text:
28.3.2019 г. BG Официален вестник на Европейския съюз L 87/101
 ПРЕВОД
 Съвместно писмо от Европейските общности и техните държави членки, от една страна, и Република Корея, от
 друга страна, съгласно параграф 5 от Процедурите за прилагане на член XXI от Общото споразумение по
 търговията с услуги (ГАТС) (S/L/80 от 29 октомври 1999 г.)
 относно
 предложените изменения в списъците на поетите по ГАТС задължения от Европейските общности и от
 техните държави членки (наричани по-долу „ЕО“), за да се вземе предвид присъединяването на Чешката
 република, Република Естония, Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Република Унгария,
 Република Малта, Република Австрия, Република Полша, Република Словения, Словашката република,
 Република Финландия и Кралство Швеция към Европейските общности
 На 28 май 2004 г. и на 4 април 2005 г. ЕО подадоха две съобщения в съответствие с член V от ГАТС (разпространени
 като документ S/SECRET/8 от 11 юни 2004 г. и документ S/SECRET/9 от 12 април 2005 г.), с които нотифицираха своето
 намерение да изменят или оттеглят конкретните си задължения, включени в списъка, приложен към съобщенията, съгласно
 член V, алинея 5 от ГАТС и в съответствие с условията на член XXI, алинея 1, буква б) от ГАТС.
 След подаването на всяко от съобщенията Република Корея (наричана по-долу „Корея“) представи съответно две заявления
 за изразяване на интерес в съответствие с член XXI, алинея 2, буква а) от ГАТС (S/L/173 относно S/SECRET/8 и S/L/226
 относно S/SECRET/9). ЕО и Корея започнаха преговори в съответствие с член XXI, алинея 2, буква а) от ГАТС относно
 S/SECRET/8 и S/SECRET/9.
 По отношение на процедурата, открита с нотификацията, съдържаща се в документ S/SECRET/8, първоначалният период на
 преговорите, изтекъл на 26 октомври 2004 г., бе удължаван (по взаимно съгласие) пет пъти (до 26 април 2005 г., до
 27 февруари 2006 г., до 1 юни 2006 г., до 1 юли и до 17 юли 2006 г.). По време на тези преговори ЕО и Корея се
 споразумяха относно компенсаторните поправки, свързани с измененията и оттеглянията, съдържащи се в документ
 S/SECRET/8.
 По отношение на процедурата, открита с нотификацията, съдържаща се в документ S/SECRET/9, до края на периода,
 предвиден за преговори, не бе постигнато споразумение между ЕО и Корея и нито една от засегнатите страни членки не
 отнесе въпроса до арбитраж в рамките на предвидения срок в съответствие с параграф 7 от S/L/80. Съгласно член XXI,
 алинея 3, буква б) от ГАТС и под условие да бъдат завършени процедурите, посочени в параграфи 20—22 от S/L/80, ЕО
 ще бъдат свободни да прилагат измененията и оттеглянията, предложени в документ S/SECRET/9.
 Докладът за резултатите от тези преговори е приложен към настоящото писмо и включва: 1) предложените изменения в
 нотификациите, посочени по-горе, 2) договорените компенсаторни поправки, свързани с измененията и оттеглянията,
 нотифицирани в S/SECRET/8, и 3) проекта на консолидирания списък на конкретните задължения, който е резултат от
 сливането на съществуващите списъци на задълженията на ЕО и на техните държави членки, както и от включването в него
 на измененията или оттеглянията на задължения, нотифицирани от ЕО с документи S/SECRET/8 и S/SECRET/9, и
 компенсаторните поправки, договорени между ЕО и Корея.
 Настоящото писмо и приложения I и


text:
II към прикрепения към него доклад представляват споразумението между ЕО и
 Корея по отношение на S/SECRET/8 за целите на член XXI, алинея 2, буква а) от ГАТС (1). Споразумението не следва да се
 тълкува по начин, който би довел до промяната на списъците на изключенията от член II за ЕО и техните държави членки.
 Споразумението не следва да се тълкува по начин, който би засегнал правата и задълженията на страните съгласно
 член VIII от ГАТС.
 Съгласно процедурите, посочени в параграфи 20—22 от S/L/80, до 14 септември 2006 г. ЕО ще изпратят на секретариата
 за разпространение проекта на консолидирания списък за сертифициране, при условие че всички засегнати страни членки
 са подписали споразумение или предвиденият в параграф 7 от S/L/80 период е изтекъл без да е бил поискан арбитраж.
 Резултатите от преговорите следва да влязат в сила след приключване на процедурите по сертифициране, на дата, посочена
 от ЕО, след приключване на вътрешните процедури на ЕО за одобрение, които ЕО се стремят да ускорят възможно най-
 много. Измененията и оттеглянията, предложени в документите S/SECRET/8 и S/SECRET/9, не влизат в сила преди
 влизането в сила на всички компенсаторни поправки, посочени в приложение II.
 (1) Настоящото споразумение не следва да се тълкува по начин, който би засегнал резултата от отделните обсъждания в рамките на СТО
 относно класифицирането на телекомуникационните услуги (основните далекосъобщения и услугите с добавена стойност).
 ---pagebreak--- L 87/102 BG Официален вестник на Европейския съюз 28.3.2019 г.
 Доклад за резултатите от преговорите, проведени в съответствие с член ХХI, алинея 2, буква а) от Общото
 споразумение по търговията с услуги (ГАТС)
 относно
 предложените изменения в списъците на поетите по ГАТС задължения от Европейските общности и от
 техните държави членки (наричани по-долу „ЕО“), за да се вземе предвид присъединяването на Чешката
 република, Република Естония, Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Република Унгария,
 Република Малта, Република Австрия, Република Полша, Република Словения, Словашката република,
 Република Финландия и Кралство Швеция към Европейските общности
 Съгласно параграф 5 от Процедурите за прилагане на член XXI от ГАТС (S/L/80 от 29 октомври 1999 г.) Европейската
 комисия представя следния доклад:
 1. На 28 май 2004 г. и на 4 април 2005 г. ЕО подадоха две съобщения в съответствие с член V от ГАТС (разпространени
 като документ S/SECRET/8 от 11 юни 2004 г. и документ S/SECRET/9 от 12 април 2005 г.), с които нотифицираха
 своето намерение да изменят или оттеглят конкретните си задължения, включени в списъка, приложен към съоб
 щенията (наричани по-долу „предложените изменения“), съгласно член V, алинея 5 от ГАТС и в съответствие с
 условията на член XXI, алинея 1, буква б) от ГАТС. Предложените изменения се съдържат в приложение I.
 2. След представяне на нотификацията, съдържаща се в документ S/SECRET/8, и в съответствие с член ХХI, алинея 2, буква
 а) от ГАТС осемнадесет държави —членки на СТО (Аржентина, Австралия, Бразилия, Канада, Китай, Китайско Тайпе,
 Колумбия, Куба, Еквадор, Хонг Конг, Китай, Индия, Япония, Корея, Нова Зеландия, Филипините, Швейцария, Уругвай и
 Съединените щати), подадоха съответни заявления за изразяване на интерес.
 3. След представяне на нотификацията, съдържаща се в документ S/SECRET/9, и в съответствие с

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
член ХХI, алинея 2, буква
 а) от ГАТС четиринадесет държави —членки на СТО (Аржентина, Австралия, Бразилия, Канада, Китай, Колумбия,
 Еквадор, Хонг Конг, Китай, Индия, Япония, Корея, Нова Зеландия, Уругвай и Съединените щати), подадоха съответни
 заявления за изразяване на интерес.
 4. Република Корея (наричана по-долу „Корея“) представи съответно две заявления за изразяване на интерес в съответствие
 с член XXI, алинея 2, буква а) от ГАТС (S/L/173 относно S/SECRET/8 и S/L/226 относно S/SECRET/9). ЕО и Корея
 започнаха преговори в съответствие с член XXI, алинея 2, буква а) от ГАТС относно S/SECRET/8 и S/SECRET/9.
 5. По отношение на процедурата, открита с нотификацията, съдържаща се в документ S/SECRET/8, първоначалният
 период на преговорите, изтекъл на 26 октомври 2004 г., бе удължаван (по взаимно съгласие) пет пъти (до 26 април
 2005 г., до 27 февруари 2006 г., до 1 юни 2006 г., до 1 юли и до 17 юли 2006 г.).
 6. По време на тези преговори ЕО и Корея се споразумяха относно компенсаторните поправки, свързани с измененията и
 оттеглянията, съдържащи се в документ S/SECRET/8. Приложения I и II към настоящия доклад, заедно със съвместното
 писмо, към което той е приложен, представляват споразумението между ЕО и Корея по отношение на S/SECRET/8 за
 целите на член XXI, алинея 2, буква а) от ГАТС (2). Споразумението не следва да се тълкува по начин, който би довел до
 промяна на списъците на изключенията от член II за ЕО и техните държави членки. Споразумението не следва да се
 тълкува по начин, който би засегнал правата и задълженията на страните съгласно член VIII от ГАТС.
 7. По отношение на процедурата, открита с нотификацията, съдържаща се в документ S/SECRET/9, до края на периода,
 предвиден за преговори, не бе постигнато споразумение между ЕО и Корея и нито една от засегнатите страни членки не
 отнесе въпроса до арбитраж в рамките на предвидения срок в съответствие с параграф 7 от S/L/80. Съгласно член XXI,
 алинея 3, буква б) от ГАТС и под условие да бъдат завършени процедурите, посочени в параграфи 20—22 от S/L/80,
 ЕО ще бъдат свободни да прилагат измененията и оттеглянията, предложени в документ S/SECRET/9.
 (2) Настоящото споразумение не следва да се тълкува по начин, който би засегнал резултата от отделните обсъждания в рамките на СТО
 относно класифицирането на телекомуникационните услуги (основните далекосъобщения и услугите с добавена стойност).
 ---pagebreak--- 28.3.2019 г. BG Официален вестник на Европейския съюз L 87/103
 8. С оглед на гореизложеното предложените изменения и договорените компенсаторни поправки са включени в проекта на
 консолидиран списък на задълженията на ЕО по ГАТС, който е резултат от сливането на съществуващите списъци на
 задълженията на ЕО и на техните държави членки, както и от включването в него на измененията или оттеглянията на
 задължения, нотифицирани от ЕО с документи S/SECRET/8 и S/SECRET/9, и компенсаторните поправки, договорени
 между ЕО и Корея.
 9. Съгласно процедурите, посочени в параграфи 20—22 от S/L/80, до 14 септември 2006 г. ЕО ще изпратят на секре
 тариата за разпространение проекта на консолидирания списък за сертифициране, при условие че всички засегнати
 страни членки са подписали споразумение или предвиденият в параграф 7 от S/L/80 период


