text:
по-малко благоприятно от третирането, което тя предоставя в подобни ситуации на своите собствени доставчици на услуги и услуги.
 2. В интерес на правната сигурност се уточнява, че третирането, предоставяно от дадена страна съгласно параграф 1, означава — по отношение на равнище на управление в Канада, различно от управление на федерално равнище, или, по отношение на дадено правителство или равнище на управление в държава — членка на Европейския съюз, — третиране, което е не по-малко благоприятно от най-благоприятното третиране, предоставяно в подобни ситуации от това равнище на управление или това правителство на неговите собствени доставчици на услуги и услуги.
 Член 9.4
 Формални изисквания
 Член 9.3 не възпрепятства никоя от страните да приема или запазва в сила мярка, с която се въвеждат формални изисквания във връзка с предоставянето на услуга, при условие че тези изисквания не се прилагат по начин, който би представлявал средство за произволна или неоправдана дискриминация. Тези мерки включват изисквания:
 а)
 за получаване на лиценз, регистриране, сертифициране или получаване на разрешение, за да се предоставя услуга, или изискване за членство във връзка с конкретна професия, като напр. изискване за членуване в професионална организация или за участие в колективен фонд за обезщетение за членовете на професионалните организации;
 б)
 към доставчика на услуги да има местен агент за услугата или да поддържа местен адрес;
 в)
 за говоримо владеене на националния език или за притежаване на свидетелство за правоуправление на МПС; или
 г)
 доставчикът на услуги:
 i)
 да предостави гаранция или друга форма на финансово обезпечение;
 ii)
 да разкрие доверителна сметка или да прави вноски в такава;
 iii)
 да поддържа застраховка от конкретен вид и за определена сума;
 iv)
 да предостави други подобни гаранции; или
 v)
 да предостави достъп до документацията си.
 Член 9.5
 Третиране като най-облагодетелствана нация
 1. Всяка от страните предоставя на доставчиците на услуги и на услугите от другата страна третиране, което е не по-малко благоприятно от третирането, което тя предоставя в подобни ситуации на доставчиците на услуги и на услугите от трета държава.
 2. В интерес на правната сигурност се уточнява, че третирането, предоставяно от дадена страна съгласно параграф 1, означава — по отношение на равнище на управление в Канада, различно от управление на федерално равнище, или, по отношение на дадено правителство или равнище на управление в държава — членка на Европейския съюз, — третирането, предоставяно в подобни ситуации от това равнище на управление или това правителство на неговата територия на услугите или на доставчиците на услуги от трета държава.
 3. Параграф 1 не се прилага за третирането, предоставяно от дадена страна съгласно съществуваща или бъдеща мярка, с която се предвижда признаване — включително чрез договореност или споразумение с трета държава, с които се признават акредитацията на службите по изпитване и анализ и на доставчиците на такива услуги, акредитацията на службите по ремонт и поддръжка и на доставчиците на такива услуги, както и сертифицирането на квалификациите, резултатите или работата, извършена от тези акредитирани служби и доставчици на услуги.
 Член 9.6
 Достъп до пазара
 Никоя от страните не приема, нито запазва в сила, независимо дали се касае за цялата


text:
ѝ територия или за територия на национално, провинциално, териториално, регионално или местно равнище на управление, мярка, с която се налагат ограничения по отношение на:
 а)
 броя на доставчиците на услуги, независимо дали под формата на количествени квоти, монополи, изключителни доставчици на услуги или на изискване за тест за икономическа необходимост;
 б)
 общата стойност на сделките в областта на услугите или на активите, под формата на количествени квоти или на изискване за тест за икономическа необходимост; или
 в)
 общия брой на операциите в областта на услугите или общото количество на произведените услуги, изразени като определени количествени единици, под формата на квоти или на изискване за тест за икономическа необходимост.
 Член 9.7
 Резерви
 1. Членове 9.3, 9.5 и 9.6 не се прилагат по отношение на:
 а)
 съществуваща несъответстваща на изискванията мярка, запазена в сила от една от страните на равнището на:
 i)
 Европейския съюз, съгласно изложеното в неговия списък към приложение I;
 ii)
 национално правителство, съгласно изложеното в списъка на тази страна към приложение I;
 iii)
 управление на провинциално, териториално или регионално равнище, съгласно изложеното в списъка на тази страна към приложение I; или
 iv)
 управление на местно равнище;
 б)
 продължаването или незабавното подновяване на несъответстваща на изискванията мярка, посочена в буква а); или
 в)
 изменение на несъответстваща на изискванията мярка, посочена в буква а), доколкото изменението не намалява съответствието на мярката, съществувало непосредствено преди изменението, с членове 9.3, 9.5 и 9.6.
 2. Членове 9.3, 9.5 и 9.6 не се прилагат за мярка, която дадена страна приема или запазва в сила по отношение на определен сектор, подсектор или дейност, съгласно изложеното в нейния списък към приложение II.
 Член 9.8
 Отказ за предоставяне на предимства
 Дадена страна може да откаже да предостави предимствата, произтичащи от настоящата глава, на даден доставчик на услуги от другата страна, който е предприятие на въпросната страна, и на услугите на въпросния доставчик на услуги, ако:
 а)
 предприятието е притежавано или контролирано от доставчик на услуги от трета държава; и
 б)
 отказващата страна приема или запазва в сила по отношение на тази трета държава мярка, която:
 i)
 се отнася до поддържането на международния мир и сигурност; и
 ii)
 забранява извършването на сделки с предприятието или която би била нарушена или заобиколена, ако предимствата, предвидени в тази глава, бъдат предоставени на предприятието.
 ДЕСЕТА ГЛАВА
 Временно влизане и престой на физически лица със стопанска цел
 Член 10.1
 Определения
 За целите на настоящата глава:
 доставчици на услуги по договор означава физически лица, наети от предприятие от една от страните, което не е установено на територията на другата страна и което е сключило договор bona fide (сключен по начин, различен от този чрез посредничеството на агенция по смисъла на CPC 872) за предоставяне на услуга на потребител от другата страна, което налага временното присъствие на негови служители на територията на другата страна с цел изпълнение на договора за предоставяне на услуга;
 предприятие означава „предприятие“ съгласно определението в член 8.1 (Определения);
 независими специалисти означава физически лица, които се занимават с предлагането на услуга и са установени като самостоятелно заети лица на територията на една

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
от страните, не са установени на територията на другата страна и са сключили договор bona fide (сключен по начин, различен от този чрез посредничеството на агенция по смисъла на CPC 872) за предоставяне на услуга на потребител от другата страна, което налага временното присъствие на физическото лице на територията на другата страна с цел изпълнение на договора за предоставяне на услуга;
 ключов персонал означава лица на посещение със стопанска цел с оглед на инвестиции, инвеститори или служители по вътрешнокорпоративни трансфери:
 а)
 лица на посещение със стопанска цел с оглед на инвестиции означава физически лица, работещи на ръководна или специализирана длъжност, на които е възложено създаването на предприятие, но които не влизат в преки стопански отношения с широката общественост и не получават възнаграждение от източник, намиращ се на територията на приемната страна;
 б)
 инвеститори означава физически лица, които създават, развиват или административно обслужват функционирането на инвестиция в качеството си на лица, упражняващи надзорни или изпълнителни функции, и на които лицето или предприятието, използващо тези лица, е поверило или е в процес на поверяване на значителна част от капитала; и
 в)
 служители по вътрешнокорпоративни трансфери означава физически лица, които са били наети от предприятие от една от страните или са съдружници в предприятие от една от страните поне от една година и които са временно преместени в предприятие (което може да е дъщерно дружество, клон или дружество майка на предприятието от някоя от страните) на територията на другата страна. Това физическо лице трябва да принадлежи към някоя от следните категории:
 i)
 ръководители означава физически лица, работещи на ръководна длъжност в рамките на предприятие, които:
 А)
 преди всичко ръководят управлението на предприятието или ръководят предприятието или отдел или подразделение на предприятието; и
 Б)
 разполагат с широки правомощия за вземане на решения, което може да включва притежаване на правомощия лично да назначават и освобождават служители или да предприемат други действия във връзка с персонала (например повишаване или разрешаване ползването на отпуск), и
 I)
 върху тях се упражнява само общ надзор или получават указания основно от изпълнителните органи на по-високо равнище, съвета на директорите или от собствениците на дялов капитал или техния еквивалент; или
 II)
 упражняват надзор и контролират работата на други служители с надзорни, професионални или ръководни функции и упражняват дискреционна власт по отношение на ежедневните операции; или
 ii)
 специалисти означава физически лица, работещи в дадено предприятие, които притежават:
 A)
 рядко срещани познания във връзка с продукти или услуги на предприятието и с тяхното прилагане на международните пазари; или
 Б)
 високо равнище на експертен опит или знания за процесите и процедурите в предприятието, като например неговото производство, оборудването му за научноизследователски дейности, техниките му или неговото управление.
 При оценяването на такъв експертен опит или знания страните ще вземат предвид умения, които са необичайни и различни от тези, които обикновено се срещат в даден отрасъл, и които не могат да се предадат лесно на друго физическо лице в краткосрочен план. Би могло тези умения да са били придобити в рамките на специфична академична квалификация или на богат опит в рамките на предприятието; или
 iii)
 дипломирани


text:
стажанти означава физически лица, които:
 А)
 притежават диплома за завършено висше образование; и
 Б)
 са временно прехвърлени в предприятие на територията на другата страна за целите на професионалното им развитие или за да бъдат обучени на определени бизнес техники или методи; и
 физически лица със стопанска цел означава ключов персонал, доставчици на услуги по договор, независими специалисти или лица на краткосрочно посещение със стопанска цел, които са граждани на една от страните.
 Член 10.2
 Цели и приложно поле
 1. Настоящата глава отразява преференциалните търговски отношения между страните, както и споделената цел за улесняване на търговията с услуги и на инвестициите чрез допускане на временното влизане и престой на физически лица със стопанска цел и чрез гарантиране на прозрачността на процеса.
 2. Настоящата глава се прилага за мерки, приети или запазени в сила от една от страните във връзка с временното влизане и престой на нейна територия на ключов персонал, доставчици на услуги по договор, независими специалисти и лица на краткосрочно посещение със стопанска цел. Настоящата глава не се прилага по отношение на мерки, които засягат физически лица, търсещи достъп до пазара на труда на една от страните, нито се прилага по отношение на мерките, отнасящи се до гражданството, пребиваването или постоянната трудова заетост.
 3. Никоя от разпоредбите на настоящата глава не възпрепятства една от страните да прилага мерки за регулиране на влизането или временния престой на физически лица на нейната територия, в това число мерки, необходими за опазване неприкосновеността на нейните граници и за гарантиране на нормалното придвижване през тях на физически лица, при условие че подобни мерки не се прилагат по такъв начин, че да заличават или накърняват ползите за която и да е от страните съгласно условията на настоящата глава. Самият факт, че се изисква виза за физически лица от конкретна държава, но не и за физически лица от други държави, не се разглежда като заличаване или накърняване на предимствата, произтичащи от настоящата глава.
 4. Доколкото в настоящата глава не се поемат ангажименти, продължават да се прилагат всички останали изисквания на законите на страните, отнасящи се до влизането и престоя, включително разпоредбите, касаещи периода на престой.
 5. Независимо от разпоредбите на настоящата глава продължават да се прилагат всички изисквания на законите на страните по отношение на заетостта и мерките за социална сигурност, включително подзаконовите актове относно минималната работна заплата, както и относно колективните трудови договори.
 6. Настоящата глава не се прилага в случаите, когато временното влизане и престой се осъществява с намерението — или ефектът от него е — да повлияе или по друг начин да се отрази на изхода от трудов или управленски спор или преговори, или на наемането на физически лица, които са участвали в такъв спор или преговори.
 Член 10.3
 Общи задължения
 1. Всяка от страните разрешава временното влизане на физически лица със стопанска цел от другата страна, които иначе отговарят на изискванията в приетите от страната мерки в областта на имиграцията, приложими при временно влизане, в съответствие с настоящата глава.
 2. Всяка от страните прилага своите мерки, свързани с разпоредбите на настоящата глава, в


