за седалка в близост до стената на превозното средство
 (вж. приложение 3, точка 7.7.8.1.4)
 Фигура 11а
 Дълбочина и височина на възглавницата на седалка
 (вж. приложение 3, точки 7.7.8.2 и 7.7.8.3)
 Фигура 11б
 Пространство за краката на пътниците, седящи зад седалка или на седалка, обърната към пътеката
 (вж. приложение 3, точка 7.7.8.5.2)
 Фигура 12
 Разстояние между седалките
 (вж. приложение 3, точка 7.7.8.4)
 Фигура 13
 Пространство за седящи пътници зад преграда или друга неподвижна конструкция, различна от седалка
 (вж. приложение 3, точка 7.7.8.5.1)
 Фигура 14
 Позволено навлизане в пространството над седалката
 Напречно сечение на минималното свободно пространство над мястото за сядане в близост до стената на превозно средство
 (вж. приложение 3, точка 7.7.8.6.3.1)
 Фигура 15
 Позволено навлизане над мястото за сядане
 (вж. приложение 3, точка 7.7.8.6.3.2)
 Фигура 16
 Позволено навлизане в по-ниските части на пространството за пътниците
 (вж. приложение 3, точка 7.7.8.6.3.3)
 Фигура 17
 Позволено навлизане на задни ъглови седалки
 Изглед на предписаната площ за седалка (две задни странични седалки)


text:
(вж. приложение 3, точка 7.7.8.6.3.4)
 Фигура 18
 Позволено навлизане на свод на калник, без да излиза отвъд вертикалната осева линия на страничната седалка
 (вж. приложение 3, точка 7.7.8.6.4.2.1)
 Фигура 19
 Позволено навлизане на свод на калник, излизащ отвъд вертикалната осева линия на страничната седалка
 (вж. приложение 3, точка 7.7.8.6.4.2.2)
 Фигура 20
 Изпитвателно устройство за разполагане на дръжки
 (вж. приложение 3, точка 7.11.2.1)
 Фигура 21
 Еталонна инвалидна количка
 (вж. приложение 8, точка 3.6.4)
 Фигура 22
 Минимално свободно пространство за ползвателя на инвалидната количка в пространството за инвалидна количка
 (вж. приложение 8, точка 3.6.1)
 Фигура 23
 Знаци за достъп
 (вж. приложение 8, точка 3.2.8 и 3.6.6)
 Фигура 23 A
 Графичен знак за ползвател на инвалидна количка
 Фигура 23 Б
 Графичен знак на пътници с ограничена подвижност, различни от ползвателите на инвалидни колички
 Фигура 24
 (Запазено)
 Фигура 25
 Пространство за краката на пътници
 (вж. приложение 3, точка 7.7.1.6)
 Фигура 26
 Достъп до люк на покрива
 (вж. приложение 3, точка 7.7.4.1.1)
 Фигура 27
 Достъп до вратата на водача
 (вж. приложение 3, точка 7.6.1.7.2)
 Фигура 28
 Достъп до вратата на водача
 (вж. приложение 3, точка 7.6.1.9.3)
 Фигура 29
 Пример за облегалка за обърната назад инвалидна количка
 (вж. приложение 8,точка 3.8.6.)
 (1) За превозни средства от клас А или В долният панел може да бъде отместен хоризонтално спрямо горния панел, при условие че това е в същата посока.
 (2) Височината на горния цилиндър и с това общата височина може да се намали със 100 mm във всяка част на пътеката назад от:
 а)
 напречна равнина, разположена на 1,5 m пред осевата линия на задната ос (най-предната задна ос на превозно средство с повече от една задна ос); и
 б)
 напречна вертикална равнина, разположена по задния ръб на обслужващата врата или на най-задната обслужваща врата ако има повече от една обслужващи врати.
 (3) Диаметърът на долния цилиндър може да се намали от 450 mm на 400 mm във всяка част на пътеката в посока назад до най-предната от следните две равнини:
 а)
 напречна вертикална равнина, разположена на 1,5 m пред осевата линия на задната ос (най-предната ос в случай на превозно средство с повече от една задна ос); и
 б)
 напречна вертикална равнина, която е разположена на задния ръб на най-задната обслужваща врата между осите.
 За целите на горното, всяка отделна секция на съчленено превозно средство трябва да се разглежда отделно.