text:
е изтекъл без да е бил
 поискан арбитраж. Резултатите от преговорите следва да влязат в сила след приключване на процедурите по сертифи
 циране, на дата, посочена от ЕО, след приключване на вътрешните процедури на ЕО за одобрение, които ЕО се стремят
 да ускорят възможно най-много. Измененията и оттеглянията, предложени в документите S/SECRET/8 и S/SECRET/9, не
 влизат в сила преди влизането в сила на всички компенсаторни поправки, посочени в приложение II.
 ---pagebreak--- L 87/104 BG Официален вестник на Европейския съюз 28.3.2019 г.
 ПРИЛОЖЕНИЕ I
 A) Изменения, нотифицирани с документ S/SECRET/8
 Хоризонтални задължения
 • Текст относно достъпа до пазара (стр. 9): „Във всички държави членки услугите, считани за обществени услуги на
 държавно или местно равнище, могат да подлежат на публичен монопол или на изключителни права, предоставени
 на частни оператори“. Този текст не беше включен в списъка на конкретните задължения на Чешката република,
 Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Австрия, Полша, Словения, Словакия, Финландия и Швеция. Това
 ограничение се прилага понастоящем към всички държави членки.
 • Ограничения на националното третиране по отношение на клонове, агенции и представителства при начин на доставка 3
 (стр. 9 и 10). Този текст не беше включен в списъка на конкретните задължения на Чешката република, Естония, Кипър,
 Латвия, Литва, Малта, Словения и Словакия. Това ограничение се прилага понастоящем към всички държави членки.
 • Ограничения на националното третиране по отношение на дъщерните дружества при начин на доставка 3 (стр. 10). Този
 текст не беше включен в списъка с конкретните задължения на Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва,
 Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия. Това ограничение се прилага понастоящем към всички държави членки.
 • Ограничения на националното третиране по отношение на субсидиите при начин на доставка 3 (стр. 13). Списъкът с
 конкретните задължения на Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Малта, Австрия, Словения, Словакия,
 Финландия и Швеция включваше само част от ограниченията по отношение на субсидиите при начин на доставка 3,
 вписани в списъка на задълженията на ЕО и на техните държави членки. Тези ограничения вече се прилагат и по
 отношение на тези държави членки.
 • Ограничение на националното третиране по отношение на субсидиите при начин на доставка 4 (стр. 13). Списъкът на
 конкретните задължения на Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Унгария, Малта и Словакия не включваше
 ограничението на субсидиите при начин на доставка 4, вписано в списъка на задълженията на ЕО и на техните държави
 членки. Това ограничение вече се прилага и по отношение на тези държави членки.
 • Задължения, поети от Кипър по отношение на достъпа до пазара при начин на доставка 4. Тези задължения бяха
 оттеглени.
 • Текст относно достъпа до пазара при начин на доставка 4 — Вътрешнокорпоративни трансфери (ВКТ) (стр. 26).
 Списъкът на конкретните задължения на Чешката република, Латвия, Литва, Унгария, Полша и Словакия не
 включваше ограничението, съгласно което приемащият субект трябва действително да предоставя подобни услуги на
 територията на съответната държава — членка на Общността. Това ограничение вече се прилага и по отношение на тези
 държави членки.
 • Текст относно достъпа до пазара при начин на доставка 4 — Бизнес посетители (БП) — Търговци на


text:
услуги (стр. 30).
 Списъкът на конкретните задължения на Полша не включваше ограничението, съгласно което тези представители не са
 ангажирани с извършването на преки продажби за широката общественост. Това ограничение вече се прилага и по
 отношение на тази държава членка.
 • Текст относно достъпа до пазара при начин на доставка 4 — Бизнес посетители (БП) — Регистриране на търговско
 присъствие (стр. 30). Списъкът на конкретните задължения на Литва не включваше ограничението, съгласно което тези
 представители не са ангажирани с извършването на преки продажби за широката общественост или с предоставянето на
 услуги. Това ограничение вече се прилага и по отношение на тази държава членка.
 • Задължения, поети от Литва по отношение на достъпа до пазара при начин на доставка 4 — Бизнес посетители (БП)
 (стр. 32). Тези задължения бяха частично оттеглени.
 • Задължение, поето от Латвия по отношение на достъпа до пазара при начин на доставка 4 — Доставчици на услуги по
 договори (ДУД) (стр. 33). Списъкът на конкретните задължения на Латвия не включваше ограничението, съгласно което
 временното влизане и престой в съответната държава членка ще бъдат разрешени за срок от не повече от три месеца в
 рамките на всеки период от 12 месеца. Това ограничение вече се прилага и по отношение на тази държава членка.
 Задължения по сектори
 • Наемни/лизингови услуги без оператори — По отношение на самолети (стр. 95). Ограничението върху достъпа до пазара
 при начин на доставка 2 вече се прилага и по отношение на Естония, Литва, Унгария, Австрия, Словения, Финландия и
 Швеция, а ограничението върху достъпа до пазара при начин на доставка 3 вече се прилага и по отношение на Естония,
 Унгария и Австрия.
 ---pagebreak--- 28.3.2019 г. BG Официален вестник на Европейския съюз L 87/105
 • Услуги, свързани с производството (стр. 109 и 110). Задълженията, включени в списъка на задълженията на Латвия,
 Литва и Австрия, бяха оттеглени.
 • Образователни услуги (стр. 156): ограничение до „само частно финансирани услуги“. Това ограничение не беше
 включено в списъка на задълженията на Естония, Латвия, Литва, Унгария, Австрия, Словения (невключено само по
 отношение на образователните услуги за възрастни) и Словакия. Това ограничение вече се прилага и по отношение на
 тези държави членки. В случая на Словения това разширено прилагане се отнася само до образователните услуги за
 възрастни.
 • Банкови и други финансови услуги (с изключение на застраховане) (стр. 193, 213 и 217). Ограниченията върху достъпа
 до пазара, в които се посочва, че „регистрирането на специализирано мениджърско дружество се изисква за изпълнение
 на дейностите по управлението на дялови тръстове и инвестиционни дружества“ и че „само фирми с адрес на управление
 в Общността могат да действат като депозитари на активите на инвестиционни фондове“ както при начин на доставка 1,
 така и при начин на доставка 3, не бяха включени в списъка на задълженията на Чешката република по отношение на
 начин на доставка 3, на Естония (невключени нито в начин на доставка 1, нито в начин на доставка 3), Латвия — по
 отношение на начин на доставка 3, Литва — по отношение на начин на доставка 1, Унгария — по отношение на начин
 на доставка 3


text:
и Словакия — по отношение на начин на доставка 3. Тези ограничения вече се прилагат и по отношение
 на тези държави членки.
 • Космически транспорт. Задължението, включено в списъка на задълженията на Австрия, беше оттеглено.
 • Въздушен транспорт — Отдаване под наем на самолети с екипаж (стр. 246). Две ограничения върху достъпа до пазара
 (едно при начини на доставка 1 и 2 и друго — при начин на доставка 3) са въведени за Полша.
 • Въздушен транспорт — Продажби и маркетинг (стр. 247 и 248). Списъкът на конкретните задължения на Естония не
 включваше ограничението на националното третиране на разпространяването чрез използване на система за компютърни
 резервации (СКР) на услуги, свързани с въздушния транспорт, предоставяни от СКР на дружеството майка.
 • Въздушен транспорт — Система за компютърни резервации (стр. 248). Списъкът на конкретните задължения на Унгария
 не включваше ограничението на националното третиране на задълженията на дружеството майка или други участващи
 превозвачи по отношение на СКР, контролирана от въздушни превозвачи от една или повече страни извън Общността.
 • Помощни услуги за всички видове транспорт — Услуги по товарообработване (стр. 259). Ограничение върху достъпа до
 пазара при начин на доставка 3 беше въведено за Естония, Латвия и Литва.
 Б) Изменения, нотифицирани с документ S/SECRET/9
 Хоризонтални задължения
 • Задължения на Кипър и Малта при начин на доставка 4 във връзка с националното третиране (стр. 25, 29 и 32 от
 S/SECRET/8). Тези задължения бяха оттеглени.
 Задължения по сектори
 • Компютърни и свързани с тях услуги: а) Консултантски услуги, свързани с инсталирането на хардуер (CPC 841)
 (стр. 82), б) Услуги по внедряване на програмно осигуряване (CPC 842) (стр. 83), в) Услуги по обработка на данни
 (CPC 843) (стр. 85), г) Услуги, свързани с бази данни (CPC 844) (стр. 86). Задълженията на Кипър при начин на
 доставка 4 (ВКТ, БП и ДУД) във връзка с националното третиране бяха оттеглени.
 • Научно-изследователски и развойни услуги — б) НИР услуги по обществените и хуманитарните науки (CPC 852)
 (стр. 89 и 90). Задълженията на Кипър при начин на доставка 4 (ВКТ, БП и ДУД) във връзка с националното
 третиране бяха оттеглени.
 • Застрахователни и свързани с тях услуги — Пряко застраховане (включително съзастраховане): а) животозастраховане и
 б) различно от животозастраховане (стр. 211 и 212). Задълженията на Кипър при начин на доставка 4 (ВКТ, БП и ДУД)
 във връзка с националното третиране бяха оттеглени.
 ---pagebreak--- L 87/106 BG Официален вестник на Европейския съюз 28.3.2019 г.
 • Банкови и други финансови услуги (без застраховане) — (x) д) прехвърляеми ценни книжа (стр. 223). Задълженията на
 Кипър при начин на доставка 4 (ВКТ, БП и ДУД) във връзка с националното третиране бяха оттеглени.
 • Хотелиерство, ресторантьорство и обществено хранене (CPC 641, 642 и 643) (стр. 232). Задълженията на Малта при
 начин на доставка 4 (ВКТ, БП и ДУД) във връзка с националното третиране бяха оттеглени.
 • Туристически агенции и туроператорски услуги (CPC 7471) (стр. 233 и 234). Задълженията на Малта при начин на
 доставка 4 (ВКТ, БП и ДУД) във връзка с националното третиране бяха оттеглени.
 • Морски транспортни услуги — с изключение на


text:
каботажен транспорт — а) Пътнически транспорт (CPC 7211); б)
 Товарен транспорт (CPC 7212) (стр.242). Задълженията на Малта при начин на доставка 4 (ВКТ, БП и ДУД) във връзка с
 националното третиране бяха оттеглени.
 ---pagebreak--- 28.3.2019 г. BG Официален вестник на Европейския съюз L 87/107
 ПРИЛОЖЕНИЕ II
 ОБЕЗЩЕТЕНИЕ ОТ СТРАНА НА ЕО
 • Хоризонтално ограничение на обществените услуги при начин на доставка 3
 — Бележка под линия относно обхвата, показваща, че това ограничение не се отнася до телекомуникациите, до
 компютърните услуги и до услугите, свързани с тях.
 • Хоризонтални ограничения на инвестициите при начин на доставка 3
 — Премахване на ограничението по отношение на националното третиране за AT при начин на доставка 3 за клоновете
 на чуждестранни акционерни дружества (Aktiengesellschaften) и дружества с ограничена отговорност (Gesellschaften
 mit beschränkter Haftung).
 • Начин на доставка 4 за вътрешнокорпоративни трансфери и бизнес посетители
 — Задължения, поети от CY и MT по отношение на достъпа до пазара и националното третиране при поети от тези
 държави хоризонтални задължения и задължения по сектори при начин на доставка 3.
 • Професионални услуги - Инженерни услуги (CPC 8672)
 — Задължения, поети от CY и MT по отношение на достъпа до пазара и националното третиране при начин на
 доставка 2
 — Задължения, поети от CY, CZ, MT и SK по отношение на достъпа до пазара при начин на доставка 3
 — Задължения, поети от CY и MT по отношение на националното третиране при начин на доставка 3
 — Премахване на ограниченията върху достъпа до пазара за PT при начин на доставка 3
 • Професионални услуги - Интегрирани инженерни услуги (CPC 8673):
 — Премахване на теста за икономическа потребност (ENT), прилаган по отношение на начин на доставка 4/ДУД от UK
 — Задължения, поети от SK по отношение на достъпа до пазара и националното третиране при начин на доставка 3
 • Професионални услуги - Градоустройствени и ландшафтни архитектурни услуги (CPC 8674):
 — Задължения, поети от CY, CZ, MT, PL, SI и SK по отношение на достъпа до пазара и националното третиране при
 начин на доставка 3.
 — Задължения, поети от HU по отношение на достъпа до пазара и националното третиране при ландшафтните
 архитектурни услуги при начин на доставка 2.
 • Компютърни и свързани с тях услуги -
 — Добавяне на обяснителна бележка под линия.
 — Задължения, поети от HU по отношение на достъпа до пазара и националното третиране съгласно начини на
 доставка 1, 2 и 3 за CPC 845 и 849
 — По-добри условия за ДУД/начин на доставка 4 от SE за компютърни и свързани с тях услуги при хоризонталните и
 новопоетите задължения на SE за ДУД/начин на доставка 4 за CPC 845 и 849.
 • Рекламни услуги (CPC 871):
 — Задължения, поети от CY, MT и PL по отношение на достъпа до пазара и националното третиране при начин на
 доставка 1
 • Телекомуникационни услуги
 — Нови и подобрени задължения, поети от ЕО като цяло, предлагани в тяхното преразгледано предложение в рамките
 на Програмата за развитие от Доха.
 — Пояснение от FI, че нейните три хоризонтални ограничения при начин на доставка 3