text:
съответствие с член 10.2, параграф 1, и по-специално прилага тези мерки така, че да се избегне неоправдано смущаване или забавяне на търговията със стоки или услуги или на извършването на инвестиционни дейности съгласно настоящото споразумение.
 3. Всяка от страните гарантира, че всички такси за обработка на заявления за временно влизане са разумни и съизмерими с направените разходи.
 Член 10.4
 Предоставяне на информация
 1. В допълнение към двадесет и седма глава (Прозрачност) и като отчитат значимостта, която прозрачността на информацията във връзка с временното влизане има за страните, всяка от страните предоставя на другата страна, не по-късно от 180 дни след датата на влизане в сила на настоящото споразумение, информационни материали относно изискванията за временно влизане съгласно настоящата глава, които дават възможност на лицата от другата страна, извършващи стопанска дейност, да се запознаят с тези изисквания.
 2. Ако съгласно настоящата глава една от страните събира и поддържа актуални данни относно временното влизане, по категории лица, извършващи стопанска дейност, страната предоставя тези данни на разположение на другата страна при поискване, в съответствие със своето законодателство относно неприкосновеността на личния живот и защитата на данните.
 Член 10.5
 Звена за контакт
 1. Страните определят следните звена за контакт:
 а)
 за Канада:
 Директор
 Политика в областта на временното пребиваване
 Дирекция „Имиграция“
 Канадска служба за гражданство и имиграция
 б)
 за Европейския съюз:
 Генерален директор
 Генерална дирекция „Търговия“
 Европейска комисия
 в)
 за държавите — членки на Европейския съюз: звената за контакт, изброени в приложение 10-A, или съответните техни приемници.
 2. Звената за контакт за Канада и Европейския съюз и — когато е целесъобразно — звената за контакт за държавите — членки на Европейския съюз, обменят информация съгласно член 10.4 и заседават, когато е необходимо, за да разглеждат свързани с настоящата глава въпроси, като:
 а)
 прилагането на настоящата глава и административното обслужване по нея, включително практиката на страните по разрешаване на временно влизане;
 б)
 разработването и приемането на общи критерии, както и разяснения за прилагането на настоящата глава;
 в)
 разработването на мерки за допълнително улесняване на временното влизане на лица, извършващи стопанска дейност; и
 г)
 препоръките до Съвместния комитет по ВИТС във връзка с настоящата глава.
 Член 10.6
 Задължения в други глави
 1. Настоящото споразумение не налага на никоя страна задължения по отношение на нейните имиграционни мерки, освен в случаите, изрично посочени в настоящата глава и в двадесет и седма глава (Прозрачност).
 2. Без да се засяга евентуално решение, с което се цели да се разреши временно влизане на физически лица от другата страна съгласно условията на настоящата глава, включително продължителността на престоя, допустима съгласно такова разрешение:
 а)
 при спазване на условията на член 9.4 (Формални изисквания) и на член 9.2 (Приложно поле), но не и на член 9.2, параграф 2, буква г), в настоящата глава се инкорпорират и стават част от нея член 9.3 (Национално третиране) и член 9.6 (Достъп до пазара), като се прилагат за третирането на физически лица със стопанска цел, намиращи се на територията на другата страна и попадащи в категориите:
 i)
 ключов персонал; и
 ii)
 доставчици на услуги по договор и независими специалисти


text:
за всички сектори, посочени в приложение 10-Д; и
 б)
 при спазване на условията на член 9.4 (Формални изисквания) и на член 9.2 (Приложно поле), но не и на член 9.2, параграф 2, буква г), в настоящата глава се инкорпорира и става част от нея член 9.5 (Третиране като най-облагодетелствана нация), като се прилага за третирането на физически лица, намиращи се на територията на другата страна със стопанска цел и попадащи в категориите:
 i)
 ключов персонал, доставчици на услуги по договор и независими специалисти; и
 ii)
 лица на краткосрочно посещение със стопанска цел, съгласно посоченото в член 10.9.
 3. В интерес на правната сигурност се уточнява, че параграф 2 се прилага за третирането на физически лица със стопанска цел, намиращи се на територията на другата страна, попадащи в съответните категории и предоставящи финансови услуги, съгласно определението в член 13.1 (Определения) от тринадесета глава (Финансови услуги). Параграф 2 не се прилага за мерките, свързани с предоставянето на временно влизане на физически лица от една от страните или от трета държава.
 4. Ако някоя от страните е формулирала резерва в своя списък към приложения I, II или III, резервата представлява и резерва по параграф 2 доколкото определената в резервата или разрешената с резервата мярка засяга третирането на физически лица, намиращи се на територията на другата страна със стопанска цел.
 Член 10.7
 Ключов персонал
 1. Всяка от страните разрешава временното влизане и престой на ключов персонал от другата страна при спазване на условията на резервите и изключенията, посочени в приложение 10-Б.
 2. Никоя от страните не може да приема или да запазва в сила ограничения по отношение на общия брой на ключовия персонал от другата страна, на когото е разрешено временно влизане, под формата на количествени ограничения или на тест за икономическа необходимост.
 3. Всяка от страните разрешава временното влизане на лица на посещение със стопанска цел с оглед на инвестиции, без да изисква разрешително за работа или друга процедура за предварително одобрение на подобно намерение.
 4. Всяка от страните разрешава временната заетост на своята територия на служители по вътрешнокорпоративни трансфери и на инвеститори от другата страна.
 5. Допустимата продължителност на престой на ключов персонал е, както следва:
 а)
 служители по вътрешнокорпоративни трансфери (специалисти и ръководители): по-кратката продължителност от следните две — три години или срока на договора, с възможност за удължаване до 18 месеца по преценка на страната, предоставяща възможността за временно влизане и престой (14);
 б)
 служители по вътрешнокорпоративни трансфери (дипломирани стажанти): по-кратката продължителност от следните две — една година или срока на договора;
 в)
 инвеститори: една година с възможни удължавания по преценка на страната, предоставяща възможността за временно влизане и престой;
 г)
 лица на посещение със стопанска цел с оглед на инвестиции: 90 дни в рамките на всеки шестмесечен период (15).
 Член 10.8
 Доставчици на услуги по договор и независими специалисти
 1. В съответствие с приложение 10-Д всяка от страните разрешава временното влизане и престой на доставчици на услуги по договор от другата страна при следните условия:
 а)
 на физическите лица трябва да е възложено да предоставят временно услуга в качеството


text:
им на служители на предприятие, което е сключило договор за услуги за срок, не по-дълъг от 12 месеца. Ако договорът за услуги е за срок, по-дълъг от 12 месеца, ангажиментите по настоящата глава се прилагат само за първите 12 месеца от договора;
 б)
 физическите лица, влизащи на територията на другата страна, трябва да предоставят въпросните услуги в качеството си на служители на предприятие, което предоставя услугите най-малко през годината, непосредствено предхождаща датата на подаване на заявление за влизане на територията на другата страна, и трябва да притежават към момента на подаване на заявлението най-малко три години професионален опит (16) в сектора на дейност, която е предмет на договора;
 в)
 физическите лица, влизащи на територията на другата страна, трябва да притежават:
 i)
 диплома за завършено висше образование или квалификационна степен, която удостоверява равностойно ниво на знания (17) и
 ii)
 професионална квалификация, ако такава се изисква за упражняване на дейност съгласно законите или изискванията на страната, на чиято територия се предоставя услугата;
 г)
 физическите лица не могат да получават друго възнаграждение за предоставянето на услуги освен възнаграждението, заплащано им от предприятието, което наема доставчиците на услуги по договор, по време на престоя им на територията на другата страна;
 д)
 временното влизане и престой, предоставени съгласно настоящия член, се отнасят само за предоставяне на услуга, която е предмет на договора. Правото да се използва професионалното звание на страната, в която се предоставя услугата, може да се даде съгласно изискванията от съответния орган, както е определен в член 11.1 (Определения), чрез споразумение за взаимно признаване (СВП) или по друг начин; и
 е)
 договорът за услуги трябва да е в съответствие със законите актове и с другите правни изисквания на страната, в която се изпълнява договорът (18).
 2. В съответствие с приложение 10-Д всяка от страните разрешава временното влизане и престой на независими специалисти от другата страна при спазване на следните условия:
 а)
 на физическите лица трябва да е възложено да предоставят временно услуга в качеството им на самостоятелно заети лица, установени в другата страна, и те трябва да са сключили договор за услуги за срок, не по-дълъг от 12 месеца. Ако договорът за услуги е за срок, по-дълъг от 12 месеца, ангажиментите по настоящата глава се прилагат само за първите 12 месеца от договора;
 б)
 физическите лица, влизащи на територията на другата страна, трябва да притежават най-малко шест години професионален опит в сектора на стопанска дейност, който е предмет на договора, към датата на подаване на заявлението за влизане на територията на другата страна;
 в)
 физическите лица, влизащи на територията на другата страна, трябва да притежават:
 i)
 диплома за завършено висше образование или квалификационна степен, която удостоверява равностойно ниво на знания (19) и
 ii)
 професионална квалификация, ако такава се изисква за упражняване на дейност съгласно законовите и подзаконовите актове или изискванията на страната, на чиято територия се предоставя услугата;
 г)
 временното влизане и престой, предоставени съгласно разпоредбите на настоящия член, се отнасят само за предоставяне на услуга, която е предмет на договора. Правото да се използва професионалното звание на страната, в която се предоставя


