text:
кодове за неизправности и съхранените условия от моментната картина могат да бъдат изтрити.
 3.7.2. При всички останали неизправности ИН може да се дезактивира след три поредни последователни цикъла на движение, по време на които системата за наблюдение, която задейства ИН, престане да установява неизправността или ако не е установена друга неизправност, която независимо би задействала ИН.
 3.8. Изтриване на код за неизправност
 3.8.1. СБД може да изтрива кодове за неизправност, изминатото разстояние и информацията от моментната картина, ако същата неизправност не бъде регистрирана отново в течение на поне 40 подгряващи цикъла на двигателя или 40 цикъла на движение при работа на двигателя, при които са удовлетворени критериите, посочени в раздел 7.5.1, букви а)—в) на допълнение 1 към приложение 11.
 3.9. Двугоривни превозни средства, работещи с газ
 По принцип при двугоривните превозни средства, работещи с газ, всички изисквания по отношение на БД, валидни за едногоривните превозни средства, се прилагат по отношение на всяко от двете горива (бензин и (ПГ/биометан)/ВНГ). За тази цел трябва да бъде използван един от следните два варианта, описани съответно в точка 3.9.1 или точка 3.9.2 от настоящото приложение, или произволна комбинация от тях.
 3.9.1. Една обща система за БД за двата вида гориво.
 3.9.1.1. При всяка диагностика от обща система за БД, работеща при използване на две горива — бензин и (ПГ/биометан)/ВНГ, трябва да бъдат изпълнявани следните процедури, които могат да са независими от вида на текущо използваното гориво или специфични за определен вид гориво:
 а)
 задействане на индикатора за неизправност (ИН) (вж. точка 3.5. от настоящото приложение),
 б)
 съхраняване на код за неизправност (вж. точка 3.6 от настоящото приложение),
 в)
 изгасване на ИН (вж. точка 3.7 от настоящото приложение);
 г)
 изтриване на код за неизправност (вж. точка 3.8 от настоящото приложение).
 По отношение на наблюдаваните компоненти или системи могат да се използват или отделни диагностики за всеки вид гориво, или обща диагностика.
 3.9.1.2. Общата система за БД може да бъде въведена в един или повече компютри.
 3.9.2. Две отделни системи за БД, по една за всеки вид гориво.
 3.9.2.1. Следните процедури следва да се изпълняват независимо една от друга, когато превозното средство работи с бензин или (ПГ/биометан)/ВНГ:
 а)
 задействане на индикатора за неизправност (ИН) (вж. точка 3.5. от настоящото приложение),
 б)
 съхраняване на код за неизправност (вж. точка 3.6 от настоящото приложение),
 в)
 изгасване на ИН (вж. точка 3.7 от настоящото приложение),
 г)
 изтриване на код за неизправност (вж. точка 3.8 от настоящото приложение).
 3.9.2.2. Двете отделни системи за БД могат да бъдат въведени в един или повече компютри.
 3.9.3. Специфични изисквания за предаването на диагностични сигнали от двугоривните превозни средства, работещи с газ.
 3.9.3.1. При заявка от страна на инструмент за диагностично сканиране диагностичните сигнали трябва да бъдат предавани на един или повече изходни адреса. Използването на изходните адреси е описано в стандарта, посочен в точка 6.5.3.2, буква a) от допълнение 1 към приложение 11 от настоящия регламент.
 3.9.3.2. Идентифицирането на специфична за дадено гориво информация може да се извърши:
 а)
 чрез използване на изходните адреси; и/или
 б)
 чрез използване на превключвател за избор на


text:
горивото; и/или
 в)
 чрез използване на кодове за неизправност, специфични за определено гориво.
 3.9.4. По отношение на кода за състоянието (описан в точка 3.6 от настоящото приложение) трябва да се използва един от следните варианти, ако една или няколко от диагностичните данни, показващи готовност, са специфични за вида гориво:
 а)
 кодът за състоянието е специфичен за вида гориво, т.е. използват се два кода за състоянието, по един всеки вид гориво;
 б)
 кодът за състоянието показва напълно оценени контролни системи и за двата вида гориво (бензин и (ПГ/биометан)/ВНГ), когато се прави цялостна оценка на контролните системи за единия от двата вида гориво.
 Ако диагностичните данни, показващи готовност, не са специфични за вида гориво, се поддържа само един код за състоянието.
 3.10. Допълнителни разпоредби за превозни средства, в които се използват стратегии за изключване на двигателя
 3.10.1. Цикъл на движение
 3.10.1.1. Самостоятелно повторно пускане на двигателя, предизвикано от неговата система за управление след загасване на двигателя, може да се разглежда като нов цикъл на движение или като продължаване на текущия цикъл на движение.
 4. ИЗИСКВАНИЯ КЪМ ОДОБРЕНИЕТО НА ТИПА НА СИСТЕМИ ЗА БОРДОВА ДИАГНОСТИКА
 4.1. Производителят може да подаде заявление пред органа по одобряването на типа с оглед на това типът на системата за БД да бъде одобрен, дори ако системата съдържа един или повече недостатъци, поради които не се изпълняват напълно специфичните изисквания на настоящото приложение.