text:
— на юридическите лица по
 отношение на достъпа до пазара; на дъщерните дружества, клоновете, агенциите и представителствата по отношение
 на националното третиране; и на инвестициите по отношение на достъпа до пазара не се отнасят до сектора на
 телекомуникационните услуги.
 ---pagebreak--- L 87/108 BG Официален вестник на Европейския съюз 28.3.2019 г.
 — Пояснителна бележка под линия, в която се посочва, че подсектори 2.C.h) до 2.C.m) от Секторния класификационен
 списък на услуги, съдържащ се в MTN,GNS/W/120 (услуги с добавена стойност), и подсектори 2.C.a) до 2.C.g) от
 този списък са включени тук. Подсектор 2.С.o от този списък също е включен тук, доколкото той попада в рамките
 на тази дефиниция. За целите на този списък на задълженията подсектор 2.C.n) от Секторния класификационен
 списък на услуги (онлайн обработка на информация и/или данни) е отразен в този списък на задълженията като 1.B
 (компютърни и свързани с тях услуги).
 • Финансови услуги (застраховане):
 — Отстраняване на част от ограниченията върху достъпа до пазара за SK при начин на доставка 3.
 • Финансови услуги (банкови услуги)
 — Промяна в изискването за гражданство при начин на доставка 3 („Поне един от основателите, членовете на съвета на
 директорите, надзорния съвет и изпълнителният директор трябва да са постоянно пребиваващи в Европейската
 общност...“ вместо „Поне половината от основателите, членовете на съвета на директорите, надзорния съвет и
 делегатите, изпълнителният директор, пълномощникът и лицето, оправомощено да подписва от името на кредитната
 институция, трябва да са постоянно пребиваващи в Европейската общност...“).
 • Хотелиерство, ресторантьорство и кетъринг
 — Нов (по-малко ограничителен) текст за теста за икономическа потребност (ENT) на ИТ при начин на доставка 3 за
 барове, кафенета и ресторанти, включително задължение за недискриминационното му естество.
 • Туристически агенции и туроператорски услуги
 — Премахване на теста за икономическа потребност (ENT), прилаган по отношение на начин на доставка 3 от CZ.
 • Фризьорски услуги
 — Задължения, поети от CZ, FI, HU и SK по отношение на достъпа до пазара и националното третиране при начини на
 доставка 2 и 3.
 Използваните съкращения се използват за обозначаване на следните държави членки:
 AT Австрия
 BE Белгия
 CY Кипър
 CZ Чешка република
 DE Германия
 DK Дания
 EE Естония
 EL Гърция
 ES Испания
 FI Финландия
 FR Франция
 HU Унгария
 IE Ирландия
 IT Италия
 LT Литва
 ---pagebreak--- 28.3.2019 г. BG Официален вестник на Европейския съюз L 87/109
 LU Люксембург
 LV Латвия
 MT Малта
 NL Нидерландия
 PL Полша
 PT Португалия
 SE Швеция
 SI Словения
 SK Словашка република
 UK Обединеното кралство


text:
 Важна правна забележка
 |
 21997D0710(07)
 Официален вестник n° L 182 , 10/07/1997 стр. 0037 - 0038 специално чешко издание глава 11 том 02 стр. 247 - 248 специално испанско издание глава 11 том 02 стр. 247 - 248 специално унгарско издание глава 11 том 02 стр. 247 - 248 специално литвийско издание глава 11 том 02 стр. 247 - 248 LV.ES глава 11 том 02 стр. 247 - 248 MT.ES глава 11 том 02 стр. 247 - 248 PL.ES глава 11 том 02 стр. 247 - 248 SK.ES глава 11 том 02 стр. 247 - 248 специално словенско издание глава 11 том 02 стр. 247 - 248
 Решение No 8/97 на Съвместния комитет на ЕИПот 10 март 1997 годиназа изменение на приложение ХIII (Транспорт) към Споразумението за ЕИПСЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с Протокола за адаптиране на Споразумението за Европейското икономическо пространство, по-нататък наричано "Споразумението", и по-специално член 98 от него,като има предвид, че приложение ХIII към споразумението бе изменено с Решение No 22/96 на Съвместния комитет на ЕИП [1];като има предвид, че Директива 94/72/ЕО на Съвета от 19 декември 1994 г. за изменение на Директива 91/439/ЕИО относно свидетелствата за управление на моторни превозни средства [2] и Директива 96/47/ЕО на Съвета от 23 юли 1996 г. за изменение на Директива 91/439/ЕИО относно свидетелствата за управление на моторни превозни средства [3], следва да се включат в споразумението,РЕШИ:Член 11. Добавя се следното в точка 24а (Директива 91/439/ЕИО на Съвета) от приложение ХIII към споразумението:",както е изменено с:- 394 L 0072: Директива 94/72/ЕО на Съвета от 19 декември 1994 г. (ОВ L 337, 24.12.1994 г., стр. 86).- 396 L 0047: Директива 96/47/ЕО на Съвета от 23 юли 1996 г. (ОВ L 235, 17.9.1996 г., стр. 1)."2. Адаптации а) и б) в точка 24а (Директива 91/439/ЕИО на Съвета) в приложение ХIII се заменят със следното:"а) държавите от ЕАСТ въвеждат национално свидетелство за управление на моторни превозни средства в съответствие с разпоредбите на настоящата директива. Те могат да издават свидетелства за управление на моторни превозни средства и въз основа на различен модел от този на Общността, описан в приложение I или Iа към Директивата до 31 декември 1997 г.б) считано от 1 януари 1998 г. държавите от ЕАСТ издават свидетелства за управление на моторни превозни средства, въз основа на модела, описан в приложение Iа и адаптиран, както следва:i) в точка 2 от приложение Iа въвеждащото изречение в буква в) по отношение на страница 1 от свидетелството се заменя със следното:"отличителния знак на държава от ЕАСТ, издаваща свидетелство, ограден с елипсата, посочена в член 37 от Конвенцията на ООН за движението по пътищата от 8 ноември 1968 г. (на същия фон, както свидетелството за управление); отличителните знаци са както следва:";ii) в точка 2 от приложение Iа се добавя следното в буква в), по отношение на страница 1 на свидетелството:"IS: ИсландияFL: ЛихтенщайнN: Норвегия";iii) в точка 2 от приложение Iа, думите "модел на Европейските общности" в буква д) по отношение на страница 1 от свидетелството се заменят с "модел на


text: ЕИП";(iv) в точка 2 от приложение Iа се добавя следното в буква д) относно страница 1 от свидетелството:"OEkuskírteini""Foererkort/Foerarkort";v) в точка 2 от приложение Iа, буква е) относно страница 1 от свидетелството, не се прилага;vi) в точка 2 от приложение Iа думите "или исландски или норвежки" се добавят в буква б) по отношение на страница 2 от свидетелството, след думата "шведски".в) член 2, параграф 1 се заменя със следното:""Свидетелството за управление на държавите от ЕАСТ съдържат отличителния знак на държавата, издала свидетелството. Съответните отличителни знаци са: IS (Исландия), FL (Лихтенщайн) и N (Норвегия)."Член 2Текстовете на Директива 94/72/ЕО на Съвета и Директива 96/47/ЕО на Съвета на исландски и норвежки език, приложени към съответните езикови версии на настоящото решение, са автентични.Член 3Настоящото решение влиза в сила на 1 април 1997 г., при условие че всички нотификации до Съвместният комитет на ЕИП съгласно член 103, параграф 1 от Споразумението са били направени.Член 4Настоящото решение се публикува в раздела ЕИП и в притурката ЕИП на Официален вестник на Европейските общности.Съставено в Брюксел на 10 март 1997 година.За Съвместния комитет на ЕИППредседателC. Day[1] ОВ L 186, 25.7.1996 г., стр. 73.[2] ОВ L 337, 24.12.1994 г., стр. 86.[3] ОВ L 235, 17.9.1996 г., стр. 1.--------------------------------------------------


text:
 30.10.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 284/3
 ПРЕВОД
 ПРОТОКОЛ
 за изменение на Маракешкото споразумение за създаване на Световната търговска организация
 СТРАНИТЕ ЧЛЕНКИ НА СВЕТОВНАТА ТЪРГОВСКА ОРГАНИЗАЦИЯ;
 КАТО СЕ ПОЗОВАВАТ на Споразумението по улесняване на търговията;
 КАТО ВЗЕХА ПРЕДВИД съдържащото се в документ WT/L/940 Решение на Общия съвет, прието в съответствие с алинея 1 от член X от Маракешкото споразумение за създаване на Световната търговска организация („Споразумението за СТО“);
 СЕ СПОРАЗУМЯВАТ, КАКТО СЛЕДВА:
 1.
 Приложение 1A към Споразумението за СТО се изменя от момента на влизане в сила на настоящия протокол в съответствие с алинея 4, посредством добавянето на Споразумението по улесняване на търговията, чийто текст се съдържа в приложение към настоящия протокол, като бъде добавено след Споразумението за защитните мерки.
 2.
 Не се допускат резерви по отношение на която и да било от разпоредбите на настоящия протокол без съгласието на останалите страни членки.
 3.
 Настоящият протокол е отворен за приемане от страните членки.
 4.
 Настоящият протокол влиза в сила в съответствие с член X, алинея 3 от Споразумението за СТО (1).
 5.
 Настоящият протокол се депозира при Генералния директор на Световната търговска организация, който в най-кратки срокове трябва да предаде на всяка от страните членки заверено копие от него и нотификация за всяко негово приемане в съответствие с алинея 3.
 6.
 Настоящият протокол подлежи на регистриране в съответствие с разпоредбите на член 102 от Хартата на Организацията на обединените нации.
 Съставен в Женева на двадесет и седми ноември две хиляди и четиринадесета година, в един екземпляр на английски, френски и испански език, като всеки текст е автентичен.
 (1) За целите на изчисленията в съответствие с член X, алинея 3 от Споразумението за СТО, инструментът за приемане, представен от Европейския съюз по отношение на него самия и на неговите държави членки се счита за приемане от толкова на брой страни членки, колкото са и държавите — членки на Европейския съюз, членуващи в СТО.
 ПРИЛОЖЕНИЕ КЪМ ПРОТОКОЛА ЗА ИЗМЕНЕНИЕ НА МАРАКЕШКОТО СПОРАЗУМЕНИЕ ЗА СЪЗДАВАНЕ НА СВЕТОВНАТА ТЪРГОВСКА ОРГАНИЗАЦИЯ
 СПОРАЗУМЕНИЕ ПО УЛЕСНЯВАНЕ НА ТЪРГОВИЯТА
 Преамбюл
 СТРАНИТЕ ЧЛЕНКИ,
 КАТО ВЗЕХА ПРЕДВИД преговорите, започнати в съответствие с Министерската декларация от Доха,
 КАТО ПРИПОМНЯТ И ПОТВЪРЖДАВАТ мандата и принципите, определени в алинея 27 от Министерската декларация от Доха (WT/MIN(01)/DEC/1) и в Приложение Г към Решението за Работната програма от Доха, прието от Общия съвет на 1 август 2004 г. (WT/L/579), както и в алинея 33 на и в Приложение Д към Министерската декларация от Хонконг (WT/MIN(05)/DEC),
 КАТО ЖЕЛАЯТ да пояснят и подобрят съответните аспекти на членове V, VIII и X от Общото споразумение за митата и търговията (ГАТТ) от 1994 г. с цел допълнително да се ускори движението, вдигането и митническото оформяне на стоки, включително на стоки под режим транзит,
 КАТО ПРИЗНАВАТ конкретните нужди на развиващите се и особено на най-слабо развитите страни членки, и като желаят да увеличат помощта и съдействието за изграждането на капацитет в тази област,
 КАТО ПРИЗНАВАТ необходимостта от ефективно сътрудничество между страните членки по въпроси, свързани с улесняването на търговията и митническите изисквания,
 СЕ СПОРАЗУМЯХА ЗА СЛЕДНОТО:
 РАЗДЕЛ