text:
услугата, може да се даде съгласно изискванията от съответния орган, както е определен в член 11.1 (Определения), чрез СВП или по друг начин; и
 д)
 договорът за услуги трябва да е в съответствие със законовите и подзаконовите актове и с другите правни изисквания на страната, в която се изпълнява договорът.
 3. Освен ако в приложение 10-Д е посочено друго, никоя от страните не може да приема или да запазва в сила ограничение по отношение на общия брой на доставчиците на услуги по договор и на независимите специалисти от другата страна, на които е разрешено временно влизане, под формата на количествени ограничения или на тест за икономическа необходимост.
 4. Продължителността на престоя на доставчик на услуги по договор или на независим специалист е общо не повече от 12 месеца, с възможни удължавания по преценка на страната, за всеки период от 24 месеца или за срока на договора, което от двете е по-кратко.
 Член 10.9
 Лица на краткосрочно посещение със стопанска цел
 1. В съответствие с приложение 10-Б една от страните разрешава временното влизане и престой на лица на краткосрочно посещение със стопанска цел от другата страна за целите на извършване на дейностите, посочени в приложение 10-Г, при условие че лицата на краткосрочно посещение със стопанска цел:
 а)
 не се занимават с продажбата на стока или услуга на широката общественост;
 б)
 не получават по свой почин възнаграждение от източник, намиращ се в страната, на чиято територия лицата на краткосрочно посещение със стопанска цел престояват временно; и
 в)
 не се занимават с предоставянето на услуга в рамките на договор, сключен между предприятие, което няма търговско присъствие на територията на страната, в която лицата на краткосрочно посещение със стопанска цел престояват временно, и потребител на същата територия, с изключение на предвиденото в приложение 10-Г.
 2. Всяка от страните разрешава временното влизане на лица на краткосрочно посещение със стопанска цел, без да изисква разрешително за работа или други процедури за предварително одобрение на подобно намерение.
 3. Максималната продължителност на престоя на лица на краткосрочно посещение със стопанска цел е 90 дни в рамките на всеки шестмесечен период (20).
 Член 10.10
 Преглед на ангажиментите
 В срок от пет години след влизане в сила на настоящото споразумение страните обмислят евентуално актуализиране на съответните си ангажименти по членове 10.7 — 10.9.
 ЕДИНАДЕСЕТА ГЛАВА
 Взаимно признаване на професионални квалификации
 Член 11.1
 Определения
 За целите на настоящата глава:
 юрисдикция означава територията на Канада и всяка от нейните провинции и територии, или територията на всяка от държавите — членки на Европейския съюз, доколкото настоящото споразумение се прилага по отношение на тези територии в съответствие с член 1.3 (Географски обхват на прилагане);
 преговарящ субект означава лице или организация на една от страните, което или която има право или е оправомощено(а) да договори споразумение относно взаимното признаване на професионалните квалификации (СВП);
 професионален опит означава ефективно и законно упражняване на дейност по предоставяне на услуга;
 професионални квалификации означава квалификации, удостоверени посредством доказателство за официална образователно-квалификационна степен и/или професионален опит;
 съответен орган означава орган или организация, определени в съответствие със законовите, подзаконовите или административните разпоредби


text:
да признават квалификациите и да разрешават упражняването на дадена професия в пределите на дадена юрисдикция; и
 регулирана професия означава дейност по предоставяне на услуга, чието упражняване, включително използването на звание или наименование, е обвързано с притежаването на специфични квалификации съгласно законодателни, регулаторни или административни разпоредби.
 Член 11.2
 Цели и приложно поле
 1. В настоящата глава се определя рамката за улесняване на справедлив, прозрачен и последователен режим за взаимно признаване на професионалните квалификации от страните, както и общите условия за договаряне на СВП.
 2. Настоящата глава се прилага за професии, които са регулирани във всяка от страните, включително във всички или в някои държави — членки на Европейския съюз, и във всички или в някои провинции и територии на Канада.
 3. Никоя страна не предоставя признаване по начин, който би представлявал средство за дискриминация при прилагането на нейните критерии за предоставяне на разрешение, лицензиране или сертифициране на доставчиците на услуги или би съставлявал прикрито ограничение за търговията с услуги.
 4. СВП, прието съгласно настоящата глава, се прилага на цялата територия на Европейския съюз и на Канада.
 Член 11.3
 Водене на преговори по СВП
 1. Всяка от страните насърчава съответните свои органи или професионални организации, когато това е подходящо, да разработват и да предоставят на Съвместния комитет по въпросите на взаимното признаване на професионалните квалификации (наричан по-долу „Комитет по СВП“), създаден съгласно член 26.2, параграф 1, буква б), съвместни препоръки относно предложените СВП.
 2. В препоръките се представя оценка на потенциалната стойност на дадено СВП, въз основа на критерии като съществуващото равнище на отвореност на пазара, нуждите на отрасъла, както и стопанските възможности, като например броя на специалистите, които е вероятно да се възползват от това СВП, наличието на други СВП в сектора и очакваните печалби от гледна точка на икономическото и стопанското развитие. В допълнение в нея следва да се направи оценка на съвместимостта на режимите за лицензиране или за квалификация на страните, както и на предвидения подход за водене на преговори за дадено СВП.
 3. В разумен срок Комитетът по СВП подлага препоръката на преглед с оглед осигуряване на съответствието ѝ с изискванията на настоящата глава. Ако тези изисквания са спазени, Комитетът по СВП набелязва необходимите стъпки за водене на преговори и всяка страна уведомява своите съответни компетентни органи за тези стъпки.
 4. След това преговарящите субекти провеждат преговорите и представят проект на текст на СВП на Комитета по СВП.
 5. След това Комитетът по СВП ще подложи на преглед проекта на СВП, за да се осигури неговото съответствие с настоящото споразумение.
 6. Ако Комитетът по СВП е на мнение, че въпросното СВП е в съответствие с настоящото споразумение, той приема това СВП посредством решение, обвързано с условието за последващо уведомление на Комитета по СВП от всяка от страните за това, че са изпълнени съответните ѝ вътрешни изисквания. След като всяка от страните уведоми Комитета по СВП за това, решението става обвързващо за тях.
 Член 11.4
 Признаване
 1. С предвиденото в дадено СВП признаване на професионални квалификации се дава възможност на доставчика на услуги да упражнява професионални дейности в приемащата


text:
юрисдикция по реда и условията на съответното СВП.
 2. Ако професионалните квалификации на доставчик на услуги от една от страните се признават от другата страна съгласно СВП, съответните органи на приемащата юрисдикция предоставят на въпросния доставчик на услуги третиране, което е не по-малко благоприятно от предоставяното в подобни ситуации на подобен доставчик на услуги, чиито професионални квалификации са сертифицирани или удостоверени в рамките на юрисдикцията на самата страна.
 3. Признаването по СВП не може да бъде обвързано със:
 а)
 изискване за притежаване на гражданство или изискване за пребиваване под каквато и да било форма на доставчика на услуги; или
 б)
 условие образованието, опитът или обучението на доставчик на услуги да са били придобити в рамките на юрисдикцията на самата страна.
 Член 11.5
 Съвместен комитет по въпросите на взаимното признаване на професионалните квалификации
 Комитетът по СВП, отговарящ за прилагането на член 11.3:
 а)
 се състои и се председателства съвместно от представители на Канада и на Европейския съюз, които задължително са различни от съответните органи или професионалните организации, посочени в член 11.3, параграф 1. Списъкът на тези представители се утвърждава чрез размяна на писма;
 б)
 провежда първото си заседание в срок от една година след влизането в сила на настоящото споразумение, а след това — при необходимост или както бъде решено;
 в)
 приема свой собствен процедурен правилник;
 г)
 улеснява обмена на информация за законови и подзаконови актове, политики и практики във връзка с нормите или критериите за разрешаване, лицензиране или сертифициране на регулираните професии;
 д)
 прави публично достояние информацията за водените преговори по конкретни СВП и за изпълнението на тези СВП;
 е)
 представя на Съвместния комитет по ВИТС доклад за напредъка по преговорите и изпълнението на отделните СВП; и
 ж)
 по целесъобразност предоставя информация и допълва насоките, формулирани в приложение 11-А.
 Член 11.6
 Насоки за воденето на преговори по СВП и за сключването им
 Страните формулират в приложение 11-А, като част от рамката за постигане на взаимно признаване на квалификациите, необвързващи насоки по отношение на воденето на преговори по СВП и за сключването им.
 Член 11.7
 Звена за контакт
 Всяка от страните определя едно или повече звена за контакт за целите на административното обслужване по настоящата глава.
 ДВАНАДЕСЕТА ГЛАВА
 Вътрешна нормативна уредба
 Член 12.1
 Определения
 За целите на настоящата глава:
 разрешение означава предоставеното позволение на лице да предоставя услуга или да упражнява всякаква друга икономическа дейност;
 компетентен орган означава всяко равнище на управление на някоя от страните, или неправителствен орган, упражняващ правомощия, делегирани му от равнище на управление на една от страните, което или който предоставя дадено разрешение;
 лицензионни процедури означава административните или процедурните правила, включително за изменението или подновяването на лиценз, които трябва да бъдат спазени, за да се установи съответствие с лицензионните изисквания;
 лицензионни изисквания означава съществените изисквания, различни от квалификационните изисквания, които трябва да бъдат спазени, за да бъде получено, изменено или подновено дадено разрешение;
 квалификационни процедури означава административните или процедурните правила, които трябва да бъдат спазени, за да се установи съответствие с квалификационните изисквания; и
 квалификационни изисквания означава съществените изисквания, свързани с компетенциите, които трябва да бъдат спазени,


text:
за да бъде получено, изменено или подновено дадено разрешение.
 Член 12.2
 Приложно поле
 1. Настоящата глава се прилага за мярка, приета или запазена в сила от една от страните, във връзка с лицензионните изисквания, лицензионните процедури, квалификационните изисквания или квалификационните процедури, които засягат:
 а)
 трансграничното предоставяне на услуги, както е определено в член 9.1 (Определения);
 б)
 предоставянето на услуги или упражняването на всякаква друга икономическа дейност чрез търговско присъствие на територията на другата страна, включително установяването на такова търговско присъствие; и
 в)
 предоставянето на услуга чрез присъствието на физическо лице от другата страна на територията на страната, в съответствие с член 10.6 (Задължения в други глави), параграф 2.
 2. Настоящата глава не се прилага по отношение на лицензионните изисквания, лицензионните процедури, квалификационните изисквания или квалификационните процедури:
 а)
 по реда на съществуваща несъответстваща на изискванията мярка, запазена в сила от дадена страна, както е посочена в нейния списък към приложение I; или
 б)
 свързани с един от следните сектори или дейности:
 i)
 за Канада — културните индустрии и, съгласно посоченото в нейния списък към приложение II, социалните услуги, свързаните с коренното население въпроси, свързаните с малцинствата въпроси, услугите в областта на хазарта и игрите със залагания, както и водосъбирането, пречистването на води и водоснабдяването; и
 ii)
 за ЕС като страна — аудио-визуалните услуги и, съгласно посоченото в неговия списък към приложение II, здравеопазването, образованието, социалните услуги, услугите в областта на хазарта и залаганията (21), както и услугите по водоснабдяване, пречистване на водите и водоразпределение.
 Член 12.3
 Лицензионни и квалификационни изисквания и процедури
 1. Всяка от страните гарантира, че лицензионните изисквания, квалификационните изисквания, лицензионните процедури или квалификационните процедури, които приема или запазва в сила, се основават на критерии, които изключват възможността компетентният орган да злоупотреби с правото си на свободна преценка.
 2. Критериите, посочени в параграф 1, трябва да са:
 а)
 ясни и прозрачни;
 б)
 обективни; и
 в)
 предварително определени и публично достъпни.
 3. Страните признават, че упражняването на законоустановената свобода на преценка, предоставена на даден министър по отношение на решението за предоставяне на разрешение в обществен интерес, не води до несъответствие с параграф 2, буква в), при условие че тя се упражнява в съответствие с целта на приложимото законодателство и по начин, който не е произволен, и че нейното упражняване не е другояче несъвместимо с настоящото споразумение.
 4. Параграф 3 не се прилага за лицензионните или квалификационните изисквания във връзка с професионална услуга.
 5. Всяка от страните трябва да следи разрешенията да се издават незабавно след като компетентният орган установи, че условията за издаването на разрешението са били спазени, и след издаването му разрешението да породи правно действие своевременно, в съответствие с посочените в него ред и условия.
 6. Всяка от страните поддържа или създава обикновени, арбитражни или административни съдилища или процедури, които, по искане на засегнат инвеститор, съгласно определението в член 8.1 (Определения), или засегнат доставчик на услуги, съгласно определението в член 1.1 (Определения с общо приложение), осигуряват незабавен контрол върху административни решения, засягащи предоставянето на услуга или упражняването на всякаква друга икономическа дейност и, когато това е оправдано, подходящи