 4.2. Органът разглежда заявлението и решава дали спазването на изискванията от настоящото приложение е невъзможно или не е основателно да се осъществи.
 Органът по одобряването на типа взема предвид данни на производителя, даващи подробности за такива фактори, но без да се ограничават до тях, като техническа изпълнимост, срок за въвеждане в производство и производствени цикли, включително въвеждане или изтегляне на двигатели или на конструкции на превозни средства и планирани обновявания на компютри, степента, до която получената система за БД ще е ефективна по отношение на спазване на изискванията от настоящото правило, както и дали производителят е положил достатъчно усилия за спазване на изискванията по настоящото правило.
 4.2.1. Органът по одобряването на типа не трябва да приема каквото и да е заявление с пълна липса на изисквано диагностично наблюдение или липса на задължителното записване и съобщаване на данните във връзка с наблюдение.
 4.2.2. Органът по одобряването на типа отхвърля всяко заявление за одобрение с недостатък, ако не са спазени посочените в точка 3.3.2 от настоящото приложение гранични стойности за БД.
 4.3. При определяне на установения ред недостатъци първо се разглеждат недостатъците, свързани с точки 3.3.3.1, 3.3.3.2 и 3.3.3.3 от настоящото приложение за двигатели с принудително запалване, както и с точки 3.3.4.1., 3.3.4.2. и 3.3.4.3 от настоящото приложение за двигатели със запалване чрез сгъстяване.
 4.4. Преди или по време на одобрението на типа не се допуска нито един недостатък, ако той се отнася до изискванията от точка 6.5, с изключение на тези от точка 6.5.3.4, от допълнение 1 към настоящото приложение.
 4.5. Период, през който се допуска наличието на недостатъци
 4.5.1. Даден недостатък може да продължи да съществува за период от две години след датата на одобрението

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
на типа на типа превозно средство, освен ако може да се докаже съответно, че за отстраняване на недостатъка са необходими значителни изменения в конструкцията на превозното средство и период на въвеждане, по-дълъг от две години. В такъв случай недостатъкът може да продължи да съществува за период, който не надхвърля три години.
 4.5.2. Производителят може да поиска от органа по одобряването да приеме със задна дата наличието на недостатък, когато този недостатък е открит след първоначалното одобрение на типа. В този случай недостатъкът може да продължи да съществува за период от две години след датата на уведомлението на органа по одобряването на типа, освен ако може да се докаже съответно, че за отстраняване на недостатъка са необходими значителни изменения в конструкцията на превозното средство и период на въвеждане, по-дълъг от две години. В такъв случай недостатъкът може да продължи да съществува за период, който не надхвърля три години.
 4.6. Органът по одобряването на типа уведомява за своето решение за одобрение при наличие на недостатък всички договарящи страни по Спогодбата от 1958 г., които прилагат настоящото правило.
 5. ДОСТЪП ДО ИНФОРМАЦИЯ ЗА БД
 5.1. Заявленията за одобрение на типа или за изменение на одобрение на типа се придружават от съответната информация относно системата за БД на превозното средство. Тази съответна информация позволява на производителите на резервни или ремонтирани компоненти да проектират части, съвместими със системата за БД на превозното средство, за да се осигури на лицето, ползващо превозното средство, нормално функциониране без неизправности. Също така тази информация трябва да позволява на производителите на диагностични уреди и изпитвателно оборудване да произвеждат уреди и оборудване, осигуряващи ефективна и точна диагностика на системите за контрол на емисиите.
 5.2. При поискване органите по одобряването на типа трябва да осигуряват недискриминационен достъп на всеки заинтересован производител на компоненти, диагностични уреди или изпитвателно оборудване до допълнение 1 от приложение 2 към настоящото правило, съдържащо съответната информация за системата за БД.
 5.2.1. Ако орган по одобряването на типа получи искане за сведения от производител на компоненти, диагностични уреди или изпитвателно оборудване относно системата за БД на превозно средство, което е получило одобрение на типа по силата на предишна версия на настоящото правило:
 а)
 Органът по одобряването на типа в рамките на 30 дни поисква от производителя на съответното превозно средство да предостави информацията, изисквана по точка 3.2.12.2.7.6 от приложение 1 към настоящото правило. Не се прилага изискването от втори раздел на точка 3.2.12.2.7.6 от приложение 1 (а именно следният текст „освен ако тази информация е обект на права върху интелектуална собственост или е специфично техническо знание на производителя или доставчика(ците) на оригинално оборудване“);
 б)
 Производителят трябва да представи тази информация на органа по одобряването на типа в двумесечен срок от искането;
 (c)
 органът по одобряването на типа трябва да предаде тази информация на органите по одобряването на типа на договарящите страни, като органът по одобряването на типа, който е издал първоначалното одобрение на типа, трябва да прикрепи тази информация към приложение 1 от настоящото правило за информацията за одобрение на типа превозно средство.
 Това изискване не води до недействителност


text:
на нито едно одобрение, предоставено по-рано в съответствие с Правило No 83, нито възпрепятства разширението на такива одобрения съгласно разпоредбите на правилото, въз основа на което те са били първоначално предоставени.