text:
I
 Член 1
 Публикуване и наличност на информацията
 1. Публикуване
 1.1. Всяка страна членка трябва да публикува незабавно следната информация по недискриминационен и лесно достъпен начин, за да се даде възможност на правителствата, търговците и други заинтересовани страни да се запознаят с нея:
 а)
 процедури за внос, износ и транзит (включително процедури на пристанища, летища и други входни пунктове) и изискуемите формуляри и документи;
 б)
 прилаганите ставки на мита и данъци от всякакъв вид, които се начисляват върху или във връзка с внос или износ;
 в)
 такси и налози, които се начисляват от или за правителствени агенции върху или във връзка с внос, износ или транзит;
 г)
 правила за класиране или определяне на стойността на продукти за митнически цели;
 д)
 общоприложими законови и подзаконови разпоредби и административни решения във връзка с правилата за произход;
 е)
 ограничения или забрани за внос, износ или транзит;
 ж)
 разпоредби за санкциониране при нарушения на правилата за внос, износ или транзит;
 з)
 процедури за обжалване или преразглеждане;
 и)
 споразумения или части от такива с която и да е страна или страни във връзка с вноса, износа или транзита; и
 й)
 процедури във връзка с управление на тарифните квоти.
 1.2. Нищо от настоящите разпоредби не трябва да се тълкува като изискване информацията да се публикува или предостави на език, различен от езика на съответната страна членка, с изключение на предвиденото в алинея 2.2.
 2. Информация, предоставяна чрез интернет
 2.1. Всяка страна членка трябва да предостави чрез интернет, като актуализира доколкото е възможното и подходящо, следното:
 а)
 описание (1) на своите процедури за внос, износ и транзит, включително процедурите за обжалване или преразглеждане, което информира правителствата, търговците и други заинтересовани страни относно практическите стъпки, необходими при внос, износ и транзит;
 б)
 изискуемите формуляри и документи при внос в, износ от или транзит през територията на тази страна членка;
 в)
 информация за връзка с нейния информационен център или центрове.
 2.2. Когато е възможно, посоченото в алинея 2.1, подточка а) описание трябва да се предостави и на един от официалните езици на СТО.
 2.3. Страните членки се насърчават да осигурят в интернет допълнителна информация, свързана с търговията, включително съответното законодателство, свързано с търговията, и други елементи, посочени в алинея 1.1.
 3. Информационни центрове
 3.1. В рамките на наличните си ресурси всяка страна членка трябва да създаде или поддържа един или повече информационни центрове, които да отговарят на основателни запитвания от правителства, търговци и други заинтересовани страни относно въпросите, обхванати от алинея 1.1, и да осигурява изискуемите формуляри и документи, посочени в алинея 1.1, подточка a).
 3.2. Страните членки на митнически съюз или включени в регионална интеграция, могат да създадат или поддържат общи информационни центрове на регионално равнище с цел изпълнение на изискването на алинея 3.1 за общи процедури.
 3.3. Страните членки се насърчават да не изискват заплащане на такса за отговор на запитвания и осигуряване на изискуемите формуляри и документи. При наличието на такси и налози, техният размер трябва да се ограничава до приблизителните разходи за предоставените услуги.
 3.4. Информационните центрове трябва да отговарят на запитвания и да осигуряват


text:
формуляри и документи в рамките на разумен срок, определен от всяка страна членка, който може да варира в зависимост от естеството или сложността на искането.
 4. Уведомяване
 Всяка страна членка трябва да уведоми Комитета по улесняване на търговията, създаден по силата на член 23, алинея 1.1 (наричан в настоящото споразумение „Комитетът“), относно:
 а)
 официалното място или места, където са публикувани елементите от алинея 1.1, подточки а) — ѝ);
 б)
 URL адрес/и на уебсайта или уебсайтовете, посочени в алинея 2.1, и
 в)
 информация за връзка с информационните центрове, посочени в алинея 3.1.
 Член 2
 Възможност за коментари, информация преди влизане в сила и консултации
 1. Възможност за коментари и информация преди влизането в сила
 1.1. Доколкото е практически приложимо и по начин, който е съвместим с нейното национално законодателство и правна система, всяка страна членка трябва да осигури възможности и подходящ срок за търговци и други заинтересовани страни да представят своите коментари по предложеното въвеждане или изменение на общоприложими законови и подзаконови разпоредби във връзка с движението, вдигането и митническото оформяне на стоки, включително на стоки под режим транзит.
 1.2. Доколкото е практически приложимо и по начин, който е съвместим с нейното национално законодателство и правна система, всяка страна членка трябва да осигури публикуването на нови или изменени общоприложими законови и подзаконови разпоредби във връзка с движението, вдигането и митническото оформяне на стоки, включително на стоки в режим транзит, или публичното оповестяване по друг начин на информация за тях, възможно най-скоро преди влизането им в сила с цел да се даде възможност на търговците и другите заинтересовани страни да се запознаят с тях.
 1.3. От обхвата на алинеи 1.1 и 1.2 се изключват промени на митнически или тарифни ставки, мерки за освобождаване от изискванията, мерки, които биха били подценени в резултат на спазването на алинеи 1.1 или 1.2, мерки за прилагане при спешни обстоятелства или несъществени промени в националното законодателство и правната система.
 2. Консултации
 Доколкото е подходящо всяка страна членка трябва да осигури условия за редовни консултации между своите гранични служби и търговците или други заинтересовани страни на нейна територия.
 Член 3
 Предварителни решения
 1. Всяка страна членка трябва да издаде предварително решение по обоснован начин и в определен срок на заявител, представил писмено искане, съдържащо цялата необходима информация. Ако дадена страна членка откаже да издаде предварително решение, тя трябва незабавно да уведоми заявителя в писмена форма за това, като посочи съответните факти и основанието за своето решение.
 2. Страна членка може да откаже да издаде предварително решение на заявителя, когато повдигнатият в заявлението въпрос:
 а)
 вече е предмет на заведено от заявителя производство пред правителствена служба, апелативна съдебна инстанция или съд; или
 б)
 когато апелативна съдебна инстанция или съд вече се е произнесла/произнесъл по този въпрос.
 3. Предварителното решение трябва да бъде валидно за разумен срок след издаването му, освен в случай на промяна на правните разпоредби, фактите или обстоятелствата, подкрепили това решение.
 4. Когато страната членка отменя, изменя или обезсилва предварителното решение, тя трябва да предостави писмено известие на заявителя, като посочи съответните факти и основанието за своето


text:
решение. Когато дадена страна членка отменя, изменя или обезсилва предварително решение с обратно действие, тя може да направи това, само ако решението е било основано на непълна, невярна, погрешна или подвеждаща информация.
 5. Предварително решение, издадено от съответната страна членка, е обвързващо за тази страна членка по отношение на поискалия решението заявител. Страната членка може да включи клауза, съгласно която предварителното решение е обвързващо за заявителя.
 6. Всяка страна членка трябва да публикува като минимум следното:
 а)
 изискванията за заявлението за предварително решение, включително каква информация трябва да се представи и в какъв формат;
 б)
 срока, в който се издава предварително решение, и
 в)
 срока на валидност на предварителното решение.
 7. При писмено поискване от заявител всяка страна членка трябва да предостави преразглеждане на предварителното решение или решението, с което се отменя, изменя или обезсилва предварителното решение (2).
 8. Всяка страна членка трябва да се стреми да направи публично достояние всяка информация за предварителните решения, която счита, че е от значителен интерес за другите заинтересовани страни, като отчита необходимостта от защита на поверителната търговска информация.
 9. Определения и обхват:
 а)
 Предварително решение е писмено решение, предоставено от страна членка на заявителя преди вноса на стока, предмет на заявлението, в което се описва начинът, по който страната членка трябва да третира стоката в момента на вноса във връзка с:
 i)
 тарифното класиране на стоката, и
 ii)
 произхода на стоката (3).
 б)
 Наред с предварителните решения, определени в подточка а), страните членки се насърчават да издават предварителни решения относно:
 i)
 подходящия метод или критерии, които следва да се използват за определяне на митническата стойност въз основа на определен набор от факти, и относно тяхното прилагане;
 ii)
 приложимостта на изискванията на страната членка за облекчаване на или освобождаване от мита;
 iii)
 прилагането на изискванията на страната членка за квоти, включително тарифни квоти, и
 iv)
 всякакви допълнителни въпроси, за които страната членка счита, че е подходящо да издаде предварително решение.
 в)
 Заявител е износител, вносител или всяко лице с основателна причина или представител на едно от горепосочените лица.
 г)
 Страна членка може да изисква заявителят да има юридическо представителство или регистрация на нейната територия. Доколкото е възможно, тези изисквания не трябва да ограничават категориите лица, които имат право да подават заявления за предварителни решения, като по-специално се отчитат специфичните нужди на малките и средните предприятия. Тези изисквания трябва да бъдат ясни и прозрачни и да не представляват средство за произволна или необосновима дискриминация.
 Член 4
 Процедури за обжалване или преразглеждане
 1. Всяка страна членка трябва да осигури всяко лице, на което митническите органи издадат административно решение (4), да има право на следните действия на територията на страната членка:
 а)
 административно обжалване или преразглеждане от административен орган, който е по-високостоящ или независим от длъжностното лице или службата, издало/издала решението,
 и/или
 б)
 обжалване или преразглеждане на решението по съдебен ред.
 2. Законодателството на страната членка може да изисква да се пристъпи към административно обжалване или преразглеждане преди съдебното обжалване или преразглеждане.
 3. Всяка страна членка трябва да гарантира, че нейните процедури за обжалване или преразглеждане се


text:
прилагат по недискриминационен начин.
 4. Всяка страна членка трябва да гарантира, че ако решението относно обжалването или преразглеждането съгласно алинея 1, подточка а) не бъде издадено:
 а)
 в рамките на установения срок, посочен в нейните законови или подзаконови разпоредби, или
 б)
 без необосновано забавяне,
 жалбоподателят има право на последващо обжалване или преразглеждане от административния орган или съдебния орган или да прибегне до всякакво друго вътрешноправно средство за защита по съдебен ред (5).
 5. Всяка страна членка трябва да гарантира, че посоченото в алинея 1 лице ще бъде уведомено за причините за административното решение, за да може да се възползва от процедурите за обжалване или преразглеждане, когато е необходимо.
 6. Всяка страна членка се насърчава да прилага разпоредбите на настоящия член по отношение на административни решения, издавани от съответните гранични служби, различни от митнически органи.
 Член 5
 Други мерки за по-голяма безпристрастност, недискриминация и прозрачност
 1. Уведомления за засилени проверки или инспекции
 Когато страна членка приеме или поддържа система за издаване на уведомления или указания до съответните ѝ органи за засилване на контрола при проверките или инспекциите по границата по отношение на храни, напитки или фуражи, които са предмет на уведомление или указание с оглед на защита на живота или здравето на хората и животните или опазване на растенията на нейната територия, тяхното издаване, прекратяване или преустановяване се подчиняват на следните правила:
 а)
 доколкото е подходящо, страната членка може да издаде уведомлението или указанието на базата на риска;
 б)
 страната членка може да издаде уведомлението или указанието така, че то да се прилага по еднакъв начин само на входните пунктове, за които важат санитарните и фитосанитарните условия, на които се основава уведомлението или указанието;
 в)
 страната членка в най-кратък срок трябва да прекрати или преустанови действието на уведомлението или указанието, когато довелите до издаването му обстоятелства вече не са налице или ако променените обстоятелства могат да се коригират по не толкова ограничаващ търговията начин; и
 г)
 когато страната членка реши да прекрати или преустанови действието на уведомлението или указанието, доколкото е подходящо, тя трябва да публикува незабавно известието за прекратяване или преустановяване по недискриминационен и лесно достъпен начин, или информира осъществяващата износа страна членка или вносителя.
 2. Задържане
 Страната членка трябва да уведоми незабавно превозвача или вносителя в случай на задържане на декларирани за внос стоки за целите на инспектиране от митнически или друг компетентен орган.
 3. Процедури за тестване
 3.1. При поискване страната членка може да осигури възможност за втори тест, в случай че първият тест на проба, взета при пристигането на декларираните за внос стоки, доведе до неблагоприятна констатация.
 3.2. Страната членка трябва да публикува по недискриминационен и лесно достъпен начин наименованието и адреса на лаборатория, в която може да бъде извършен тестът, или да предоставя тази информация на вносителя, когато осигурява възможността, предвидена в алинея 3.1.
 3.3. Страната членка трябва да отчете резултата от проведения съгласно алинея 3.1 втори тест, за целите на вдигането и митническото оформяне на стоките, и доколкото е подходящо, може да приеме резултатите от този тест.
 Член 6
 Правила относно такси и налози, налагани