text:
средства за правна защита. Ако тези процедури не са независими от органа, на който е възложено въпросното административно решение, всяка от страните гарантира, че процедурите се прилагат по начин, с който се осигурява обективен и безпристрастен контрол.
 7. Всяка от страните гарантира, че лицензионните или квалификационните процедури, които приема или запазва в сила, са възможно най-опростени и не усложняват, нито забавят неоправдано предоставянето на услуга или упражняването на всякаква друга икономическа дейност.
 8. Таксите по разрешението, които може да се наложи да заплати заявител във връзка със своето заявление за издаване на разрешение, трябва да са разумни и съизмерими с направените разходи и сами по себе си да не ограничават предоставянето на услуга или упражняването на всякаква друга икономическа дейност.
 9. Таксите по разрешението не включват заплащане за търгове, за използването на природни ресурси, авторски и лицензионни възнаграждения, тръжни процедури или други недискриминационни начини за възлагане на концесии, или задължителни вноски по предоставяне на универсални услуги.
 10. Всяка от страните гарантира, че използваните от компетентния орган лицензионни или квалификационни процедури и решенията на компетентния орган в процеса по издаване на разрешения са безпристрастни по отношение на всички заявители. Компетентният орган следва да взема своите решения независимо и по-специално без да се отчита пред което и да е лице, което доставя услуга или упражнява всякаква друга икономическа дейност, за която се изисква разрешението.
 11. Ако са предвидени конкретни срокове за заявленията за разрешение, заявителят следва да разполага с разумен срок за подаване на заявлението. Компетентният орган започва своевременно обработването на заявлението. При възможност заявленията се приемат в електронен формат при същите условия за автентичност като заявленията на хартиен носител.
 12. Ако се прецени за целесъобразно, вместо оригиналните документи се приемат заверени копия.
 13. Всяка от страните гарантира, че обработването на заявление за разрешение, включително достигането до окончателно решение, се извършва в разумен срок от подаването на пълно заявление. Всяка от страните следва да определи какъв е нормалният срок за обработка на заявленията.
 14. По искане на заявител компетентният орган на дадена страна своевременно предоставя информация за статуса на заявлението.
 15. Ако заявлението е счетено за непълно, компетентният орган на страната следва да уведоми в разумен срок заявителя, да посочи каква допълнителна информация се изисква за допълване на заявлението и да предостави на заявителя възможност да коригира пропуските.
 16. Ако компетентният орган на страната отхвърли дадено заявление, той своевременно уведомява писмено заявителя. По искане на заявителя компетентният орган на страната му предоставя информация също така за основанията, поради които заявлението е отхвърлено, както и за сроковете за обжалване или контрол на решението. На заявителя следва да се разреши да подаде ново заявление в разумни срокове.
 ТРИНАДЕСЕТА ГЛАВА
 Финансови услуги
 Член 13.1
 Определения
 За целите на настоящата глава:
 трансграничен доставчик на финансови услуги от една от страните означава лице от една от страните, което извършва стопанска дейност по предоставяне на финансова услуга на територията на страната и се стреми да предоставя или предоставя финансова услуга чрез трансграничното предоставяне на тази услуга;
 трансгранично предоставяне на финансови услуги или трансгранична търговия с финансови услуги означава


text:
предоставянето на финансова услуга:
 а)
 от територията на една от страните на територията на другата страна; или
 б)
 на територията на една от страните от лице от същата страна за лице от другата страна;
 но не включва предоставянето на услуга на територията на една от страните от инвестиция на тази територия;
 финансова институция означава доставчик, извършващ една или повече от операциите, определени като финансови услуги в настоящия член, ако доставчикът действа във връзка с доставянето на тези услуги като финансова институция, регулирана или подлежаща на надзор съгласно правото на страната, на чиято територия се намира, включително клон на територията на страната на въпросния доставчик на финансови услуги, чието главно управление се намира на територията на другата страна;
 финансова институция от другата страна означава финансова институция, включително клон, който се намира на територията на една от страните и е контролиран от лице на другата страна;
 финансова услуга означава услуга от финансово естество, включително застрахователни и свързани със застраховането услуги, банкови и други финансови услуги (с изключение на застраховане) и услуги, свързани със или спомагателни по отношение на услуга от финансово естество. Финансовите услуги включват следните дейности:
 а)
 застрахователни и свързани със застраховането услуги
 i)
 пряко застраховане (включително съзастраховане):
 А)
 животозастраховане; или
 Б)
 общо застраховане;
 ii)
 презастраховане и ретроцесия;
 iii)
 застрахователно посредничество, като например брокерство и агентство; или
 iv)
 спомагателни застрахователни услуги, например консултации, актюерски услуги, оценка на риска и услуги по уреждане на спорове; и
 б)
 банкови и други финансови услуги (с изключение на застраховане):
 i)
 приемане от граждани на депозити и на други възстановими средства;
 ii)
 предоставяне на заеми от всякакъв вид, включително потребителски кредити, ипотечни кредити, факторинг и финансиране на търговски сделки;
 iii)
 финансов лизинг;
 iv)
 всички услуги по плащания и парични преводи, включително кредитни, разплащателни и дебитни карти, пътнически чекове и банкови ордери;
 v)
 гаранции и задължения;
 vi)
 търговия за собствена сметка или за сметка на клиенти, независимо дали на борсовия пазар или на извънборсовия пазар или по друг начин, със следното:
 А)
 инструменти на паричния пазар (включително чекове, полици или депозитни удостоверения);
 Б)
 чуждестранна валута;
 В)
 деривати, включително фючърси и опции;
 Г)
 инструменти на валутния курс и лихвения процент, включително продукти като суапови споразумения и форуърдни лихвени споразумения;
 Д)
 прехвърляеми ценни книжа; или
 Е)
 други прехвърляеми инструменти и финансови активи, включително злато и сребро на кюлчета;
 vii)
 участие в емитиране на всякакъв вид ценни книжа, включително поемане и действие като посредник (независимо дали държавно или частно) и предоставяне на услуги, свързани с такива емисии;
 viii)
 парично брокерство;
 ix)
 управление на активи, като управление на пари в брой или управление на портфейли, управление на всички форми на колективно инвестиране, управление на пенсионни фондове, попечителски, депозитни и доверителни услуги;
 x)
 услуги по сетълмент и клиринг за финансови активи, включително ценни книжа, деривати и други прехвърляеми финансови инструменти;
 xi)
 осигуряване и предаване на финансова информация, обработка на финансови данни и свързаното с това програмно осигуряване; или
 xii)
 консултантски, посреднически и други спомагателни финансови услуги по всички дейности, включени в подточки i) — xi), включително кредитни референции и анализи, проучвания на


text:
инвестиции и портфейли от ценни книжа и консултации относно тях, както и консултации във връзка с придобиването и с корпоративното преструктуриране и стратегия;
 доставчик на финансови услуги означава лице от една от страните, което извършва стопанска дейност по предоставяне на финансови услуги на територията на тази страна, без в това понятие да се включват публичноправните субекти;
 инвестиция означава „инвестиция“ по смисъла на член 8.1 (Определения), с изключение на посочените в същия член „заеми“ и „дългови инструменти“, за които, за целите на настоящата глава, важи следното:
 а)
 заем на финансова институция или дългов инструмент, емитиран от финансова институция, представлява инвестиция в посочената финансова институция само ако се третира като собствен капитал от страната, на чиято територия се намира финансовата институция; и
 б)
 отпуснат заем или притежаван дългов инструмент от финансова институция, различен от заем или дългов инструмент на финансова институция, посочен в буква а), не представлява инвестиция;
 В интерес на правната сигурност се уточнява, че:
 в)
 осма глава (Инвестиции) се прилага за заем или дългов инструмент, доколкото той не попада в обхвата на настоящата глава; и
 г)
 отпуснат заем или притежаван дългов инструмент от трансграничен доставчик на финансови услуги, различен от заем на финансова институция или дългов инструмент, емитиран от финансова институция, представлява инвестиция за целите на осма глава (Инвестиции), ако въпросният заем или дългов инструмент отговаря на критериите за инвестиции, определени в член 8.1 (Определения);
 инвеститор означава „инвеститор“ съгласно определението в член 8.1 (Определения);
 нова финансова услуга означава финансова услуга, която не се предоставя на територията на една от страните, но се предоставя на територията на другата страна и включва всяка нова форма на предоставяне на финансова услуга или продажбата на финансов продукт, който не се продава на територията на страната;
 лице от една от страните означава „лице от една от страните“ съгласно определението в член 1.1 (Определения с общо приложение), като В интерес на правната сигурност се уточнява, че в понятието не се включва клон на предприятие от трета държава;
 публичноправен субект означава:
 а)
 правителство, централна банка или монетарна институция на една от страните, или субект, собственост на една от страните или контролиран от нея, който основно е ангажиран с изпълнението на управленски функции или с дейности с управленска цел, с изключение на субекти, занимаващи се по принцип с предлагането на финансови услуги при търговски условия; или
 б)
 частноправен субект, изпълняващ функции, обичайно изпълнявани от централна банка или монетарна институция, когато упражнява въпросните функции; и
 саморегулираща се организация означава всяка неправителствена организация, включително всяка борса или пазар на ценни книжа или на фючърси, клирингова агенция, друга организация или асоциация, която упражнява собствени или делегирани регулаторни правомощия или правомощия за надзор над доставчиците на финансови услуги или финансовите институции.
 Член 13.2
 Приложно поле
 1. Настоящата глава се прилага за мерки, приети или запазени в сила от някоя от страните във връзка със:
 а)
 финансовите институции от другата страна;
 б)
 инвеститор от другата страна, както и инвестиция на този инвеститор, във финансова институция на територията на другата страна; и
 в)
 трансграничната търговия с финансови услуги.
 2. В интерес на правната сигурност