 5.2.2. Информация може да се иска само във връзка със смяна или сервизно обслужване на такива компоненти, които са предмет на одобрение на типа съгласно изискванията на ИКЕ, или с компоненти, които са част от система, предмет на одобрение на типа съгласно изискванията на ИКЕ.
 5.2.3. В искането за информация трябва да бъде посочен точният модел на превозното средство, за което се иска информация. В него трябва да се потвърждава, че информацията е необходима за разработване на резервни или ремонтирани части или компоненти, както и на уреди за диагностика или изпитвателно оборудване.
 (1) Нормите за масата и броя на частиците при двигатели с принудително запалване се прилагат само за двигателите с директно впръскване.
 (2) Нормите за масата и броя на частиците при двигатели с принудително запалване се прилагат само за двигателите с директно впръскване.
 ДОПЪЛНЕНИЕ 1
 ФУНКЦИОНАЛНИ ХАРАКТЕРИСТИКИ НА СИСТЕМИТЕ ЗА БД
 1. ВЪВЕДЕНИЕ
 В настоящото допълнение се описва методиката на изпитване съгласно точка 3 от настоящото приложение. В нея е описан метод за проверка на работата на системата за БД, монтирана в превозното средство, посредством симулиране на неизправност в съответните системи на управлението на двигателя или в системата за контрол на емисиите. Настоящото допълнение описва също процедурите за определяне на дълготрайността на системите за БД.
 Дефектните компоненти и/или електрически устройства, необходими за симулиране на неизправностите, трябва да бъдат предоставени от производителя. При измерванията по време на цикъл на изпитване от тип I такива дефектни компоненти или устройства не трябва да водят до емисии от превозното средство, надвишаващи с повече от 20 % граничните стойности по точка 3.3.2 При електрически неизправности (късо съединение/отворена верига) емисиите могат да надвишават граничните стойности по точка 3.3.2 с повече от двадесет процента. Ако при изпитване на оборудвано с дефектен компонент или устройство превозно средство се задейства ИН, това води до одобрение на системата за БД. Също така системата за БД се одобрява и ако ИН се задейства под граничните стойности за БД.
 2. ОПИСАНИЕ НА ИЗПИТВАНИЯТА
 2.1. Изпитването на системите за БД се състои от следните етапи:
 2.1.1.
 симулиране на неизправност на компонент от управлението на двигателя или от системата за контрол на емисиите;
 2.1.2.
 предварителна подготовка на превозното средство със симулирана неизправност при предварителната подготовка съгласно посоченото в точка 6.2.1 или точка 6.2.2 от настоящото допълнение;
 2.1.3.
 движение съгласно цикъл за изпитване от тип I на превозното средство със симулирана неизправност и измерване на емисиите от превозното средство;
 2.1.4.
 определяне дали системата за БД реагира на симулираната неизправност и дали тя показва тази неизправност на водача по подходящ начин.
 2.2. Като алтернатива, по искане на производителя може да се направи електронна симулация на неизправност в един или повече компоненти съгласно изискванията на точка 6 от настоящото допълнение.
 2.3. Производителите могат да поискат това следене да се извърши извън рамките на цикъла за изпитване от тип I, ако може да се покаже пред


text:
органа по одобряването на типа, че следенето при условията от цикъла за изпитване от тип I би наложило ограничени условия за следене при реалната експлоатация на превозното средство.
 3. ПРЕВОЗНО СРЕДСТВО И ГОРИВО
 3.1. Превозно средство
 Изпитваното превозно средство трябва да отговаря на изискванията по точка 3.2 от приложение 4a към настоящото правило.
 3.2. Гориво
 За изпитването трябва да се използва подходящото еталонно гориво, описано в приложение 10 или приложение 10а към настоящото правило. Видът гориво, който се използва при изпитванията за всеки вид неизправност (описана в точка 6.3 от настоящото допълнение), може да се избира от органа по одобряването на типа измежду еталонните горива, описани в приложение 10а към настоящото правило за едногоривните превозни средства, работещи с газ, или съответно измежду еталонните горива, които са посочени в приложения 10 и 10а към настоящото правило за двугоривните превозни средства, работещи с газ. Не трябва да се извършва смяна на горивото в нито един от етапите на изпитването (описани в точки 2.1 — 2.3 от настоящото допълнение). В случай на използване като гориво на ВНГ или ПГ/биометан се допуска пускане на двигателя с бензин и преминаване на ВНГ или ПГ/биометан след предварително определен период от време, който се регулира автоматично и не може да бъде променян от водача.
 4. ИЗПИТВАТЕЛНА ТЕМПЕРАТУРА И НАЛЯГАНЕ
 4.1. Изпитвателната температура и налягане трябва да отговарят на изискванията за изпитване от тип I, описани в точка 3.1 от приложение 4а към настоящото правило.
 5. ИЗПИТВАТЕЛНО ОБОРУДВАНЕ
 5.1. Динамометричен стенд
 Динамометричният стенд трябва да отговаря на изискванията по допълнение 1 от приложение 4a към настоящото правило.