text:
при или във връзка с внос и износ, и санкции
 1. Общи правила относно такси и налози, налагани при или във връзка с внос и износ
 1.1. Разпоредбите на алинея 1 трябва да се прилагат спрямо всички такси и налози, различни от вносни и износни мита и от данъци, попадащи в обхвата на член III от ГАТТ (1994), които се налагат от страните членки върху или във връзка с вноса или износа на стоки.
 1.2. Информацията относно таксите и налозите трябва да бъде публикувана в съответствие с член 1. Тази информация трябва да включва таксите и налозите, които се налагат, причината за тези такси и налози, отговорния орган, и кога и къде следва да се извършва заплащането им.
 1.3. Трябва да бъде определен подходящ срок между публикуването на нови или изменени такси и налози и тяхното влизане в сила, освен ако не са налице неотложни обстоятелства. Тези такси и налози не трябва да се прилагат, докато не бъде публикувана свързаната с тях информация.
 1.4. Всяка страна членка трябва да извършва периодичен преглед на своите такси и налози с оглед на намаляване на техния брой и многообразие, когато това е приложимо.
 2. специфични правила относно такси и налози във връзка с митническа обработка, налагани при или във връзка с внос и износ
 Таксите и налозите във връзка с митническата обработка:
 i)
 трябва да бъдат ограничени като сума до приблизителния размер на разходите за предоставените услуги по или във връзка с конкретната вносна или износна операция, и
 ii)
 не се изисква да бъдат свързани с конкретна вносна или износна операция, при условие че се начисляват за услуги, които са тясно свързани с митническата обработка на стоки.
 3. Разпоредби относно санкциите
 3.1. За целите на алинея 3 терминът „санкции“ означава санкции, които се налагат от митническата администрация на страна членка в случай на нарушение на митническите законови или подзаконови разпоредби, или на процедурни изисквания на страната членка.
 3.2. Всяка страна членка трябва да гарантира, че санкциите в случай на нарушение на митническите законови или подзаконови разпоредби, или на процедурни изисквания се налагат само на лицето или лицата, носещо(и) отговорност за нарушението по силата на нейното законодателство.
 3.3. Наложената санкция трябва да зависи от фактите и обстоятелствата в конкретния случай и да е пропорционална на степента и сериозността на нарушението.
 3.4. Всяка страна членка трябва да гарантира, че поддържа мерки, с които избягва:
 а)
 конфликти на интереси при определяне размера и събирането на сумите по санкциите и митата, и
 б)
 създаването на стимул за определяне на размера или събиране на сума по санкция, която е в разрез с алинея 3.3.
 3.5. Всяка страна членка трябва да гарантира, че когато се налага санкция в случай на нарушение на митническите законови или подзаконови разпоредби, или на процедурни изисквания, лицето(лицата), на което(които) се налага тази санкция, получава(т) писмено обяснение за естеството на нарушението и приложимата законова или подзаконова разпоредба или процедура, съгласно която се определя размерът или диапазонът на санкцията за нарушението.
 3.6. Когато дадено лице доброволно разкрие на митническата администрация на страна членка обстоятелствата, свързани с


text:
нарушение на митническа законова или подзаконова разпоредба или процедурно изискване, преди митническата администрация да установи нарушението, доколкото е подходящо, страната членка се насърчава да отчете този факт като потенциално смекчаващо вината обстоятелство при определянето на санкция за това лице.
 3.7. Разпоредбите на настоящата алинея се прилагат за санкциите при транзитен трафик, посочени в алинея 3.1.
 Член 7
 Вдигане и митническо оформяне на стоки
 1. Обработка преди пристигане
 1.1. Всяка страна членка трябва да приеме или поддържа процедури, които позволяват предаването на документите за внос и на другата изискуема информация, включително манифести, с оглед стартиране на обработката преди пристигането на стоките, за да се ускори тяхното вдигане, когато пристигнат.
 1.2. Всяка страна членка трябва, доколкото е подходящо, да предвиди условия за предварително подаване на документи в електронен формат за обработка на такива документи преди пристигането на стоките.
 2. Електронно плащане
 Доколкото е приложимо, всяка страна членка трябва да приеме или да поддържа процедури, които позволяват електронно заплащане на събирани от митническите органи мита, данъци, такси и налози при внос и износ.
 3. Отделяне на вдигането на стоките от окончателното определяне на размера на митата, данъците, таксите и налозите
 3.1. Всяка страна членка трябва да приеме или да поддържа процедури, които позволяват вдигане на стоките преди окончателното определяне на размера на мита, данъци, такси и налози, ако техният размер не е бил определен преди пристигането, при пристигането или възможно най-скоро след пристигането на стоките и при условие че са спазени всички други нормативни изисквания.
 3.2. Като условие за това вдигане на стоките страната членка може да изисква:
 а)
 заплащане на мита, данъци, такси и налози, определени преди или при пристигането на стоките, и гаранция за всяка все още неопределена сума под формата на обезпечение, депозит или друг подходящ инструмент, предвиден в нейните законови и подзаконови разпоредби, или
 б)
 гаранция под формата на обезпечение, депозит или друг подходящ инструмент, предвиден в нейните законови и подзаконови разпоредби.
 3.3. Тази гаранция не трябва да надхвърля размера на средствата, изисквани от страната членка, за да гарантира заплащането на митата, данъците, таксите и налозите, които в крайна сметка се дължат за обезпечени с гаранцията стоки.
 3.4. В случай че бъде установено нарушение, което изисква налагането на парични санкции или глоби, може да се изиска и гаранция за санкциите и глобите, които могат да бъдат наложени.
 3.5. Гаранцията, описана в алинеи 3.2 и 3.4, трябва да се осовободи, когато вече не е необходима.
 3.6. Нищо от настоящите разпоредби не трябва да засяга правото на страна членка да проверява, задържа, изземва, конфискува или да борави със стоките по какъвто и да е начин, който не е в разрез с правата и задълженията ѝ в СТО.
 4. Управление на риска
 4.1. Доколкото е възможно, всяка страна членка трябва да приеме или поддържа система за управление на риска за целите на митническия контрол.
 4.2. Всяка страна членка трябва да определи и прилага управление на риска по такъв начин, че да се избягва произволна или необоснована дискриминация, или прикрито ограничение на международната търговия.
 4.3. Всяка страна членка трябва да съсредоточи митническия контрол


text:
и, доколкото е възможно, другите съответни митнически проверки по границата върху високорисковите пратки и да ускори вдигането на нискорисковите пратки. Страна членка също така може да подбира на случаен принцип пратки за извършване на такива проверки като част от осъществяваното управление на риска.
 4.4. Всяка страна членка трябва да основава управлението на риска на оценка на риска чрез подходящи критерии за подбор. Тези критерии за подбор могат да включват, inter alia, кода по Хармонизираната система, естеството и описанието на стоките, държавата на произход, държавата, от която се изпращат стоките, стойността на стоките, спазването на изискванията до този момент от страна на търговците и вида на превозното средство.
 5. Последващ контрол
 5.1. С цел да се ускори вдигането на стоките всяка страна членка трябва да приеме или поддържа последващ контрол, за да се гарантира спазването на митническите и другите свързани с тях законови и подзаконови разпоредби.
 5.2. Всяка страна членка трябва да избере лице или пратка за извършване на последващ контрол въз основа на риска, което може да включва подходящи критерии за подбор. Всяка страна членка трябва да извършва последващ контрол по прозрачен начин. Когато лицето участва в процеса на контрол и са постигнати убедителни резултати, страната членка незабавно трябва да уведоми лицето, чиито документи са подложени на контрол, за резултатите, за нейните права и задължения и за причините за резултатите.
 5.3. Получената по време на последващия контрол информация може да се използва за последващи административни или съдебни процедури.
 5.4. Страните членки трябва, когато е приложимо, да използват резултатите от последващия контрол при прилагане на управлението на риска.
 6. Определяне и публикуване на средно време за вдигане на стоките
 6.1. Страните членки се насърчават периодично да изчисляват и публикуват средно време за вдигане на стоки по последователен начин, като използват инструменти като, inter alia, „Проучване на времето за вдигане на стоки“ („Time Release Study“) на Световната митническа организация (наричана в настоящото споразумение „СМО“) (6).
 6.2. Страните членки се насърчават да споделят с Комитета своя опит по отношение на изчисляването на средното време за вдигане на стоки, включително използваните методологии, установените проблеми и всички последващи въздействия върху ефективността.
 7. Мерки за улесняване на търговията за одобрени оператори
 7.1. Всяка страна членка трябва да предвиди допълнителни мерки за улесняване на търговията, свързани с формалностите и процедурите при внос, износ или транзит, съгласно алинея 7.3, за оператори, които отговарят на посочените критерии, наричани по-долу одобрени оператори. Алтернативно на това страна членка може да предложи такива мерки за улесняване на търговията чрез митническите процедури, общодостъпни за всички оператори, без да е длъжна да въведе отделна система.
 7.2. Посочените критерии за определяне на одобрен оператор трябва да бъдат свързани със спазването, или риска от неспазване, на изискванията, посочени в законовите или подзаконовите разпоредби или процедурите на страна членка.
 а)
 Тези критерии, които следва да бъдат публикувани, могат да включват:
 i)
 подходящи факти за съответствие на митническите и други свързани с тях законови и подзаконови разпоредби до този момент;
 ii)
 система за управление на тези факти, която да позволява извършването на необходимите вътрешни проверки;
 iii)
 финансова платежоспособност,


text:
включително доколкото е подходящо, осигуряване на достатъчно обезпечение или гаранция; и
 iv)
 сигурност на веригата за доставки.
 б)
 Тези критерии не трябва:
 i)
 да са разработени или да се прилагат по начин, който да позволява или създава произволна или необоснована дискриминация между операторите при едни и същи условия; и
 ii)
 доколкото е възможно, да ограничават участието на малки и средни предприятия.
 7.3. Мерките за улесняване на търговията, предвидени съгласно алинея 7.1, трябва да включват поне три от следните мерки (7):
 а)
 ниски изисквания за документи и данни, доколкото е подходящо;
 б)
 нисък процент на физически инспекции и проверки, доколкото е подходящо;
 в)
 съкратено време за вдигане на стоките, доколкото е подходящо;
 г)
 отложено плащане на мита, данъци, такси и налози;
 д)
 използване на общи или намалени гаранции;
 е)
 една обща митническа декларация за целия внос или износ в даден период, както и
 ж)
 митническо оформяне на стоките в помещенията на одобрения оператор или друго място, одобрено от митническите органи.
 7.4. Страните членки се насърчават да разработят системи за одобрени оператори въз основа на международни стандарти, в случай че съществуват такива стандарти, освен когато те биха представлявали неподходящо или неефективно средство за изпълнение на преследваните легитимни цели.
 7.5. С оглед подобряване на мерките за улесняване на търговията, предвидени за операторите, страните членки трябва да осигуряват възможност на други страни членки да договарят взаимното признаване на системи за одобрени оператори.
 7.6. Страните членки трябва да обменят в рамките на Комитета полезна информация относно системите за одобрени оператори, които са в сила.
 8. Експресни пратки
 8.1. Всяка страна членка трябва да приеме или да поддържа процедури, които позволяват ускорено вдигане поне на стоките, които се въвеждат чрез съоръжения за въздушни пратки за лица, които подават заявления за такова третиране, като същевременно поддържа митнически контрол (8). Ако страна членка използва критерии (9), определящи кои лица могат да кандидатстват, страната членка може в публикувани критерии да включи изискване, според което като условие за допустимост при кандидатстването за описаното в алинея 8.2 третиране за ускорени пратки, заявителят да трябва да:
 а)
 осигури подходяща инфраструктура и да извърши заплащането на митническите разноски, свързани с обработването на ускорените пратки, ако отговаря на изискванията на страната членка за извършването на такова обработване в предвидено за целта помещение;
 б)
 представи преди пристигането на ускорената пратка необходимата информация за вдигането ѝ;
 в)
 прилаганите спрямо него такси да бъдат ограничени до размера на приблизителните разходи за предоставените услуги във връзка с осигуряването на третирането, описано в алинея 8.2;
 г)
 поддържа висока степен на контрол върху ускорените пратки посредством използването на технологии за вътрешна сигурност, логистика и проследяване от поемането на пратката до нейната доставка;
 д)
 осигури ускорено транспортиране от приемането до доставката;
 е)
 поеме отговорност за заплащането на всички мита, данъци, такси и налози, дължими на митническия орган за стоките;
 ж)
 е спазвал до този момент митническите и другите свързани с тях законови и подзаконови разпоредби;
 з)
 спазва другите условия, които са пряко свързани с ефективното прилагане на законовите и подзаконовите разпоредби и процедурните изисквания на страната членка, които касаят конкретно третирането,