text:
се уточнява, че разпоредбите на осма глава (Инвестиции) се прилагат по отношение на:
 а)
 мярка във връзка с инвеститор от една от страните, както и с инвестиция на този инвеститор, в доставчик на финансови услуги, който не е финансова институция; и
 б)
 мярка, различна от мярка във връзка с предоставянето на финансови услуги, във връзка с инвеститор от една от страните или с инвестиция на този инвеститор във финансова институция.
 3. Член 8.10 (Третиране на инвеститорите и на попадащите в обхвата инвестиции), член 8.11 (Обезщетяване за загуби), член 8.12 (Отчуждаване), член 8.13 (Прехвърляния), член 8.14 (Суброгация), член 8.16 (Отказ за предоставяне на предимства) и член 8.17 (Формални изисквания) се инкорпорират в настоящата глава и стават част от нея.
 4. Раздел Е от осма глава (Разрешаване на инвестиционни спорове между инвеститори и държави) се инкорпорира в настоящата глава и става част от нея единствено по отношение на искове, в които се твърди, че някоя от страните е нарушила член 13.3 или член 13.4 по отношение на разширяването, ръководството, експлоатацията, управлението, поддържането, използването, владеенето и продажбата или разпореждането с финансова институция или с инвестиция във финансова институция, или член 8.10 (Третиране на инвеститорите и на попадащите в обхвата инвестиции), член 8.11 (Обезщетяване за загуби), член 8.12 (Отчуждаване), член 8.13 (Прехвърляния) или член 8.16 (Отказ за предоставяне на предимства)
 5. Настоящата глава не се прилага за мерки, приети или запазени в сила от някоя от страните във връзка със:
 а)
 дейности или услуги, представляващи част от публична пенсионна схема или от законоустановена система за социална сигурност; или
 б)
 дейности или услуги, осъществявани за сметка на страната, с гаранцията или при използване на финансовите ресурси на страната, включително нейните публичноправни субекти,
 с уговорката, че настоящата глава се прилага дотолкова, доколкото някоя от страните допуска дейностите или услугите, посочени в буква а) или б), да бъдат осъществявани от нейните финансови институции в конкуренция с публичноправен субект или с финансова институция.
 6. Дванадесета глава (Вътрешна нормативна уредба) се инкорпорира в настоящата глава и става част от нея. В интерес на правната сигурност се уточнява, че член 12.3 (Лицензионни и квалификационни изисквания и процедури) се прилага по отношение на упражняването на законоустановената свобода на преценка от страна на финансовите регулаторни органи на страните.
 7. Разпоредбите на дванадесета глава (Вътрешна нормативна уредба), инкорпорирани в настоящата глава съгласно параграф 6, не се прилагат по отношение на лицензионните изисквания, лицензионните процедури, квалификационните изисквания или квалификационните процедури:
 a)
 съгласно несъответстваща на изискванията мярка, запазена в сила от Канада, съгласно посоченото в нейния списък към приложение III-А;
 б)
 съгласно несъответстваща на изискванията мярка, запазена в сила от Европейския съюз, съгласно посоченото в неговия списък към приложение I, доколкото такава мярка се отнася до финансови услуги; и
 в)
 съгласно посоченото в член 12.2 (Приложно поле), параграф 2, буква б), доколкото такава мярка се отнася до финансови услуги.
 Член 13.3
 Национално третиране
 1. Член 8.6 (Национално третиране) се инкорпорира в настоящата глава и става част от нея, и се прилага за третирането на финансови институции и на инвеститори от другата страна и на техните


text:
инвестиции във финансови институции.
 2. Третирането, предоставяно от някоя от страните на нейните собствени инвеститори и на инвестициите на нейните собствени инвеститори съгласно член 8.6 (Национално третиране), означава третирането, предоставяно на нейните собствени финансови институции и на инвестициите на нейните собствени инвеститори във финансови институции.
 Член 13.4
 Третиране като най-облагодетелствана нация
 1. Член 8.7 (Третиране като най-облагодетелствана нация) се инкорпорира в настоящата глава и става част от нея, и се прилага за третирането на финансови институции и на инвеститори от другата страна и на техните инвестиции във финансови институции.
 2. Третирането, предоставяно от някоя от страните на инвеститори от трета държава и на инвестиции на инвеститори от трета държава съгласно член 8.7 (Третиране като най-облагодетелствана нация), параграфи 1 и 2, означава третирането, предоставяно на финансови институции на трета държава и на инвестиции на инвеститори от трета държава във финансови институции.
 Член 13.5
 Признаване на пруденциални мерки
 1. Страна може да признае пруденциална мярка на трета държава при прилагането на мярка, попадаща в обхвата на настоящата глава. Това признаване може да бъде:
 а)
 предоставено едностранно;
 б)
 постигнато чрез хармонизация или по друг начин; или
 в)
 на основание на споразумение или договореност с третата държава.
 2. Страна, предоставяща признаване на пруденциална мярка, трябва да даде подходяща възможност на другата страна да докаже, че съществуват обстоятелства, при които е налице или ще бъде налице равностойност на нормативната уредба, надзора, прилагането на нормативната уредба и ако е целесъобразно, на процедурите относно обмена на информация между страните.
 3. Ако страна признае пруденциална мярка съгласно параграф 1, буква в) и ако съществуват описаните в параграф 2 обстоятелства, страната трябва да даде подходяща възможност на другата страна да договори присъединяването си към споразумението или договореността, или да договори сравнимо споразумение или сравнима договореност.
 Член 13.6
 Достъп до пазара
 1. По отношение на финансова институция от другата страна или по отношение на достъпа до пазара чрез установяването на финансова институция от инвеститор от другата страна, никоя от страните не приема и не запазва в сила — независимо дали се касае за цялата територия на страната или за територия на национално, провинциално, териториално, регионално или местно равнище на управление — мярка, с която:
 а)
 се налагат ограничения по отношение на:
 i)
 броя на финансовите институции, независимо дали под формата на количествени квоти, монополи, доставчици на услуги с изключителни права или на изискването за тест за икономическа необходимост;
 ii)
 общата стойност на сделките по финансовите услуги или активи, под формата на количествени квоти или на изискването за тест за икономическа необходимост;
 iii)
 общия брой на операциите в областта на финансовите услуги или общото количество на предоставените услуги, изразени като определени количествени единици, под формата на квоти или на изискването за тест за икономическа необходимост;
 iv)
 участието на чуждестранен капитал от гледна точка на лимита на максималния размер на чуждестранно акционерно участие във финансови институции или общата стойност на отделните или съвкупните чуждестранни инвестиции във финансови институции; или
 v)
 общия брой физически лица, които могат да бъдат наети в рамките на определен сектор на финансовите услуги или които дадена финансова институция


text:
може да наеме и които са необходими за предоставянето на определена финансова услуга и са пряко свързани с нейното предоставяне, под формата на количествени квоти или на изискването за тест за икономическа необходимост; или
 б)
 се ограничават видовете правни субекти или се изискват специфични видове правни субекти или съвместни предприятия, посредством които финансова институция може да упражнява стопанска дейност.
 2. Член 8.4 (Достъп до пазара), параграф 2 се инкорпорира в настоящия член и става част от него.
 3. В интерес на правната сигурност се уточнява, че:
 а)
 страна може да налага ред, условия и процедури относно разрешаването на установяване и разширяване на дадено търговско присъствие дотолкова, доколкото с това не се заобикаля задължението на страната по параграф 1 и при условие че те са съвместими с другите разпоредби на настоящата глава; и
 б)
 настоящият член не възпрепятства никоя от страните да изисква от финансова институция да предоставя определени финансови услуги посредством отделни правни субекти ако, съгласно правото на страната, наборът от финансови услуги, предоставян от финансовата институция, не може да бъде предоставен посредством един субект.
 Член 13.7
 Трансгранично предоставяне на финансови услуги
 1. Член 9.3 (Национално третиране), член 9.4 (Формални изисквания) и член 9.6 (Достъп до пазара) се инкорпорират в настоящата глава и стават част от нея, и се прилагат за третирането на трансграничните доставчици на финансови услуги, предоставящи финансовите услуги, посочени в приложение 13-А.
 2. Третирането, предоставяно от дадена страна на нейните собствени доставчици на услуги и услуги съгласно член 9.3 (Национално третиране), параграф 2, означава третирането, предоставяно на нейните собствени доставчици на финансови услуги и финансови услуги.
 3. Мерките, които никоя от страните не може да приема или да запазва в сила по отношение на доставчици на услуги и услуги от другата страна съгласно член 9.6 (Достъп до пазара), означава мерки по отношение на трансгранични доставчици на финансови услуги от другата страна, предоставящи финансови услуги.
 4. Член 9.5 (Третиране като най-облагодетелствана нация) се инкорпорира в настоящата глава и става част от нея, и се прилага за третирането на трансгранични доставчици на финансови услуги от другата страна.
 5. Третирането, предоставяно от дадена страна на доставчици на услуги и на услуги от трета държава съгласно член 9.5 (Третиране като най-облагодетелствана нация), означава третирането, предоставяно на доставчици на финансови услуги от трета държава и на финансови услуги от трета държава.
 6. Всяка от страните разрешава на лицата, намиращи се на нейната територия, и на своите граждани, независимо от това къде се намират, да закупуват финансови услуги от трансгранични доставчици на финансови услуги от другата страна, намиращи се на територията на въпросната друга страна. С това задължение не се изисква от дадена страна да разрешава на такива доставчици да упражняват стопанска дейност или извършват промоционална дейност на нейната територия. Всяка от страните може да определя значението на изразите „упражняване на стопанска дейност“ и „извършване на промоционална дейност“ за целите на настоящия член, в съответствие с параграф 1.
 7. За посочените в приложение 13-А финансови услуги всяка от страните разрешава на трансграничните доставчици на финансови услуги от другата страна да предлагат финансова услуга


text:
— след отправяне на искане или уведомление до съответния регулатор, ако това се изисква — чрез всякакви нови форми на предоставяне, или да продават финансови продукти, които не се продават на територията на страната, когато първата страна разрешава на своите собствени доставчици на финансови услуги да предлагат такива услуги или да продават такива продукти съгласно своето право в подобни ситуации.
 Член 13.8
 Висше ръководство и съвети на директорите
 Никоя от страните не може да изисква дадена финансова институция от другата страна да назначава за членове на висшето ръководство или на съвета на директорите физически лица, които да бъдат с национална принадлежност към конкретна държава.
 Член 13.9
 Изисквания за постигнати резултати
 1. Страните следва да договорят по отношение на инвестициите във финансовите институции такива дисциплиниращи разпоредби относно изискванията за постигнати резултати, каквито се съдържат в член 8.5 (Изисквания за постигнати резултати).
 2. Ако три години след влизането в сила на настоящото споразумение страните не се споразумеят относно такива дисциплиниращи разпоредби, по искане на една от страните член 8.5 (Изисквания за постигнати резултати) следва да се инкорпорира в настоящата глава и да стане част от нея, и да се прилага за инвестициите във финансови институции. За тази цел понятието „инвестиция“ в член 8.5 (Изисквания за постигнати резултати) означава „инвестиция във финансова институция на нейната територия“.
 3. В срок от 180 дни след успешното договаряне от страните на дисциплиниращите разпоредби относно изискванията за резултатност съгласно параграф 1 или след отправено от някоя от страните искане за инкорпориране на член 8.5 (Изисквания за постигнати резултати) в настоящата глава съгласно параграф 2, според случая, всяка от страните може да измени своя списък, както се изисква. Всяко изменение трябва да бъде ограничено до изброяването на резерви относно съществуващите мерки, които не са в съответствие със задължението за изисквания за постигнати резултати съгласно настоящата глава, за Канада — в раздел А от нейния списък към приложение III, а за Европейския съюз — в неговия списък към приложение I. Член 13.10, параграф 1 се прилага за такива мерки по отношение на дисциплиниращите разпоредби относно изискванията за резултатност, договорени съгласно параграф 1, или на член 8.5 (Изисквания за постигнати резултати), инкорпориран в настоящата глава съгласно параграф 2, според случая.
 Член 13.10
 Резерви и изключения
 1. Членове 13.3, 13.4, 13.6 и 13.8 не се прилагат по отношение на:
 а)
 съществуваща несъответстваща на изискванията мярка, запазена в сила от една от страните на равнището на:
 i)
 Европейския съюз, съгласно изложеното в неговия списък към приложение I;
 ii)
 управление на национално равнище, съгласно изложеното от Канада в раздел А от нейния списък към приложение III или от Европейския съюз в неговия списък към приложение I;
 iii)
 управление на провинциално, териториално или регионално равнище, съгласно изложеното от Канада в раздел А от нейния списък към приложение III или от Европейския съюз в неговия списък към приложение I; или
 iv)
 управление на местно равнище;
 б)
 продължаването или незабавното подновяване на несъответстваща на изискванията мярка, посочена в буква а); или
 в)
 изменение на несъответстваща на изискванията мярка, посочена в буква а), доколкото изменението не намалява