 6. МЕТОДИКА НА ИЗПИТВАНЕ НА БД
 6.1. Работният цикъл на динамометричния стенд трябва да отговаря на изискванията от приложение 4a към настоящото правило.
 6.1.1. Не е необходимо да се извършва изпитването от тип 1 за оповестяване на електрически неизправности (късо съединение/отворена верига). Производителят може да демонстрира тези режими на оповестяване на неизправности, като използва условия на движение, при които съответният компонент се използва и наблюдаваните условия са в сила. Условията трябва да се документират в документацията за одобрение на типа.
 6.2. Предварителна подготовка на превозното средство
 6.2.1. В зависимост от типа двигател и след въвеждане на един от режимите за неизправност, посочени в точка 6.3. от настоящото допълнение, превозното средство трябва да премине предварителна подготовка, като се подлага най-малко на две последователни изпитвания от тип I (част първа и част втора). За превозните средства, оборудвани с двигатели със запалване чрез сгъстяване, се допуска допълнителна предварителна подготовка, състояща се от два цикъла по част втора.
 6.2.2. По искане на производителя могат да се използват други методи за предварителна подготовка.
 6.2.3. Използването на допълнителни цикли за предварителна подготовка или на алтернативни методи за предварителна подготовка се документира в документацията за одобрение на типа.
 6.3. Режими на неизправност, подлежащи на изпитване
 6.3.1. Превозни средства с двигатели с принудително запалване:
 6.3.1.1.
 Смяна на катализатора с повреден или дефектен катализатор или електронно симулиране на такава неизправност.
 6.3.1.2.
 Условия на прекъсване на запалването на двигателя, съответстващи на условията за наблюдение на прекъсването на запалването, посочени в точка


text:
3.3.3.2 от приложение 11 към настоящото правило.
 6.3.1.3.
 Смяна на кислородния датчик с повреден или дефектен кислороден датчик или електронно симулиране на такава неизправност.
 6.3.1.4.
 Електрическо разединяване на произволен друг компонент, имащ отношение към емисиите, свързан с компютър за управление на силовото задвижване (ако този компонент е действащ при избрания вид гориво).
 6.3.1.5.
 Електрическо разединяване на електронното устройство за контрол на отвеждането на парите от горивото (ако превозното средство е оборудвано с такова устройство и ако то е действащо при избрания вид гориво).
 6.3.2. Превозни средства с двигатели със запалване чрез сгъстяване:
 6.3.2.1.
 Смяна на катализатора с повреден или дефектен катализатор, ако е инсталиран такъв, или електронно симулиране на такава неизправност.
 6.3.2.2.
 Цялостно отстраняване на филтъра за частици, когато е монтиран такъв, или монтиране на дефектен филтър за частици, ако датчиците са вградени в него.
 6.3.2.3.
 Електрическо разединяване на произволно електронно устройство за задействане на горивната уредба и изпреварване на запалването.
 6.3.2.4.
 Електрическо разединяване на произволен друг компонент, имащ отношение към емисиите, който е свързан към компютъра за управление на силовото задвижване.
 6.3.2.5.
 За спазване на изискванията по точки 6.3.2.3 и 6.3.2.4 от настоящото допълнение и със съгласието на органа по одобряването на типа, производителят трябва да предприеме необходимите действия, за да покаже, че системата за БД ще сигнализира за неизправност при прекъсната верига.
 6.3.2.6.
 Производителят трябва да докаже, че неизправностите на потока от EGR и охладителя на EGR са установени от системата за БД по време на изпитването за одобрение.
 6.4. Изпитване на системата за БД
 6.4.1. Превозни средства, оборудвани с двигатели с принудително запалване:
 6.4.1.1.
 След предварителната подготовка на изпитваното превозно средство в съответствие с точка 6.2 от настоящото допълнение то се подлага на цикъл на движение от тип I (част първа и част втора).
 При наличието на което и да е от условията, посочени в точки от 6.4.1.2—6.4.1.5, ИН трябва да се включи най-късно преди края на този вид изпитване. ИН може да се включи също и по време на предварителната подготовка. Техническата служба може да замени тези условия с други, в съответствие с точка 6.4.1.6 от настоящото допълнение. За целите на одобрението на типа общият брой симулирани неизправности обаче не надвишава четири (4).
 В случай че изпитването се отнася за двугоривно превозно средство, работещо с газ, трябва да се използват и двата вида гориво в рамките на максимум от четири (4) симулирани неизправности по преценка на органа по одобряването на типа.
 6.4.1.2.
 Смяна на катализатор с повреден или дефектен катализатор или електронна симулация на повреден или дефектен катализатор, която води до превишаване на граничната стойност за емисиите на NMHC, посочена в точка 3.3.2 от настоящото приложение.
 6.4.1.3.
 Предизвикано прекъсване на запалването в съответствие с посочените в точка 3.3.3.2 от настоящото приложение условия за наблюдение на прекъсванията на запалването, което води до превишаване на една или повече гранични стойности, посочени в точка 3.3.2 от настоящото приложение.
 6.4.1.4.
 Смяна на кислороден датчик с повреден или дефектен кислороден датчик или електронна симулация на повреден или дефектен кислороден датчик, която води до превишаване на граничните стойности на емисиите, посочени в


text:
точка 3.3.2 от настоящото приложение.