 (4) 220 mm в случай на странични подвижни седалки (вж. точка 7.7.5.3).
 (5) Общата височина на проверителното устройство може да се намали (чрез намаляване на височината на долния цилиндър):
 а)
 от 1 800 mm на 1 680 mm във всяка част на пътеката на долния етаж назад към напречна вертикална равнина, разположена на 1 500 mm пред средата на задната ос (най-предната ос на превозно средство с повече от една задна ос);
 б)
 от 1 800 mm на 1 770 mm в случай на обслужваща врата, която е разположена пред предната ос във всяка част на пътеката между две напречни вертикални равнини, разположени на 800 mm пред и зад осевата линия на предната ос.
 (6) 230


text:
mm за превозни средства с капацитет непревишаващ 22 пътника.
 (7) 700 mm в случай на аварийна врата.
 1 500 mm в случай на аварийна врата на горния етаж на двуетажно превозно средство.
 Максимум 850 mm в случай на аварийна врата на долния етаж на двуетажно превозно средство.
 (8) 430 mm в случай на превозно средство с единично механично окачване.
 (9) За най-малко една обслужваща врата; 400 mm за други обслужващи врати.
 (10) 300 mm в случай на стъпала на врата зад най-задната ос.
 (11) 250 mm в пътеки на превозни средства с капацитет непревишаващ 22 пътника.
 (12) 225 за клас III.
 (13) 350 mm на свода на калника и отделението за двигателя.
 (14) 400 mm превозни средства от класове II и III.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 5
 (Запазено)
 ПРИЛОЖЕНИЕ 6
 Указания относно измерването на силите на затваряне на обслужващи врати с механизирано задвижване
 (вж. приложение 3, точка 7.6.5.6.1.1)
 и противодействащите сили на рампи с механизирано задвижване
 (вж. приложение 8, точка 3.11.4.3.3)
 1. ОБЩО
 Затварянето на врата с механизирано задействане и функционирането на рампа с механизирано задействане са динамични процеси. Когато движеща се врата или рампата срещне препятствие, резултатът от това е възникването на динамична сила на противодействие, която във времето зависи от няколко фактора (например масата на вратата или рампата, ускорението, размерите).
 2. ОПРЕДЕЛЕНИЯ
 2.1.
 Силата на затваряне или на противодействие F(t) е функция на времето, която се измерва по външния ръб на вратата или рампата. (вж. точка 3.2 по-долу).
 2.2.
 Максимална сила FS е максималната стойност на силата на затваряне или силата на противодействие.
 2.3.
 Действителната сила FE е средната стойност на силата на затваряне или силата на противодействие, отнесена към продължителността на импулса:
 2.4.
 Продължителността на импулса T е времето между t1 и t2:
 T = t2 – t1
 където,
 t1
 =
 праг на чувствителност, когато силата на затваряне или силата на противодействие е по-голяма от 50 N;
 t2
 =
 праг на затихване, когато силата на затваряне или силата на противодействие става по-малка от 50 N.
 2.5.
 Зависимостта между горните параметри е показана на фигура 1 по-долу (като пример):
 Фигура 1
 2.6.
 Силата на притискане или средната сила на противодействие Fc е средноаритметичната стойност на действителните сили, измерени в една и съща точка на измерване последователно няколко пъти:
 3. ИЗМЕРВАНИЯ
 3.1.
 Условия на измерванията:
 3.1.1.
 Температурен интервал: от 10 до 30 °C
 3.1.2.
 Превозното средство е разположено върху хоризонтална повърхност. При измервания на рампата тази повърхност трябва да бъде снабдена с неподвижно съединен блок или друго устройство с челна страна, срещу която рампата може да противодейства.
 3.2.
 Точките на измерване трябва да бъдат:
 3.2.1.
 в случай на врати:
 3.2.1.1.
 върху основните затварящи ръбове на вратата:
 една в средата на вратата;
 една на 150 mm над долния ръб на вратата.
 3.2.1.2.
 ако са оборудвани с устройства за предотвратяване на притискането в процеса на отваряне:
 върху вторичните затварящи ръбове на вратата в точката, която се счита за най-опасното място за притискане;
 3.2.2.
 в случай на рампи:
 3.2.2.1.
 върху външния ръб на рампата, разположен перпендикулярно на посоката на нейното движение:
 една в средата на