text:
съответствието на мярката, съществувало непосредствено преди изменението, с членове 13.3, 13.4, 13.6 или 13.8.
 2. Член 13.7 не се прилага по отношение на:
 а)
 съществуваща несъответстваща на изискванията мярка, запазена в сила от една от страните на равнището на:
 i)
 Европейския съюз, съгласно изложеното в неговия списък към приложение I;
 ii)
 управление на национално равнище, съгласно изложеното от Канада в раздел А от нейния списък към приложение III или от Европейския съюз в неговия списък към приложение I;
 iii)
 управление на провинциално, териториално или регионално равнище, съгласно изложеното от Канада в раздел А от нейния списък към приложение III или от Европейския съюз в неговия списък към приложение I; или
 iv)
 управление на местно равнище;
 б)
 продължаването или незабавното подновяване на несъответстваща на изискванията мярка, посочена в буква а); или
 в)
 изменение на несъответстваща на изискванията мярка, посочена в буква а), доколкото изменението не намалява съответствието на мярката, съществувало до влизането в сила на настоящото споразумение, с член 13.7.
 3. Членове 13.3, 13.4, 13.6, 13.7 и 13.8 не се прилагат за мярка, която Канада приема или запазва в сила по отношение на финансови услуги, съгласно изложеното в раздел Б от нейния списък към приложение III, или за мярка, която Европейският съюз приема или запазва в сила по отношение на финансови услуги, съгласно изложеното в неговия списък към приложение II.
 4. Ако някоя от страните е формулирала резерва по член 8.4 (Достъп до пазара), член 8.5 (Изисквания за постигнати резултати), член 8.6 (Национално третиране), член 8.7 (Третиране като най-облагодетелствана нация), член 8.8 (Висше ръководство и съвети на директорите), член 9.3 (Национално третиране), член 9.5 (Третиране като най-облагодетелствана нация) или член 9.6 (Достъп до пазара) в своя списък към приложение I или II, резервата представлява и резерва по членове 13.3, 13.4, 13.6, 13.7 или 13.8, или по всякаква дисциплинираща разпоредба относно изискванията за постигнати резултати, договорени съгласно член 13.9, параграф 1, или инкорпорирани в настоящата глава съгласно член 13.9, параграф 2, според случая, дотолкова, доколкото въпросната мярка, сектор, подсектор или дейност, посочени в резервата, попадат в обхвата на настоящата глава.
 5. След датата на влизане в сила на настоящото споразумение никоя страна не може да приема мярка или поредица от мерки, които попадат в обхвата на раздел Б от списъка на Канада към приложение III или в обхвата на списъка на Европейския съюз към приложение II и които изискват, пряко или непряко, по причина на своята национална принадлежност даден инвеститор от другата страна да продаде или да се разпореди по друг начин с инвестиция, съществуваща към момента, в който мярката или серията от мерки станат ефективни.
 6. По отношение на правата върху интелектуална собственост дадена страна може да ползва дерогация от членове 13.3 и 13.4 и от всякаква дисциплинираща разпоредба относно трансфера на технологии във връзка с изискванията за постигнати резултати, договорени съгласно член 13.9, параграф 1, или инкорпорирани в настоящата глава съгласно член 13.9, параграф 2, според случая, ако ползването на дерогация е допустимо съгласно Споразумението ТРИПС, включително освобождаванията по Споразумението ТРИПС, приети съгласно член IX от Споразумението за СТО.
 7.


text:
Членове 13.3, 13.4, 13.6, 13.7, 13.8 и 13.9 не се прилагат по отношение на:
 а)
 възлагане, осъществявано от дадена страна, на поръчки за стоки или услуги, закупувани за целите на правителството, а не за търговска препродажба или с оглед използването им в предоставянето на стока или услуга за търговска продажба, независимо дали тези поръчки са „попадащи в обхвата поръчки“ по смисъла на член 19.2 (Приложно поле и обхват); или
 б)
 субсидии или държавно подпомагане във връзка с търговията с услуги, предоставяни от дадена страна.
 Член 13.11
 Ефикасно и прозрачно регулиране
 1. Всяка от страните гарантира, че всички мерки с общо приложение, за които се прилага настоящата глава, се управляват административно по обоснован, обективен и безпристрастен начин.
 2. Всяка от страните гарантира, че нейните законови и подзаконови актове, процедури и административни актове с общо приложение във връзка с всякакви въпроси, попадащи в обхвата на настоящата глава, в кратки срокове се публикуват или се предоставят на разположение по начин, който дава възможност на заинтересованите лица и на другата страна да се запознаят с тях. Доколкото това е възможно, всяка от страните:
 а)
 публикува предварително всякакви такива мерки, които предлага да приеме;
 б)
 предоставя на заинтересованите лица и на другата страна разумна възможност да направят коментари по така предложените мерки; и
 в)
 предоставя разумен срок от момента на окончателното публикуване на мерките до датата, от която те започват да пораждат действие.
 За целите на настоящата глава тези изисквания заменят залегналите в разпоредбите на член 27.1 (Публикуване).
 3. Всяка от страните поддържа или създава подходящи механизми за отговор в разумен срок на запитване от страна на заинтересовано лице относно мерки с общо приложение, попадащи в обхвата на настоящата глава.
 4. Когато инвеститор във финансова институция, трансграничен доставчик на услуги или финансова институция от другата страна подаде пълно заявление във връзка с предоставянето на финансови услуги, съответният регулаторен орган излиза с административно решение в разумен срок, обоснован от сложността на заявлението и от установения нормален срок за обработката на заявлението. За Канада този разумен срок е 120 дни. Регулаторният орган незабавно уведомява заявителя за решението. Ако не е практически възможно да се изготви решение в разумен срок, регулаторният орган незабавно уведомява заявителя за това и полага усилия да изготви решението възможно най-скоро. В интерес на правната сигурност се уточнява, че дадено заявление не се счита за пълно, докато не бъдат проведени всички съответни изслушвания и докато регулаторният орган не получи цялата необходима информация.
 Член 13.12
 Саморегулиращи се организации
 Ако една от страните изисква от финансова институция или от трансграничен доставчик на финансови услуги от другата страна да членува, да участва или да има достъп до саморегулираща се организация, за да предоставя финансова услуга във или към територията на тази страна, или ако страната предоставя предимство или преимущество при предоставянето на финансова услуга посредством саморегулираща се организация, то предявяващата тези изисквания страна трябва да гарантира, че саморегулиращата се организация спазва задълженията, произтичащи от настоящата глава.
 Член 13.13
 Системи за плащане и клиринг
 По реда и условията за предоставяне на национално третиране всяка от страните предоставя на


text:
доставчиците на финансови услуги от другата страна, установени на нейна територия, достъп до системите за плащане и клиринг, управлявани от дадена страна, или от субект, упражняващ делегирано му от страна държавно правомощие, както и до официалните механизми за финансиране и рефинансиране, които са на разположение в хода на обичайната стопанска дейност. Настоящият член не предоставя достъп до инструментите на кредитора от последна инстанция, с които разполага страната.
 Член 13.14
 Нови финансови услуги
 1. Всяка от страните, след отправяне на искане или уведомление до съответния регулатор, ако такова се изисква, разрешава на финансова институция от другата страна да предоставя всякакви нови финансови услуги, каквито първата страна би позволила да бъдат предоставяни, съгласно нейното право, от нейните собствени финансови институции в подобни ситуации.
 2. Всяка страна може да определя институционалната и правната форма, под която може да бъде предлагана новата финансова услуга, и може да изисква издаване на разрешение за предоставянето на такава услуга. Ако се изисква разрешение, решение се взема в разумен срок, като разрешението може да бъде отказано само от съображения за предпазливост.
 3. Настоящият член не възпрепятства финансова институция на една от страните да подаде заявление до другата страна с оглед евентуално разрешаване на предоставянето на финансова услуга, която не се предоставя на територията на нито една от страните. За въпросното заявление се прилага правото на страната, получила заявлението, а не задълженията по настоящия член.
 Член 13.15
 Предаване и обработка на информацията
 1. Всяка от страните позволява на финансова институция или на трансграничен доставчик на финансови услуги от другата страна да предава информация в електронен или друг формат, към и извън нейната територия, за целите на обработката на данни, когато такава обработка се изисква в рамките на обичайната дейност на финансовата институция или на трансграничния доставчик на финансови услуги.
 2. Всяка от страните поддържа подходящи защитни мерки за опазване на неприкосновеността на личния живот, по-специално по отношение на предаването на лични данни. Ако предаването на финансова информация включва лични данни, в тези случаи предаването се извършва в съответствие със законодателството, уреждащо защитата на личните данни на територията на страната, от която се предава информацията.
 Член 13.16
 Пруденциално изключение
 1. Настоящото споразумение не възпрепятства никоя от страните да приема или да запазва в сила разумни мерки от пруденциални съображения, включително:
 а)
 закрила на инвеститорите, вложителите, титулярите на полици или лицата, към които финансовата институция, трансграничният доставчик на финансови услуги или доставчикът на финансови услуги има фидуциарно задължение;
 б)
 запазването на безопасността, стабилността, интегритета или финансовата отговорност на финансова институция, трансграничен доставчик на финансови услуги или доставчик на финансови услуги; или
 в)
 гарантиране на интегритета и стабилността на финансовата система на дадена страна.
 2. Без да се засягат другите средства за пруденциално регулиране на трансграничната търговия с финансови услуги, всяка от страните може да изисква регистрация на трансграничните доставчици на финансови услуги от другата страна и на финансовите инструменти.
 3. При спазване на разпоредбите на членове 13.3 и 13.4 дадена страна може да забрани от пруденциални съображения конкретна финансова услуга или дейност. Такава забрана не може да се прилага за всички