 6.4.1.5.
 Електрическо разединяване на електронното устройство за контрол на отвеждането на парите от горивото (ако превозното средство е оборудвано с такова устройство и ако то е действащо при избрания вид гориво).
 6.4.1.6.
 Електрическо разединяване на произволен друг имащ отношение към емисиите и свързан с компютър компонент от силовото задвижване, което води до емисии, надвишаващи граничните стойности, посочени в точка 3.3.2 от настоящото приложение (ако този компонент е действащ за избрания вид гориво).
 6.4.2. Превозни средства, оборудвани с двигатели със запалване чрез сгъстяване:
 6.4.2.1.
 След предварителната подготовка на изпитваното превозно средство в съответствие с точка 6.2 от настоящото допълнение то се подлага на цикъл на движение от тип I (част първа и част втора).
 При наличието на което и да е от условията, посочени в точки от 6.4.2.2—6.4.2.5, ИН трябва да се включи най-късно преди края на този вид изпитване. ИН може да се включи също и по време на предварителната подготовка. Техническата служба може да замени тези условия с други в съответствие с точка 6.4.2.5 от настоящото допълнение. Но за целите на процедурата за одобрение на типа общият брой на симулираните неизправности не трябва да е повече от четири (4).
 6.4.2.2.
 Когато е монтиран катализатор, смяната му с повреден или дефектен катализатор или електронна симулация на повреден или дефектен катализатор, която води до превишаване на граничните стойности, посочени в точка 3.3.2 от настоящото приложение.
 6.4.2.3.
 Когато е монтиран филтър за частици, цялостното му демонтиране или смяната му с дефектен филтър за частици, отговарящ на условията по точка 6.3.2.2. от настоящото допълнение, което води до превишаван на граничните стойности за емисиите, посочени в точка 3.3.2 от настоящото приложение.
 6.4.2.4.
 Във връзка с точка 6.3.2.5 от настоящото допълнение разединяване на произволно електронно устройство за задействане на системата за зареждане с гориво и изпреварване на запалването, което води до превишаване на граничните стойности за емисиите, посочени в точка 3.3.2 от настоящото приложение.
 6.4.2.5.
 Във връзка с точка 6.3.2.5 от настоящото допълнение разединяване на произволен друг имащ отношение към емисиите компонент от силовото задвижване, който е свързан с компютър, което води до емисии, превишаващи която и да е от граничните стойности, посочени в точка 3.3.2 от настоящото приложение.
 6.5. Диагностични сигнали
 6.5.1. Запазено
 6.5.1.1. При установяване на първата неизправност на компонент или система данните от моментната картина на състоянието на двигателя по това време трябва да се съхранят в компютърна памет. При последваща неизправност в горивната уредба или прекъсване на запалването на двигателя всички предходни данни за моментната картина на състоянието, които са съхранени в паметта, трябва да се заменят с данни за състоянието на горивната уредба или за условията на прекъсването на запалването (в зависимост кое от двете събития е настъпило първо). Съхранената информация за състоянието на двигателя трябва да включва следните данни, но без да е ограничена само до тях: изчислената стойност на натоварването, оборотите на двигателя, стойностите от регулирането на горивната смес (ако има такива данни), налягането на горивото (ако има такива данни), скоростта на превозното средство (ако има такива данни), температурата на охлаждащата течност, налягането


text:
във всмукателния колектор (ако има такива данни), затворен или отворен работен контур (ако има такива данни) и кода за неизправност, който е предизвикал съхраняването на данните. Производителят трябва да подбере за съхраняване най-подходящата моментна картина, за да улесни провеждането на ефективни ремонтни дейности. Необходима е само една моментна картина на данните. Производителите могат да изберат съхраняване и на допълнителни моментни картини, при условие че поне необходимата моментна картина може да се чете от четящо устройство с общо приложение, което отговаря на изискванията по точки 6.5.3.2 и 6.5.3.3 от настоящото допълнение. Ако кодът за неизправност, предизвиквал съхраняване на данни за условията, бъде изтрит в съответствие с изискванията по точка 3.8 от настоящото приложение, съхранените данни за състоянието на двигателя също могат да се изтрият.
 6.5.1.2. При поискване трябва да се подават сигнали за следните допълнителни данни освен изискваната информация за моментната картина — чрез серийния порт на стандартизирания съединител за данни, при условие че тези допълнителни данни са налице в бордовия компютър или могат да се определят въз основа на наличната информация: кодове за диагностични аномалии, температура на охлаждащата течност, състояние на системата за контрол на горивото (затворен контур, отворен контур, друго), регулиране на горивната смес, регулиране на изпреварването на запалването, температура на входящия въздух, налягане във всмукателния колектор, дебит на въздуха, честота на въртене на двигателя, изходен сигнал от дроселната клапа, състояние на вторичния въздух (възходящ, низходящ или атмосферен), изчислена стойност на натоварването, скорост на превозното средство и налягане на горивото.
 Сигналите трябва да бъдат в стандартни единици въз основа на спецификациите по точка 6.5.3 от настоящото допълнение. Действителните сигнали трябва да са ясно разграничими от стойностите по подразбиране или от сигналите при функциониране в режим на неизправност.