text:
описано в алинея 8.2.
 8.2. При спазване на алинеи 8.1 и 8.3, страните членки трябва да:
 а)
 сведат до минимум изискуемите документи за вдигане на ускорени пратки в съответствие с член 10, алинея 1 и, доколкото е възможно, осигуряват вдигане въз основа на еднократно подаване на информация за определени пратки;
 б)
 осигурят възможно най-бързо вдигане на ускорените пратки след пристигането им при нормални обстоятелства, при условие че е представена изискуемата информация за вдигането им;
 в)
 се стремят да прилагат третирането, предвидено в подточки а) и б), за пратки с всякакво тегло или стойност, като отчитат, че дадена страна членка има право да изисква допълнителни процедури за въвеждане на стоки, включително декларации и придружаваща документация и заплащането на мита и данъци, както и да ограничават това третиране въз основа на вида стока, при условие че третирането не е ограничено до стоки с малка стойност, като например документи, и,
 г)
 доколкото е възможно, предвидят de minimis стойност на пратките или облагаема сума, за която няма да се събират мита и данъци, с изключение на някои определени стоки. Вътрешните данъци, като данъците върху добавената стойност и акцизите, с които се облага вносът в съответствие с член III от ГАТТ от 1994 г., не са обхванати от тази разпоредба.
 8.3. Нищо от алинеи 8.1 и 8.2 не трябва да засяга правото на страна членка да проверява, задържа, изземва, конфискува или да отказва въвеждане на стоки или пък да извършва последващ контрол, включително във връзка с използването на системи за управление на риска. Освен това нищо в алинеи 8.1 и 8.2 не трябва да възпрепятства страна членка да поиска, като условие за вдигане на стоките, да бъде предоставена допълнителна информация и да бъдат изпълнени определени неавтоматични изисквания за лицензиране.
 9. Бързоразвалящи се стоки (10)
 9.1. С оглед да се избегне предотвратима загуба или влошаване на качеството на бързоразвалящи се стоки и при условие че са спазени всички нормативни изисквания, всяка страна членка трябва да предвиди вдигането на бързоразвалящи се стоки да става:
 а)
 при обичайни обстоятелства, във възможно най-кратък срок, а
 б)
 при извънредни обстоятелства, когато това е подходящо, извън нормалното работно време на митническите органи и другите отговорни органи.
 9.2. Всяка страна членка трябва да даде подходящ приоритет на бързоразвалящите се стоки, когато се планират евентуално изискуемите проверки.
 9.3. Всяка страна членка трябва да организира или да позволи на вносителя да организира подходящо складиране на бързоразвалящите се стоки до тяхното вдигане. Страната членка може да поиска всички съоръжения за складиране, използвани от вносителя, да бъдат одобрени или обозначени от съответните органи на страната членка. Движението на стоките до тези съоръжения за съхранение, включително разрешенията за оператора, който премества стоките, могат да бъдат обвързани с одобрението на съответните органи, в случай че се изисква такова. Когато това е приложимо и е съвместимо с националното законодателство, при поискване от вносителя страната членка трябва да предвиди всички необходими процедури за вдигането на стоките да бъдат извършени във въпросните съоръжения за съхранение.
 9.4. Ако настъпи значително забавяне при вдигането на бързоразвалящи се стоки и при писмено поискване, осъществяващата


text:
внос страна членка трябва да представи, доколкото е приложимо, обяснение за причините за забавянето.
 Член 8
 Сътрудничество между граничните служби
 1. Всяка страна членка трябва да гарантира, че нейните органи и служби, отговарящи за граничния контрол и процедурите във връзка с внос, износ и транзит на стоки, си сътрудничат помежду си и координират своите дейности с цел улесняване на търговията.
 2. Доколкото е възможно и приложимо, всяка страна членка трябва да си сътрудничи при взаимно договорени условия с другите страни членки, с които има общи граници, с цел координиране на процедурите при пресичането на границите, за да се улесни трансграничната търговия. Сътрудничеството и координацията могат да включват:
 а)
 уеднаквяване на работни дни и работно време;
 б)
 уеднаквяване на процедури и формалности;
 в)
 изграждане и споделяне на общи съоръжения;
 г)
 съвместни проверки;
 д)
 въвеждане на контрол на границата на принципа„контрол при едно спиране“.
 Член 9
 Движение на стоки, предназначени за внос под митнически контрол
 Доколкото е приложимо и при условие че са спазени всички нормативни изисквания, всяка страна членка трябва да позволява движение на предназначени за внос стоки през найната територия под митнически контрол от митническото учреждение на въвеждане до друго митническо учреждение на нейната територия, където ще се извърши вдигането или митническото оформяне на стоките.
 Член 10
 Формалности във връзка с внос, износ и транзит
 1. Формалности и изисквания към документацията
 1.1. С оглед да се сведе до минимум отражението и сложността на формалностите във връзка с вноса, износа и транзита и да се намалят и опростят изискванията към документацията във връзка с вноса, износа и транзита, както и да се отчетат легитимните цели на политиката и други фактори, като например промяна в обстоятелствата, значима нова информация, бизнес практики, наличност на техники и технологии, най-добри международни практики и информация от заинтересовани страни, всяка страна членка трябва да извършва преглед на тези формалности и изискванията към документацията и въз основа на резултатите от прегледа да гарантира, доколкото това е подходящо, че тези формалности и изисквания към документацията:
 а)
 се приемат и/или прилагат с оглед бързо вдигане и митническо оформяне на стоките, по-специално на бързоразвалящите се стоки;
 б)
 се приемат и/или прилагат по начин, който цели намаляване на времето и разходите за съобразяване с изискванията от страна на търговци и оператори;
 в)
 представляват избраната мярка, която ограничава в най-малка степен търговията, когато са на разположение две или повече алтернативни мерки за постигане на съответната цел или цели на политиката; и
 г)
 не се запазват, в т.ч. отделни елементи от тях, ако вече не са необходими.
 1.2. Комитетът трябва да разработи процедури, чрез които страните членки да споделят информация, която е от значение, и най-добри практики, когато е подходящо.
 2. Приемане на копия
 2.1. Доколкото е подходящо всяка страна членка трябва да се стреми да приема копия на хартиен носител или в електронен вид на изискуемите придружаващи документи във връзка с формалностите за внос, износ или транзит.
 2.2. Когато правителствена агенция на страна членка вече разполага с оригинала на такъв документ, доколкото е подходящо всяка друга агенция на тази страна членка трябва да


text:
приеме копие на хартиен носител или в електронен вид от разполагащата с оригинала агенция вместо оригиналния документ.
 2.3. Страна членка не може да изисква като условие за внос да се представи оригинал или копие на декларациите за износ, представени на митническите органи на изнасящата страна членка (11).
 3. Използване на международни стандарти
 3.1. Страните членки се насърчават да използват съответните международни стандарти или части от тях като основа за своите формалности и процедури при внос, износ или транзит, освен ако в настоящото споразумение е предвидено друго.
 3.2. Страните членки се насърчават да участват, доколкото позволяват техните ресурси, в изготвянето и периодичния преглед от съответните международни организации на имащите отношение международни стандарти.
 3.3. Комитетът трябва да разработи процедури за споделяне между страните членки доколкото е подходящо на информация, която е от значение, и най-добри практики във връзка с прилагането на международни стандарти. Комитетът също така може да покани съответните международни организации да обсъдят своята дейност по международните стандарти. Доколкото е подходящо Комитетът може да определи конкретни стандарти, които са от особено значение за страните членки.
 4. Обслужване на едно гише
 4.1. Страните членки трябва да се стремят да въведат или поддържат обслужване на едно гише, което позволява на търговците да представят изискуемите документи и/или данни във връзка с внос, износ или транзит на стоки през единна входна точка за участващите органи или служби. След като участващите органи или служби извършат проверка на документите и/или данните, резултатите трябва да се съобщават незабавно на заявителите чрез същата система за обслужване на едно гише.
 4.2. В случай че изискваните документи и/или данни вече са били приети през системата за обслужване на едно гише, участващите органи или служби не могат да отправят искане за същите документи и/или данни освен при неотложни обстоятелства и други ограничени изключения, които се оповестяват публично.
 4.3. Страните членки трябва да уведомят Комитета за подробностите относно функционирането на системата за обслужване на едно гише.
 4.4. Доколкото е възможно и приложимо, страните членки трябва да използват информационни технологии за подпомагане на обслужването на едно гише.
 5. Предекспедиционна проверка
 5.1. Страните членки не могат да изискват провеждането на предекспедиционни проверки във връзка с тарифното класиране и определянето на митническата стойност.
 5.2. Без да се засягат правата на страните членки да използват други видове предекспедиционни проверки, които не са обхванати от алинея 5.1, страните членки се насърчават да не въвеждат и да не прилагат нови изисквания във връзка с провеждането им (12).
 6. Използване на митнически агенти
 6.1. Без да се засягат важните съображения от политически характер на някои страни членки, които продължават да отреждат специална роля на митническите агенти, от момента на влизане в сила на настоящото споразумение страните членки не могат да въвеждат задължително използване на митнически агенти.
 6.2. Всяка страна членка трябва да уведоми Комитета и публикува своите мерки относно използването на митнически агенти. Всяко последващо изменение на тези мерки трябва да се съобщава и публикува в най-кратки срокове.
 6.3. Страните членки трябва да прилагат прозрачни и обективни правила по отношение на лицензирането на митническите агенти.
 7. Общи гранични процедури и