text:
финансови услуги или за цял подсектор на финансовите услуги, като например банковите услуги.
 Член 13.17
 Специфични изключения
 1. Настоящото споразумение не се прилага по отношение на мерки, предприемани от публичноправен субект с цел осъществяване на монетарна или свързана с валутния курс политика. Настоящият параграф не засяга задълженията на страна по член 8.5 (Изисквания за постигнати резултати), член 8.13 (Прехвърляния) или член 13.9.
 2. Настоящото споразумение не изисква от никоя от страните да предоставя или да разрешава достъп до информация за дейностите и сметките на отделни клиенти, трансгранични доставчици на финансови услуги и финансови институции или до всякаква поверителна информация, чието евентуално разгласяване би възпрепятствало прилагането на специфични мерки във връзка с регулаторни и надзорни разпоредби или закони, или по друг начин би противоречало на обществения интерес, или би накърнило законни търговски интереси на конкретни предприятия.
 Член 13.18
 Комитет по финансовите услуги
 1. Комитетът по финансовите услуги, създаден съгласно член 26.2, параграф 1, буква е) (Специализирани комитети), се състои от представители на органите, отговарящи за политиката в областта на финансовите услуги, с експертни знания в сферата, попадаща в обхвата на настоящата глава. За Канада представител в Комитета е длъжностно лице от Министерство на финансите на Канада или от неговия правоприемник.
 2. Комитетът по финансовите услуги взема решения по взаимно съгласие.
 3. Комитетът по финансовите услуги заседава веднъж годишно или с определена от него друга периодичност и изпълнява функции, свързани със:
 а)
 надзора по прилагането на настоящата глава;
 б)
 провеждането на диалог по отношение на регулирането на сектора на финансовите услуги с цел да се подобри взаимното познаване на съответните регулаторни системи на страните и да се осъществява сътрудничество при разработването на международни стандарти, примери за което са дадени в текста на Договореността относно диалога по отношение на регулирането на сектора на финансовите услуги, фигуриращ в приложение 13-В; и
 в)
 прилагането на член 13.21.
 Член 13.19
 Консултации
 1. Една от страните може да поиска консултации с другата страна по всякакви произтичащи от настоящото споразумение въпроси, които засягат финансовите услуги. Другата страна разглежда добронамерено така отправеното искане.
 2. Всяка от страните гарантира, че длъжностните лица в състава на нейната делегация за участие в консултации съгласно параграф 1, имат съответните експертни знания в областта, попадаща в обхвата на настоящата глава. За Канада това означава длъжностни лица от Министерство на финансите на Канада или от неговия правоприемник.
 Член 13.20
 Уреждане на спорове
 1. За уреждане на спорове, възникващи във връзка с настоящата глава, се прилага двадесет и девета глава (Уреждане на спорове), с измененията съгласно настоящия член.
 2. Ако страните не успеят да се споразумеят за състава на арбитражния състав, сформиран за разглеждане на спор, възникнал във връзка с настоящата глава, се прилага член 29.7 (Състав на арбитражния състав). Независимо от това всички препратки към списъка на арбитрите, съставен съгласно член 29.8 (Списък на арбитрите), се разбират като препратки към списъка на арбитрите, съставен съгласно настоящия член.
 3. Съвместният комитет по ВИТС може да състави списък от най-малко 15 лица, избрани въз основа на тяхната обективност, надеждност и способност за разумна преценка, които желаят и


text:
са способни да изпълняват функциите на арбитри. Списъкът съдържа три подсписъка: по един подсписък за всяка страна и един подсписък с лица, които не са граждани на нито една от страните, които да изпълняват функциите на председатели. Всеки подсписък съдържа най-малко пет лица. Съвместният комитет по ВИТС може да подложи на преглед списъка по всяко време и следи списъкът да е в съответствие с настоящия член.
 4. Включените в списъка арбитри трябва да имат експертни знания или опит във връзка със законовите или подзаконовите актове в областта на финансовите услуги или с прилагането на тези актове, което може да включва нормативната уредба относно доставчиците на финансови услуги. Арбитрите, изпълняващи функциите на председатели, трябва да имат опит и като съветници, членове на експертна група или арбитри в производства по уреждане на спорове. Арбитрите трябва да са независими, да изпълняват функциите си в личното си качество и да не приемат инструкции от нито една организация или правителство. Те трябва да спазват кодекса за поведение, фигуриращ в приложение 29-Б (Кодекс за поведение).
 5. В случай че арбитражен състав констатира, че дадена мярка не е в съответствие с настоящото споразумение и че мярката засяга:
 а)
 сектора на финансовите услуги и всеки друг сектор, страната ищец може да спре предоставянето в сектора на финансовите услуги на предимства, които оказват въздействие, равностойно на въздействието на въпросната мярка в сектора на финансовите услуги на страната; или
 б)
 само сектор, различен от сектора на финансовите услуги, страната ищец не може да спре предоставянето на предимства в сектора на финансовите услуги.
 Член 13.21
 Инвестиционни спорове в сферата на финансовите услуги
 1. Раздел Е от осма глава (Разрешаване на инвестиционни спорове между инвеститори и държави), с направените с настоящия член и с приложение 13-Б изменения, се прилага за:
 а)
 инвестиционни спорове, отнасящи се до мерки, за които се прилага настоящата глава, и в които инвеститор твърди, че страна е действала в нарушение на член 8.10 (Третиране на инвеститорите и на попадащите в обхвата инвестиции), член 8.11 (Обезщетяване за загуби), член 8.12 (Отчуждаване), член 8.13 (Прехвърляния), член 8.16 (Отказ за предоставяне на предимства), член 13.3 или член 13.4; или
 б)
 инвестиционни спорове, започнати по реда на раздел Е от осма глава (Разрешаване на инвестиционни спорове между инвеститори и държави), при които се прави позоваване на член 13.16, параграф 1.
 2. В случай на инвестиционен спор по параграф 1, буква а) или ако ответникът се позове на член 13.16, параграф 1 в срок от 60 дни от подаването на подаването на иск до Съда съгласно член 8.23 (Предявяване на иск пред Съда), в съответствие с член 8.27, параграф 7 (Сформиране на Съда) се сформира състав на Съда измежду лицата в списъка, съставен съгласно член 13.20, параграф 3. Ако ответникът се позове на член 13.16, параграф 1 в срок от 60 дни от подаването на иск, когато става въпрос за инвестиционен спор, различен от спор по параграф 1, буква а), приложимият срок за сформирането на състав на Съда в съответствие с член 8.27, параграф 7 (Сформиране на Съда) започва да тече от датата,


text:
на която ответникът се позове на член 13.16, параграф 1. Ако Съвместният комитет по ВИТС не определи съдиите по реда на член 8.27, параграф 2 (Сформиране на Съда) в срока, предвиден в член 8.27, параграф 17 (Сформиране на Съда), която и да било от страните по спора може да поиска от генералния секретар на Международния център за разрешаване на инвестиционни спорове (ICSID) да избере членовете на Съда измежду лицата в списъка, съставен съгласно член 13.20. Ако към датата на подаване на иска по реда на член 8.23 (Предявяване на иск пред Съда) списъкът по член 13.20 не е съставен, генералният секретар на ICSID избира членовете на Съда измежду лицата, предложени от едната или от двете страни, в съответствие с член 13.20.
 3. Ответникът може писмено да отнесе въпроса до Комитета по финансовите услуги, който да излезе с решение дали и до каква степен изключението съгласно член 13.16, параграф 1 представлява валидна защита по отношение на иска. Такова отнасяне на въпроса трябва да се направи не по-късно от определената от Съда дата, на която ответникът трябва да представи своето писмено насрещно изявление. Ако ответникът отнесе въпроса до Комитета по финансовите услуги съгласно настоящия параграф, спират да текат сроковете или се спират производствата, посочени в раздел Е от осма глава (Разрешаване на инвестиционни спорове между инвеститори и държави).
 4. При отнасяне на въпрос съгласно параграф 3 съответният комитет — Комитетът по финансовите услуги или Съвместният комитет по ВИТС, според случая, може да вземе съвместно решение дали и до каква степен позоваването на член 13.16, параграф 1 представлява валидна защита по отношение на иска. Комитетът по финансовите услуги или Съвместният комитет по ВИТС, според случая, предава копие от съвместното решение на инвеститора и на Съда, ако такъв е сформиран. Ако заключението в съвместното решение е, че позоваването на член 13.16, параграф 1 представлява валидна защита по отношение на всички части на иска в тяхната цялост, се счита, че инвеститорът е оттеглил иска си и е направил отказ от него в съответствие с член 8.35 (Отказ от иск). Ако заключението в съвместното решение е, че позоваването на член 13.16, параграф 1 представлява валидна защита по отношение само на части от иска, то по отношение на тези части от иска съвместното решение е задължително за Съда. В този случай описаното в параграф 3 спиране на сроковете или на производствата престава да се прилага и инвеститорът може да продължи с останалите части от иска.
 5. Ако Съвместният комитет по ВИТС не вземе съвместно решение в срок от три месеца от датата, на която въпросът е бил отнесен до него от Комитета по финансовите услуги, описаното в параграф 3 спиране на сроковете или на производствата престава да се прилага и инвеститорът може да продължи със своя иск.
 6. По искане на ответника Съдът може да реши като предварителен въпрос дали и до каква степен позоваването на член 13.16, параграф 1 представлява валидна защита по отношение на иска. Пропуск на ответника да се възползва от възможността да отправи такова искане не накърнява правото му да се позове на


text:
член 13.16, параграф 1 в своя защита на по-късен етап от производството. Съдът не прави неблагоприятен извод от факта, че Комитетът по финансовите услуги или Съвместният комитет по ВИТС не е достигнал до съвместно решение в съответствие с приложение 13-Б.
 ЧЕТИРИНАДЕСЕТА ГЛАВА
 Услуги по международен морски транспорт
 Член 14.1
 Определения
 За целите на настоящата глава:
 услуги по митническо оформяне или услуги по митническо посредничество означава изпълняването, срещу възнаграждение или по договор, на митническите формалности относно вноса, износа или посредством превоза на товари, независимо от това дали тези услуги представляват основната или вторичната дейност на доставчика на услуги;
 услуги по подреждане и складиране на контейнери означава съхраняването, уплътняването, демонтирането или поправката на контейнери и предоставянето им за изпращане на товари, независимо дали в пристанищните райони или на сушата;
 многомодална или„от врата до врата“ транспортна операция означава превозването на товари с единен транспортен документ при използване на повече от един вид транспорт, включително международна отсечка по море;
 услуги за фидерни превози означава предварителното и последващото транспортиране по море на международни товари, включително в контейнери, като товари на части и сухи или течни насипни товари, между пристанища, намиращи се на територията на една от страните. В интерес на правната сигурност се уточнява, че по отношение на Канада услугите за фидерни превози може да включват транспортирането между морето и вътрешните води, съгласно определението за „вътрешни води“ в Customs Act, R.S.C. 1985, c.1 (2nd Supp.) (Закон за митниците);
 международни товари означава товари, транспортирани чрез морски плавателни съдове между пристанище на една от страните и пристанище на другата страна или на трета държава, или между пристанище на държава — членка на Европейския съюз, и пристанище на друга държава — членка на Европейския съюз;
 услуги по международен морски транспорт означава превоз на пътници или товари чрез морски плавателен съд между пристанище на една от страните и пристанище на другата страна или на трета държава, или между пристанище на държава — членка на Европейския съюз, и пристанище на друга държава — членка на Европейския съюз, както и директно договаряне с доставчици на други услуги в областта на транспорта с цел осъществяване на многомодална или „от врата до врата“ транспортна операция, но не и предоставянето на такива други услуги в областта на транспорта;
 доставчици на услуги по международен морски транспорт означава:
 а)
 предприятие на една от страните, съгласно определението в член 1.1 (Определения с общо приложение), и клон на всякакъв такъв субект; или
 б)
 предприятие, съгласно определението в член 1.1 (Определения с общо приложение), на трета държава, притежавано или контролирано от граждани на една от страните, ако неговите плавателни съдове са регистрирани в съответствие със законодателството на въпросната страна и плават под знамето на тази страна; или
 в)
 клон на предприятие на трета държава, осъществяващо съществена стопанска дейност на територията на една от страните, който се занимава с предоставянето на услуги по международен морски транспорт. В интерес на правната сигурност се уточнява, че осма глава (Инвестиции) не се прилага по отношение на такъв клон;
 услуги на морски агенции означава представляването в качеството на агент в дадена географска зона на