 6.5.1.3. За всички системи за контрол на емисиите, за които се извършват специфични бордови оценъчни изпитвания (катализатор, кислороден датчик и др.) — с изключение на установяването на прекъсване на запалването, наблюдението на горивната уредба и цялостното наблюдение на компонентите — резултатите от последните изпитвания на превозното средство и граничните стойности, спрямо които се прави сравнение, трябва да се предоставят чрез серийния порт на стандартизирания съединител за данни съгласно спецификациите по точка 6.5.3 от настоящото допълнение. За горепосочените н системи и компоненти, които влизат в горепосоченото изключение, трябва да е налице индикация от типа „да/не“ за резултатите от последните изпитвания, получавана посредством съединителя за данни.
 Всички данни, които е необходимо да се съхраняват във връзка с действието на БД при движение съгласно разпоредбите на точка 7.6 от настоящото допълнение, трябва да са достъпни през серийния порт за данни на стандартизирания съединител за данни съгласно спецификациите, дадени в точка 6.5.3 от настоящото допълнение.
 6.5.1.4. Изискванията за БД, въз основа на които се сертифицира превозното средство (т.е. тези от приложение 11 или алтернативните изисквания, посочени в точка 5 от настоящото правило), както и индикациите за основните системи за контрол на емисиите, наблюдавани от системата за БД в съответствие с изискванията по точка 6.5.3.3 от настоящото допълнение, трябва да са на разположение чрез серийния порт на стандартизирания съединител за данни в съответствие със спецификациите, посочени в


text:
точка 6.5.3 от настоящото допълнение.
 6.5.1.5. За всички типове превозни средства, влизащи в употреба, идентификационният номер на софтуера за калибриране трябва да бъде предоставен чрез серийния порт на стандартизирания съединител за данни. Идентификационният номер на софтуера за калибриране трябва да се предоставя в стандартизиран формат.
 6.5.2. Не е необходимо диагностичната система за контрол на емисиите да прави оценка на компонентите при неизправност, ако тази оценка да може да породи риск за безопасността или за повреда на компонента.
 6.5.3. Достъпът до диагностичната система за контрол на емисиите е стандартизиран и неограничен и съответства на стандартите на ISO и/или на спецификацията на SAE, посочени по-долу. По преценка на производителя може да се използват и по-късни версии.
 6.5.3.1. Като свързваща комуникационна връзка между бордовата и извънбордовата система се използва следният стандарт:
 а)
 ISO 15765-4:2011 „Пътни превозни средства — Диагностика на локалната шина (CAN) — Част 4: Изисквания за системи, имащи отношение към емисиите“ от 1 февруари 2011 г.;
 6.5.3.2. Стандарти, използвани за предаване на относима информация на СБД:
 а)
 ISO 15031-5 „Обмен на данни между превозно средство и външна апаратура за диагностика, свързана с емисиите — Част 5: Диагностични услуги, свързани с емисиите“ от 1 април 2011 г. или SAE J1979 от 23 февруари 2012 г.
 б)
 ISO 15031-4 „Обмен на данни между превозно средство и външна апаратура за диагностика, свързана с емисиите — Част 4: Външна апаратура за изпитване“ от 1 юни 2005 г. или SAE J1978 от 30 април 2002 г.;
 (c)
 ISO 15031-3 „Обмен на данни между превозно средство и външна апаратура за диагностика, свързана с емисиите — Част 3: Съединител за диагностика и съответни електрически схеми: спецификации и използване“ от 1 юли 2004 г. или SAE J1962 от 26 юли 2012 г.;
 г)
 ISO 15031-6 „Обмен на данни между превозно средство и външна апаратура за диагностика, свързана с емисиите — Част 6: Определения на диагностичните кодове за неизправност“ от 13 август 2010 г. или SAE J2012 от 7 март 2013 г.;
 д)
 ISO 27145 „Превозни средства — Изпълнение на хармонизираните в глобален мащаб системи за бордова диагностика (WWH-OBD)“ от 15 август 2012 г., като се прилага ограничението, че само стандартът по точка 6.5.3.1, буква a) може да се използва за предаване на данни;
 е)
 ISO 14229:2013 „Превозни средства — Единни диагностични услуги (UDS)“ като се прилага ограничението, че само стандартът по точка 6.5.3.1, буква a) може да се използва за предаване на данни.
 Стандартите по букви д) и е) може да се използват по желание вместо този по буква а) не по-рано от 1 януари 2019 г.
 6.5.3.3. Диагностичното оборудване и диагностичните уреди, необходими за обмен на данни със СБД, имат характеристики, отговарящи на функционалната спецификация, посочена в стандарта по точка 6.5.3.2, буква б) от настоящото допълнение, или по-добри.
 6.5.3.4. Основните диагностични данни (определени в точка 6.5.1) и информацията за контрол в двете посоки се предават съгласно формàта и мерните единици, описани в стандарта по точка 6.5.3.2, буква а) от настоящото допълнение, и трябва да са достъпни при използване на диагностичен уред, отговарящ на изискванията на стандарта по точка


text:
6.5.3.2, буква б) от него.