text:
единни изисквания към документацията
 7.1. При спазване на алинея 7.2, всяка страна членка трябва да прилага общи митнически процедури и единни изисквания към документацията във връзка с вдигането и митническото оформяне на стоки на цялата му територия.
 7.2. Нищо в настоящия член не трябва да възпрепятства страна членка да:
 а)
 прави разграничение между своите процедури и изисквания към документацията в зависимост от естеството и вида на стоките или начина им на превоз;
 б)
 прави разграничение между своите процедури и изисквания към документацията за стоките въз основа на управление на риска;
 в)
 прави разграничение между своите процедури и изисквания към документацията с цел цялостно или частично освобождаване от вносни мита или данъци;
 г)
 прилага електронно подаване или обработка на документи; или
 д)
 прави разграничение между своите процедури и изисквания към документацията по начин, който е в съответствие със Споразумението за прилагане на санитарните и фитосанитарните мерки.
 8. Отхвърлени стоки
 8.1. Когато компетентният орган на страна членка отхвърли представени за внос стоки на основание че не отговарят на предписанията на съответните санитарни и фитосанитарни разпоредби или технически разпоредби, при спазване на своите законови и подзаконови разпоредби и в съответствие с тях страната членка трябва да позволи на вносителя да препрати или да върне отхвърлените стоки на износителя или друго лице, определено от износителя.
 8.2. Ако бъде дадена такава възможност съгласно алинея 8.1 и вносителят не се възползва от нея в рамките на разумен срок, компетентният орган може да прибегне към друг начин на действие за справяне с неотговарящите на изискванията стоки.
 9. Временен внос на стоки и активно и пасивно усъвършенстване
 9.1. Временен внос
 Всяка страна членка трябва да позволи, съгласно предвиденото в нейните законови и подзаконови разпоредби, на нейната митническа територия да се въвеждат стоки с пълно или частично условно освобождаване от заплащането на вносни мита и данъци, ако тези стоки се въвеждат на неговата митническа територия за конкретна цел, предвидени са за реекспортиране в рамките на конкретен срок и не са претърпели никаква промяна освен нормалната амортизация и износване при тяхното използване.
 9.2. Активно и пасивно усъвършенстване
 а)
 Всяка страна членка трябва да позволи, съгласно предвиденото в нейните законови и подзаконови разпоредби, активно и пасивно усъвършенстване на стоки. Стоките, допуснати за пасивно усъвършенстване, могат да бъдат реимпортирани с пълно или частично освобождаване от вносни мита и данъци в съответствие със законовите и подзаконовите разпоредби на члена.
 б)
 За целите на настоящия член терминът „активно усъвършенстване“ означава митническата процедура, съгласно която на митническата територия на страната членка могат да се въведат определени стоки с пълно или частично условно освобождаване от заплащането на вносни мита и данъци или които са допустими за възстановяване на мита, въз основа на съображението, че тези стоки са предвидени за производство, преработка или ремонт и последващ износ.
 в)
 За целите на настоящия член терминът „пасивно усъвършенстване“ означава митническата процедура, съгласно която стоки в свободно обращение в рамките на митническата територия на страна членка могат да бъдат временно изнесени за производство, преработка или ремонт в чужбина и след това да бъдат реимпортирани.
 Член 11
 Свобода на транзита
 1.


text:
Разпоредбите или формалностите във връзка с транзитния трафик, наложени от страна членка, не трябва да бъдат:
 а)
 поддържани, ако обстоятелствата или целите, довели до тяхното приемане, вече не съществуват или ако по отношение на променените обстоятелства или цели могат да бъдат предприети мерки, които са достатъчно достъпни и ограничават търговията в по-малка степен;
 б)
 прилагани по начин, който представлява прикрито ограничение на транзитния трафик.
 2. Транзитният трафик не трябва да се обвързва със събиране на каквито и да било такси или налози, които се налагат по отношение на транзита, с изключение на таксите за превоз или такси, които съответстват на административните разходи във връзка с транзита или на разноските по предоставените услуги.
 3. Страните членки не трябва да се стремят към, не трябва да налагат или поддържат каквито и да било доброволни ограничения или други сходни мерки по отношение на транзитния трафик. Това не засяга съществуващи и бъдещи национални разпоредби, двустранни или многостранни договорености, свързани с регулиране на транспорта, в съответствие с правилата на СТО.
 4. По отношение на продуктите, които ще бъдат в режим транзит през територията на всяка друга страна членка, всяка страна членка трябва да предоставя третиране, което е не по-малко благоприятно от третирането, което би било предоставено за такива продукти, ако те биха били превозвани от мястото им на произход до местоназначението им, без да се преминава през територията на тази страна членка.
 5. Страните членки се насърчават, когато е приложимо, да осигурят физически отделена инфраструктура (например пътни платна, котвени стоянки и други подобни) за транзитния трафик.
 6. Формалностите, изискванията към документацията и митническите проверки във връзка с транзитния трафик не трябва да създават по-голяма тежест от необходимото за:
 а)
 идентифициране на стоките, и
 б)
 гарантиране на спазването на изискванията във връзка с транзита.
 7. След като стоките са поставени под режим транзит и е издадено разрешение за продължаване на движението им от мястото на издаване на разрешението на територията на страна членка, те няма да подлежат на каквито и да било митнически такси, нито на необосновано забавяне или ограничения до приключването на техния транзит в местоназначението им на територията на страната членка.
 8. Страните членки не трябва да прилагат по отношение на стоки в режим транзит технически разпоредби и процедури за оценяване на съответствието по смисъла на Споразумението за техническите пречки пред търговията.
 9. Страните членки трябва да позволяват и предвиждат предварително подаване и обработка на документи и данни за транзит преди пристигането на стоките.
 10. След като транзитният трафик достигне до митническото учреждение, откъдето ще напусне територията на страна членка, учреждението трябва незабавно да приключи режима транзит, ако са спазени изискванията във връзка с транзита.
 11. Когато страна членка изисква за транзитен трафик гаранция под формата на обезпечение, депозит или друг подходящ паричен или непаричен (13) инструмент, тази гаранция трябва да бъде ограничена до гарантиране, че се спазват изискванията във връзка с този транзитен трафик.
 12. Гаранцията трябва да бъде освободена веднага, след като страната членка установи, че изискванията ѝ във връзка с транзита са спазени.
 (13) Като се придържа към своите законови и


text:
подзаконови разпоредби, всяка страна членка трябва да позволява използването на общи гаранции, които включват многократни транзакции за едни и същи оператори, или подновяването на гаранции без освобождаване за последващи пратки.
 14. Всяка страна членка трябва да оповести публично съответната информация, която използва за определяне на гаранцията, включително гаранцията за еднократна транзакция и, когато е приложимо, гаранцията за многократни транзакции.
 15. Всяка страна членка може да изисква използването на митнически конвой или митнически ескорт за транзитен трафик само при наличието на обстоятелства, свидетелстващи за висока степен на риск, или когато спазването на митническите законови и подзаконови разпоредби не може да се гарантира чрез използването на гаранции. Общите правила, приложими спрямо митническите конвои или митническите ескорти, трябва да се публикуват в съответствие с член 1.
 16. Страните членки трябва да се стремят да си сътрудничат и да се координират помежду си с оглед на подобряване на свободното транзитно преминаване. Сътрудничеството и координацията могат да включват, но не са ограничени до, разбирателство относно:
 а)
 такси;
 б)
 формалности и правни изисквания; и
 в)
 практическото прилагане на транзитните режими.
 17. Всяка страна членка трябва да се стреми да определи национален координатор на транзита, към който да могат да се насочват всички запитвания и предложения от други страни членки във връзка с доброто функциониране на транзитните режими.
 Член 12
 Митническо сътрудничество
 1. Мерки за насърчаване на спазването на изискванията и на сътрудничеството
 1.1. Страните членки изразяват съгласие, че е важно да се гарантира, че търговците са запознати със своите задължения за спазване на изискванията, да се насърчава доброволното спазване с оглед в подходящи обстоятелства вносителите да могат да коригират сами своите действия без налагане на санкция и да се прилагат мерки за осигуряване спазването с оглед предприемането на по-строги мерки по отношение на неспазващи изискванията търговци (14).
 1.2. Страните членки се насърчават да споделят информация относно най-добри практики за управление на спазването на митническите изисквания, включително с посредничеството на Комитета. Страните членки се насърчават да си сътрудничат по отношение на предоставянето на технически насоки или помощ и съдействие за изграждането на капацитет с цел прилагане на мерки за осигуряване спазването на изискванията и повишаване на ефективността на тези мерки.
 2. Обмен на информация
 2.1. При поискване и в съответствие с разпоредбите в настоящия член страните членки трябва да обменят информацията, посочена в алинея 6.1, подточки б) и/или в) с цел проверка на декларация за внос или износ в конкретни случаи, в които има основания за съмнение в това дали декларацията е вярна или точна.
 2.2. Всяка страна членка трябва да уведоми Комитета относно координатите на своето звено за връзка с цел обмен на такава информация.
 3. Проверка
 Страна членка трябва да отправи искане за информация само след като е изпълнила подходящи процедури за проверка на декларация за внос или износ и след като е проверила съответната налична документация.
 4. Искане
 4.1. Запитващата страна членка трябва да представи на запитаната страна членка писмено искане на хартиен носител или в електронен вид на взаимно договорен официален език на СТО или друг взаимно договорен език, което включва:
 а)
 разглеждания


text:
случай, включително по възможност и ако е подходящо, номера за идентифициране на декларацията за износ, която отговаря на въпросната декларация за внос;
 б)
 целта, за която запитващата страна членка отправя искане за информация или документи, заедно с имената и координатите за връзка на лицата, за които се отнася искането, ако са известни;
 в)
 когато това се изисква от запитаната страна членка, доколкото е подходящо, потвърждение (15) на проверката;
 г)
 конкретната поискана информация или документи;
 д)
 информация за това от кое учреждение изхожда искането;
 е)
 препратка към разпоредбите от националното законодателство и правната система на запитващата страна членка, с които се урежда събирането, защитата, използването, разкриването, съхранението и заличаването на поверителна информация и лични данни.
 4.2. Ако запитващата страна членка не е в състояние да спази разпоредбата на някоя от подточките в алинея 4.1, тя посочва това в искането.
 5. Защита на информацията и поверителност
 5.1. В съответствие с алинея 5.2 запитващата страна членка трябва да:
 а)
 съхранява като строго поверителна цялата информация или документи, които са ѝ предоставени от запитаната страна членка, и да предостави поне същото равнище на защита и поверителност като предвиденото в националното законодателство и правната система на запитаната страна членка, както е описано от нея съгласно алинея 6.1, подточки б) или в);
 б)
 предоставя информация или документи единствено на митническите органи, които разглеждат конкретния случай, и използва информацията или документите единствено за целите, посочени в искането, освен ако запитаната страна членка е дала своето писмено съгласие за друго;
 в)
 не разкрива информацията или документите без специално писмено разрешение от запитаната страна членка;
 г)
 не използва непроверена информация или документи, предоставени от запитаната страна членка, като фактор от решаващо значение за разсейване на съмненията в дадени обстоятелства;
 д)
 спазва всички специфични за конкретния случай условия, определени от запитаната страна членка във връзка със съхранението и заличаването на поверителна информация или документи и лични данни, и
 е)
 при поискване уведомява запитаната страна членка за всички взети решения и предприети действия по случая в резултат на предоставените информация или документи.
 5.2. Възможно е запитващата страна членка да не е в състояние да спази някоя от разпоредбите на подточките на алинея 5.1 по причина на нейното национално законодателство и правна система. В такъв случай запитващата страна членка посочва това в искането.
 5.3. Запитаната страна членка трябва да осигури за всяко искане и информация за проверка, получени съгласно алинея 4, поне същото равнище на защита и поверителност като равнището, което предоставя за своя собствена подобна информация.
 6. Предоставяне на информация
 6.1. В съответствие с разпоредбите на настоящия член запитаната страна членка в кратки срокове:
 а)
 отговаря писмено на хартиен носител или в електронен вид;
 б)
 предоставя конкретната информация, посочена в декларацията за внос или износ, или самата декларация, ако е достъпна, заедно с описание на равнището на защита и поверителност, изисквано от запитващата страна членка;
 в)
 при поискване предоставя конкретната информация, посочена в следните документи, или самите документи, представени в подкрепа на декларацията за внос или износ, ако са достъпни: търговска фактура, опаковъчен лист, сертификат за произход и товарителница, във вида,