text:
търговските интереси на една или няколко морски линии или корабоплавателни дружества за следните цели:
 а)
 маркетинг и продажба на услуги за морски транспорт и на свързани услуги, от оформяне на офертата до фактурирането, издаване на коносаменти от името на дружествата, покупка и препродажба на необходимите свързани услуги, подготовка на документите и предоставяне на необходимата търговска информация; и
 б)
 организиране, от името на дружествата, на временния престой на плавателния съд или поемането на товари при необходимост;
 спомагателни морски услуги означава услуги по обработка на товари за морски транспорт, услуги по митническо оформяне, услуги по подреждане и складиране на контейнери, услуги на морски агенции, морски спедиторски услуги и услуги по съхранение и складиране;
 услуги по обработка на товари за морски транспорт означава осъществяването, организирането и надзора на:
 а)
 товаренето или разтоварването на товари на или от кораб;
 б)
 закрепването или освобождаването на товар; и
 в)
 приемането или предаването и съхраняването на товари преди експедирането или след разтоварването им,
 от пристанищни дружества или дружества — оператори на терминал, но не включва дейностите на докерите, в случаите, в които тази работна сила е организирана независимо от пристанищните дружества или дружествата — оператори на терминал;
 морски спедиторски услуги означава организирането и контролът на дейностите по превоз от името на изпращачите, посредством предоставянето на такива услуги като уреждането на транспортни и свързани услуги, групиране и опаковане на товари, изготвяне на документи и предоставяне на необходимата търговска информация;
 услуги по съхранение и складиране означава услуги по съхранение на замразени или охладени стоки, услуги по складирането на течности или газове в резервоари и други услуги по съхранение или складиране.
 Член 14.2
 Приложно поле
 1. Настоящата глава се прилага за мерки, приети или запазени в сила от някоя от страните във връзка с предоставянето на услуги по международен морски транспорт (22). В интерес на правната сигурност се уточнява, че такива мерки са обект също така на осма глава (Инвестиции) и девета глава (Трансгранична търговия с услуги), според случая.
 2. В интерес на правната сигурност се уточнява, че в допълнение към член 8.6 (Национално третиране), член 8.7 (Третиране като най-облагодетелствана нация), член 9.3 (Национално третиране) и член 9.5 (Третиране като най-облагодетелствана нация), никоя от страните не може да приема или да запазва в сила мерки по отношение на:
 а)
 плавателен съд, предоставящ услуга по международен морски транспорт и плаващ под знамето на другата страна (23); или
 б)
 доставчик на услуги по международен морски транспорт от другата страна,
 с които предоставя третиране, което е по-малко благоприятно от третирането, предоставяно от тази страна в подобни ситуации на нейните собствени плавателни съдове или доставчици на услуги по международен морски транспорт, или на плавателни съдове или доставчици на услуги по международен морски транспорт от трета държава, по отношение на:
 а)
 достъпа до пристанища;
 б)
 използването на пристанищната инфраструктура и услуги, като теглене на буксир и пилотаж;
 в)
 използването на допълнителни морски услуги, както и налагането на свързаните с тях такси и налози;
 г)
 достъпа до митническите съоръжения; или
 д)
 предоставянето на корабни стоянки и на съоръжения за товарене и разтоварване (24).
 Член 14.3
 Задължения


text:
1. Всяка от страните позволява на доставчиците на услуги по международен морски транспорт от другата страна да преместват своите собствени или взети под наем празни контейнери между пристанищата на първата страна, когато това се прави безвъзмездно.
 2. Всяка от страните позволява на доставчиците на услуги по международен морски транспорт от другата страна да предоставят услуги за фидерни превози между пристанищата на първата страна.
 3. Никоя от страните не може да приема или да запазва в сила договореност за споделяне на превоза на товари с трета държава по отношение на каквито и да било услуги по международен морски транспорт, включително отнасящи се до търговията със сухи и течни насипни товари и редовните търговски линии.
 4. Никоя от страните не може да приема или да запазва в сила мерки, с които се изисква всички или част от каквито и да било международни товари да бъдат превозвани изключително от плавателни съдове, регистрирани в съответната страна или притежавани или контролирани от граждани на съответната страна.
 5. Никоя от страните не може да приема или да запазва в сила мерки, с които възпрепятства доставчиците на услуги по международен морски транспорт от другата страна да договарят многомодални или „от врата до врата“ транспортни операции директно с други доставчици на услуги по транспорт.
 Член 14.4
 Резерви
 1. Член 14.3 не се прилага по отношение на:
 а)
 съществуваща несъответстваща на изискванията мярка, запазена в сила от една от страните на равнището на:
 i)
 Европейския съюз, съгласно изложеното в неговия списък към приложение I;
 ii)
 национално правителство, съгласно изложеното в списъка на тази страна към приложение I;
 iii)
 управление на провинциално, териториално или регионално равнище, съгласно изложеното в списъка на тази страна към приложение I; или
 iv)
 управление на местно равнище;
 б)
 продължаването или незабавното подновяване на несъответстваща на изискванията мярка, посочена в буква а); или
 в)
 изменение на несъответстваща на изискванията мярка, посочена в буква а), доколкото изменението не намалява съответствието на мярката, съществувало непосредствено преди изменението, с член 14.3.
 2. Член 14.3 не се прилага за мярка, която дадена страна приема или запазва в сила по отношение на сектори, подсектори или дейности, съгласно изложеното в нейния списък към приложение II.
 ПЕТНАДЕСЕТА ГЛАВА
 Далекосъобщения
 Член 15.1
 Определения
 За целите на настоящата глава:
 връзка за принос означава връзка за предаване на радио- и телевизионни сигнали до център за програмна продукция;
 разходоориентиран означава основаващ се на разходите и може да включва различни методологии за изчисляване на разходите за различните съоръжения или услуги;
 предприятие означава „предприятие“ съгласно определението в член 8.1 (Определения);
 основни съоръжения означава съоръжения на обществена далекосъобщителна преносна мрежа или услуга, които:
 а)
 се предоставят изключително или основно от един или от ограничен брой доставчици; и
 б)
 не могат да бъдат икономически или технически заместени по приемлив начин за предоставянето на услуга;
 взаимно свързване означава свързването на доставчици, осигуряващи обществени далекосъобщителни преносни мрежи или услуги, с цел да се позволи на потребителите на даден доставчик да общуват с потребителите на друг доставчик и да имат достъп до услугите, предоставяни от друг доставчик;
 вътрешнофирмени комуникации означава далекосъобщенията, чрез които дадено


text:
предприятие осъществява общуването в рамките на предприятието или със или между своите дъщерни дружества, клонове и — съобразно законодателството на дадена страна — свързани дружества, но не включва търговските или нетърговските услуги, които се предоставят на предприятия, които не са свързани дъщерни дружества, клонове или свързани дружества, или които се предлагат на клиенти или на потенциални клиенти. За целите на настоящото определение понятията „дъщерни дружества“, „клонове“ и където е приложимо, „свързани дружества“, са съгласно определеното от всяка от страните;
 линии под наем означава далекосъобщителни съоръжения между две или повече определени точки, които са заделени за специално определена употреба или за да бъдат на разположение на конкретен клиент или на други потребители по избор на клиента;
 основен доставчик означава доставчик, който има способността съществено да въздейства на условията за участие, по отношение на цената и предлагането, на съответния пазар на обществени далекосъобщителни преносни мрежи или услуги, в резултат на:
 а)
 контрол върху основни съоръжения; или
 б)
 използване на позициите си на пазара;
 крайна точка на мрежата означава физическият терминал, при който потребител получава достъп до обществена далекосъобщителна преносна мрежа;
 преносимост на номерата означава възможността крайните потребители на обществени далекосъобщителни преносни услуги да запазват, на същото географско положение, същите телефонни номера без влошаване на качеството, надеждността или удобството, когато преминават от един към друг доставчик на сходни обществени далекосъобщителни преносни услуги;
 обществена далекосъобщителна преносна мрежа означава инфраструктурата за обществени далекосъобщения, която позволява осъществяването на далекосъобщения между и сред определени крайни точки на мрежата;
 обществена далекосъобщителна преносна услуга означава далекосъобщителна преносна услуга, за която една от страните изисква, изрично или фактически, да бъде предлагана на обществеността на общо основание, което включва предаване в реално време на предоставена от клиент информация между две или повече точки, без по веригата да настъпва каквато и да е промяна във формата или съдържанието на информацията на клиента. Тази услуга може да включва, наред с друго, гласови телефонни услуги, услуги по пренос на данни с пакетна комутация, услуги по пренос на данни с верижна комутация, телексни, телеграфни, факсимилни услуги, услуги на частни линии под наем, мобилни и персонални комуникационни услуги и системи;
 регулаторен орган означава структурата, отговаряща за регулирането на далекосъобщенията;
 далекосъобщителни услуги означава всички услуги, състоящи се в предаването и приемането на сигнали чрез всякакви електромагнитни средства, и изключва стопанската дейност, изразяваща се в предоставяне на съдържание чрез далекосъобщителни средства; и
 потребител означава предприятие или физическо лице, което ползва или иска да получи публично достъпна далекосъобщителна услуга.
 Член 15.2
 Приложно поле
 1. Настоящата глава се прилага за мерки, приети или запазени в сила от някоя от страните и свързани с далекосъобщителни мрежи или услуги, при запазване на правото на дадена страна да ограничи предлагането на услуга в съответствие с резервите си, както е посочено в нейния списък към приложение I или II.
 2. Настоящата глава не се прилага за мерки на страна, засягащи предаването чрез каквито и да било далекосъобщителни средства, включително телевизионно и радиоразпръскване и кабелно разпространение, на радио- или телевизионни програми, предназначени за приемане от обществеността. В интерес на правната сигурност се уточнява, че настоящата