 Производителят на превозното средство предоставя на националния орган за стандартизация в подробен вид всички диагностични данни, свързани с емисии, например данни за идентификация на параметър (PID), данни за идентификация на уреда за наблюдение на СБД, данни за идентификация на изпитване, които не са посочени в списъка със стандарти по точка 6.5.3.2, буква а) от настоящото допълнение, но които са свързани с настоящото правило.
 6.5.3.5. При регистриране на неизправност производителят я идентифицира, като използва подходящ код за неизправност, контролиран от ISO/SAE, посочен в един от стандартите по точка 6.5.3.2, буква г) от настоящото допълнение, който се отнася за „свързани с емисиите системни диагностични кодове за неизправност“. Ако не е възможно да се извърши такава идентификация, производителят може да използва своите собствени диагностични кодове за неизправност в съответствие със същия стандарт. Трябва да има пълен достъп до кодовете за неизправност с помощта на стандартно диагностично оборудване, което отговаря на разпоредбите на точка 6.5.3.3 от настоящото приложение.
 Производителят на превозното средство предоставя на националния орган за стандартизация в подробен вид всички диагностични данни, свързани с емисии, например данни за идентификация на параметър (PID), данни за идентификация на уреда за наблюдение на СБД, данни за идентификация на изпитване, които не са посочени в списъка със стандарти по точка 6.5.3.2, буква а) от настоящото допълнение, но които са свързани с настоящото правило.
 6.5.3.6. Интерфейсът за връзка между превозното средство и диагностичния уред е стандартизиран и отговаря на всички изисквания на стандарта по точка 6.5.3.2, буква в) от настоящото допълнение. Мястото за неговото инсталиране е съгласувано с органа по одобряване на типа — той трябва да е лесно достъпен за обслужващия персонал, но да е защитен от вмешателство на неквалифициран персонал.
 6.5.3.7. Производителят предоставя също така на разположение, когато е необходимо срещу заплащане, техническата информация, необходима за ремонта или обслужването на моторните превозни средства, освен ако тази информацията е обект на право върху интелектуална собственост или представлява съществено, тайно експертно познание, което е дефинирано като такова по необходимия начин; в такъв случай необходимата техническа информация не трябва да се отказва неправомерно.
 Право на такава информация има всяко лице, заето с професионално обслужване или ремонт, пътна помощ, проверка или изпитване на превозни средства или с производство или продажба на части за смяна или ремонт, диагностични уреди и изпитвателно оборудване.
 7. РАБОТА В РЕАЛНИ УСЛОВИЯ
 7.1. Общи изисквания
 7.1.1. Всяко наблюдение на системата за БД се извършва поне веднъж на цикъл на движение, при който са изпълнени условията за наблюдение, определени в точка 7.2. от настоящото допълнение. Производителите нямат право да използват като условие за което и да е наблюдение изчисленото съотношение (или негов елемент) или всякакви други показатели за честота на наблюдението.
 7.1.2. Отношението при работа в реални условия (IUPR) за конкретно наблюдение M на системите за БД и работа в реални условия на устройствата за контрол на замърсяването е:
 IUPRM = ЧислителM / ЗнаменателM
 7.1.3. Сравняването на числителя и знаменателя показва честотата на дадено наблюдение по отношение на експлоатацията на превозното средство. За да е сигурно, че всички производители следят IUPRM


text:
по еднакъв начин, се дават подробни изисквания за определянето и увеличаването на тези броячи.
 7.1.4. Ако съгласно изискванията на настоящото приложение превозното средство разполага с дадено наблюдение M, показателят IUPRM трябва да бъде по-голям или равен на следните минимални стойности:
 а)
 0,260 за наблюдения на системата за вторичен въздух и други наблюдения във връзка с пускането при студен двигател;
 б)
 0,520 за наблюдения на контролера за отвеждане на емисиите от изпаряване;
 в)
 0,336 за всички други наблюдения.
 7.1.5. Превозните средства трябва да отговарят на изискванията по точка 7.1.4. от настоящото допълнение за пробег от най-малко 160 000 km. Чрез дерогация превозните средства, чийто тип е одобрен, които са регистрирани, продадени или пуснати в употреба преди съответните дати по точки 12.2.1. и 12.2.2 от настоящото правило, трябва да имат IUPRM, по-голямо или равно на 0,1, за всички наблюдения M. За одобрения на нови типове и нови превозни средства наблюдението, изисквано съгласно точка 3.3.4.7 от настоящото приложение, трябва да има IUPR, по-голямо или равно на 0,1, до датите съответно по точки 12.2.3 и 12.2.4 от настоящото правило.
 7.1.6. Смята се, че изискванията на тази точка са изпълнени за дадено наблюдение M, ако за всички превозни средства, принадлежащи на конкретна фамилия БД и произведени в дадена календарна година, са изпълнени следните статистически условия:
 а)
 средното IUPRM е равно или по-голямо от минималната стойност, приложима за наблюдението;
 б)
 повече от 50 % от всички превозни средства имат IUPRM, по-голямо или равно на минималната стойност, приложима за наблюдението.