text:
в който са били подадени, било то на хартиен носител или в електронен вид, заедно с описание на равнището на защита и поверителност, изисквано от запитващата страна членка;
 г)
 потвърждава, че предоставените документи са копия, верни с оригинала;
 д)
 доколкото е възможно, предоставя информацията или отговаря по друг начин на искането в срок от 90 дни от датата на искането.
 6.2. Съгласно своето национално законодателство и правна система запитаната страна членка може да поиска да получи уверение преди да предостави дадена информация, че тя няма да бъде използвана като доказателство при наказателно разследване, съдебно производство или производство, различно от митническото, без специално писмено разрешение от запитаната страна членка. Ако запитващата страна членка не е в състояние да спази това изискване, тя следва да уведоми запитаната страна членка за това.
 7. Отлагане на отговор на искане или отхвърляне на искане
 7.1. Запитаната страна членка може да отложи или да отхвърли изпълнението на част от или на цялото искане за предоставяне на информация и трябва да уведоми запитващата страна членка за причините за това, когато:
 а)
 предоставянето на информацията би било в разрез с обществения интерес, отразен в националното законодателство и правната система на запитаната страна членка;
 б)
 нейното национално законодателство и правна система възпрепятстват предоставянето на информацията. В такъв случай тя трябва да предостави на запитващата страна членка копие на съответното специфично позоваване;
 в)
 предоставянето на информацията би възпрепятствало правоприлагането или би попречило по друг начин на текущо административно или съдебно разследване, преследване или производство;
 г)
 съгласно нейното национално законодателство и правна система, с които се урежда събирането, защитата, използването, разкриването, съхранението и заличаването на поверителна информация или лични данни, се изисква съгласието на вносителя или износителя и това съгласие не е дадено, или
 д)
 искането за информация е получено след изтичане на срока съгласно правното изискване на запитаната страна членка за съхранение на документи.
 7.2. В обстоятелствата, посочени в алинеи 4.2, 5.2 или 6.2, запитаната страна членка сама трябва да реши дали да изпълни такова искане.
 8. Реципрочност
 Ако запитващата страна членка прецени, че няма да е в състояние да отговори на подобно искане, ако такова бъде направено от запитаната страна членка, или ако все още не е въвела разпоредбата на настоящия член, тя трябва да посочи този факт в искането си. Запитаната страна членка сама трябва да реши дали да изпълни такова искане.
 9. Административна тежест
 9.1. Запитващата страна членка трябва да вземе под внимание свързаните с искането съответни ресурси и разходи за запитаната страна членка, за да отговори на искането за информация. Запитващата страна членка трябва да проучи пропорционалността между нейния фискален интерес за поддържане на искането и усилията, които запитаната страна членка трябва да положи, за да предостави информацията.
 9.2. Ако запитаната страна членка получи прекомерен брой искания за информация или искане за информация с прекомерен обхват от една или повече запитващи страни членки и не е в състояние да изпълни тези искания в рамките на разумен срок, тя може да поиска от една или повече от запитващите страни членки да приоритизира(т) исканията си с оглед договаряне


text:
на практическа горна граница в рамките на нейните ограничени ресурси. При липсата на взаимно договорен подход запитаната страна членка сама трябва да реши как да изпълни искането въз основа на резултатите от изведените от самата нея приоритети.
 10. Ограничения
 Запитаната страна членка не е длъжна да:
 а)
 променя формата на своите декларации или процедури за внос или износ;
 б)
 отправя искане за документи, различни от представените заедно с декларацията за внос или износ, както е посочено в алинея 6.1, подточка в);
 в)
 стартира проучване, за да се сдобие с информацията;
 г)
 променя срока на съхранението на такава информация;
 д)
 въвежда документация на хартиен носител, ако вече е въведен електронен формат;
 е)
 превежда информацията;
 ж)
 проверява точността на информацията, или
 з)
 предоставя информация, която би накърнила законните търговски интереси на конкретни предприятия, били те публични или частни.
 11. Неразрешено използване или разгласяване на информация
 11.1. В случай че бъдат нарушени условията за използване или разгласяване на информация, обменена съгласно настоящия член, запитващата страна членка, която е получила информацията, трябва да съобщи в най-кратък срок на запитаната страна членка, която е предоставила информацията, подробностите във връзка с неразрешеното използване или разгласяване и да:
 а)
 предприеме необходимите мерки за отстраняване на нарушението;
 б)
 предприеме необходимите мерки за предотвратяване на бъдещи нарушения, и
 в)
 уведоми запитаната страна членка относно предприетите мерки съгласно подточки а) и б).
 11.2. Запитаната страна членка може временно да преустанови изпълнението на своите задължения към запитващата страна членка съгласно настоящия член, докато не бъдат предприети мерките, описани в алинея 11.1.
 12. Двустранни и регионални споразумения
 12.1. Нищо в настоящия член не може да възпрепятства страна членка да сключи или поддържа в сила двустранно, многостранно или регионално споразумение за споделяне или обмен на митническа информация и данни, включително по сигурен и бърз начин, например автоматично или преди пристигането на пратката.
 12.2. Нищо в настоящия член не може да се тълкува в смисъл, че изменя или засяга правата или задълженията на страна членка, произтичащи от такива двустранни, многостранни или регионални споразумения, или че урежда обмена на митническа информация и данни съгласно други такива споразумения.
 РАЗДЕЛ II
 РАЗПОРЕДБИ ЗА СПЕЦИАЛНО И ДИФЕРЕНЦИРАНО ТРЕТИРАНЕ ЗА РАЗВИВАЩИ СЕ И НАЙ-СЛАБО РАЗВИТИТЕ СТРАНИ ЧЛЕНКИ
 Член 13
 Общи принципи
 1. Разпоредбите, включени в членове 1 —12 от настоящото споразумение, трябва да се прилагат от развиващите се и най-слабо развитите страни членки в съответствие с настоящия раздел, който се основава на условията, договорени в приложение Г към Рамковото споразумение от юли 2004 г. (WT/L/579) и в точка 33 и приложение Д към Министерската декларация от Хонконг (WT/MIN(05)/DEC).
 2. Следва да се осигури помощ и съдействие за изграждането на капацитет (16), за да се помогне на развиващите се и най-слабо развитите страни членки да изпълнят разпоредбите на настоящото споразумение в съответствие с тяхното естество и обхват. Степента и графикът на изпълнение на разпоредбите на настоящото споразумение трябва да са обвързани с капацитета за изпълнение на развиващите се и най-слабо развитите страни членки. Когато развиваща се или най-слабо развита страна членка продължава да не разполага с необходимия капацитет, от нея


text:
няма да се изисква да изпълнява съответната(ите) разпоредба(и) до придобиването на капацитет за изпълнение.
 3. Най-слабо развитите страни членки са длъжни да поемат ангажименти само до степен, която съответства на тяхното индивидуално развитие, финансови и търговски нужди или техния административен и институционален капацитет.
 4. Тези принципи трябва да се прилагат чрез разпоредбите, съдържащи се в раздел II.
 Член 14
 Категории разпоредби
 1. Съществуват три категории разпоредби:
 а)
 Категория A съдържа разпоредби, които развиваща се или най-слабо развита страна членка определя за изпълнение към момента на влизане в сила на настоящото споразумение или, в случай на най-слабо развита страна членка, в едногодишен срок от влизането в сила, както е предвидено в член 15.
 б)
 Категория Б съдържа разпоредби, които развиваща се или най-слабо развита страна членка определя за изпълнение на дата след преходен период, който следва влизането в сила на настоящото споразумение, както е предвидено в член 16.
 в)
 Категория В съдържа разпоредби, които развиваща се или най-слабо развита страна членка определя за изпълнение на дата след преходен период, който следва влизането в сила на настоящото споразумение и който е обвързан с придобиването на капацитет за изпълнение чрез осигуряване на помощ и съдействие за изграждане на капацитет, както е предвидено в член 16.
 2. Всяка развиваща се и най-слабо развита страна членка трябва да определи самостоятелно и индивидуално кои разпоредби включва във всяка от категориите А, Б и В.
 Член 15
 Нотификация за и изпълнение на категория А
 1. От момента на влизане в сила на настоящото споразумение всяка развиваща се страна членка трябва да изпълнява своите ангажименти по категория А. Поради това определените като спадащи към категория А ангажименти ще представляват неразделна част от настоящото споразумение.
 2. Отделните най-слабо развити страни членки могат да уведомят Комитета за разпоредбите, които са определили като спадащи към категория А, в срок до една година след влизането в сила на настоящото споразумение. Поради това определените като спадащи към категория А ангажименти на всяка една от най-слабо развитите страни членки ще представляват неразделна част от настоящото споразумение.
 Член 16
 Нотификация за окончателни дати за изпълнение на категория Б и категория В
 1. Що се отнася до разпоредбите, които развиваща се страна членка не е включила в категория А, страната членка може да отложи изпълнението им в съответствие с посочения в настоящия член процес.
 Категория Б за развиващите се страни членки
 а)
 Към момента на влизане в сила на настоящото споразумение всяка развиваща се страна членка трябва да уведоми Комитета за разпоредбите, които е определила като спадащи към категория Б, и за съответните индикативни дати за тяхното изпълнение (17).
 б)
 Най-късно една година след влизането в сила на настоящото споразумение всяка развиваща се страна членка трябва да уведоми Комитета за окончателните си дати за изпълнение на разпоредбите, които е определила като спадащи към категория Б. Ако преди този краен срок развиваща се страна членка счете, че се нуждае от допълнително време за уведомяване за окончателните дати, страната членка може да поиска удължаване в достатъчна степен на този срок от Комитета, за да го уведоми за своите


text:
дати.
 Категория В за развиващите се страни членки
 в)
 Към момента на влизане в сила на настоящото споразумение всяка развиваща се страна членка трябва да уведоми Комитета за разпоредбите, които е определила като спадащи към категория В, и за съответните индикативни дати за тяхното изпълнение. От съображения за прозрачност подадените нотификации трябва да включват информация относно помощта и съдействието за изграждане на капацитет, от които се нуждае страната членка, за да изпълни разпоредбите (18).
 г)
 В рамките на една година след влизането в сила на настоящото споразумение и като се вземат предвид всички вече въведени и съществуващи договорености, нотификациите съгласно член 22, алинея 1 и информацията, представена съгласно подточка в) по-горе, развиващите се страни членки и съответните страни членки донори трябва да предоставят информация на Комитета относно поддържаните или сключените договорености, необходими за осигуряване на помощ и съдействие за изграждане на капацитет с оглед на изпълнението на категория В (19). Участващата развиваща се страна членка в най-кратък срок трябва да уведоми Комитета за такива договорености. Комитетът също така приканва донорите, които не са страни членки, да предоставят информация за съществуващи или сключени договорености.
 д)
 В рамките на 18 месеца от датата на предоставяне на информацията, посочена в подточка г), страните членки донори и съответните развиващи се страни членки трябва да уведомят Комитета относно напредъка по осигуряването на помощ и съдействие за изграждане на капацитет. Същевременно всяка развиваща се страна членка трябва да уведоми за своя списък с окончателни дати за изпълнение на разпоредбите.
 2. Що се отнася до разпоредбите, които дадена най-слабо развита страна членка не е определила като спадащи към категория А, най-слабо развитите страни членки могат да отложат изпълнението им в съответствие с посочения в настоящия член процес.
 Категория Б за най-слабо развитите страни членки
 а)
 Най-късно една година след влизането в сила на настоящото споразумение всяка най-слабо развита страна членка трябва да уведоми Комитета за своите разпоредби от категория Б и може да уведоми за своите съответни индикативни дати за изпълнението на тези разпоредби, като се вземат предвид максималните варианти за гъвкавост за най-слабо развитите страни членки.
 б)
 Най-късно две години след датата на уведомяване, посочена в подточка а) по-горе, всяка най-слабо развита страна членка рябва да отправи нотификация до Комитета, с която потвърждава определените разпоредби и съобщава своите дати за изпълнение. Ако преди този краен срок най-слабо развита страна членка счете, че се нуждае от допълнително време за уведомяване за окончателните си дати, страната членка може да поиска удължаване в достатъчна степен на този срок от Комитета, за да го уведоми за датите си.
 Категория В за най-слабо развитите страни членки
 в)
 От съображения за прозрачност и с цел улесняване на договореностите с донорите, една година след влизането в сила на настоящото споразумение всяка най-слабо развита страна членка трябва да уведоми Комитета за разпоредбите, които е определила като спадащи към категория В, като се вземат предвид максималните варианти за гъвкавост за най-слабо развитите страни членки.
 г)
 Една година след датата, посочена в подточка в) по-горе, най-слабо развитите страни членки трябва да съобщят информация относно помощта и