 7.1.7. Не по-късно от 18 месеца след това производителят трябва да докаже пред органа по одобряването на типа, че тези статистически условия са изпълнени за всички наблюдения, които система за БД трябва да отчете съгласно точка 7.6. от настоящото допълнение. За тази цел за фамилиите БД, състоящи се от повече от 1 000 регистрации в Европейския съюз или в договаряща страна извън ЕС, които подлежат на вземане на образци в рамките на периода за вземане на образци, процесът, описан в точка 9 от настоящото правило, трябва да се използва, без да се засягат разпоредбите на точка 7.1.9 от настоящото допълнение.
 В допълнение към изискванията по точка 9 от настоящото правило и независимо от резултата от проверката, описана в точка 9.2 от настоящото правило, органът по одобряването на типа, издаващ одобрението, трябва да подлага на проверка за съответствие в експлоатация за IUPR, описано в допълнение 3 от настоящото правило, подходящ брой случайно избрани случаи. „Подходящ брой случайно избрани случаи“ означава, че тази мярка има възпиращ ефект върху несъответствието с изискванията по точка 7 от настоящото допълнение или върху представянето на манипулирани, неистински или непредставителни данни за проверката. Ако няма специални обстоятелства и ако може да се докаже от органите по одобряването на типа, подлагането на случаен принцип на проверка за съответствие в експлоатация на 5 % от фамилиите БД от одобрен тип се счита за достатъчно за изпълнението на това изискване. За тази цел органите по одобряването на типа могат да договорят с производителя намаляване на двойното изпитване на дадена фамилия БД, ако така се запазва възпиращият ефект,


text:
който има проверката за съответствие в експлоатация от страна на органите по одобряването на типа с оглед установяване на случаите, в които не са спазени изискванията по точка 7 от настоящото допълнение. Данните, събрани от държави — членки на ЕС, при програмите за наблюдение на изпитванията могат да се използват за проверките за съответствие в експлоатация. При поискване органите по одобряването на типа трябва да представят на Европейската комисия и други органи по одобряването на типа данни за извършените проверки (включително проверките за съответствие в експлоатация на случаен принцип), в това число за методиката, използвана за определяне на случаите, които са подлежали на проверка за съответствие в експлоатация на случаен принцип.
 7.1.8. За всички изпитвани образци от превозни средства производителят трябва да съобщава на съответните органи всички данни за работата в реални условия, които трябва да се съобщават от системата за БД съгласно точка 7.6 от настоящото допълнение, във връзка с идентификацията на изпитваното превозно средство и използваната методика за избора на изпитваните превозни средства. При поискване органът по одобряването на типа, издаващ одобрението, предоставя тези данни и резултатите от статистическата оценка на Европейската комисия и други органи по одобряването.
 7.1.9. Публичните органи и техните представители могат да изискват допълнителни изпитвания на превозни средства или да събират подходящи данни, отчетени от превозното средство, за да проверят дали са изпълнени изискванията от настоящото приложение.
 7.2. ЧислителM
 7.2.1. Числителят за конкретно наблюдение представлява брояч, отмерващ броя на случаите, когато дадено превозно средство е било експлоатирано при наличието на всички условия за наблюдение, позволяващи на конкретната система за наблюдение да открие неизправност и да предупреди водача за нея, както тези условия са били въведени от производителя. Числителят не трябва да се увеличава повече от веднъж на цикъл на движение освен при наличието на обоснована техническа причина.
 7.3. ЗнаменателM
 7.3.1. Функцията на знаменателя е да отброява отделните случаи на шофиране, отчитайки специалните условия за конкретно наблюдение. Знаменателят трябва да бъде увеличен поне веднъж на цикъл на движение, ако по време на този цикъл тези условия са изпълнени и основният знаменател е увеличен, както е посочено в точка 7.5 от настоящото допълнение, освен при дезактивиране на знаменателя съгласно точка 7.7 от настоящото допълнение.
 7.3.2. В допълнение на изискванията по точка 7.3.1 от настоящото допълнение:
 а)
 знаменателят(ите) при наблюдение на системата за вторичен въздух трябва да бъде увеличен, ако задействаната по команден начин система за вторичен въздух е активна 10 секунди или по-дълго. За целите на определянето на командно задействаното активно време системата за БД не може да включва времето на действие на система за вторичен въздух, активирана чрез намеса единствено за целите на наблюдението.
 б)
 знаменатели на наблюдения на системи, активни единствено по време на пускане при студен двигател, трябва да бъдат увеличавани, ако компонентът или стратегията са задействани по команден начин за период от 10 секунди или за по-дълго.
 в)
 знаменателят(ите) за наблюдения на променливо газоразпределение (VVT) и/или системи за контрол трябва да бъде увеличаван, ако компонентът бъде задействан в някоя от функциите (напр. „включено“, „отворено“, „затворено“, „заключено“ и др.) в два или повече


text:
случая по време на цикъла на движение или за време от 10 секунди или по-дълго — приема се по-рано настъпилата от двете възможности.
 г)
 за следните наблюдения знаменателят(ите) се увеличава с единица, ако, освен изпълняването на изискванията в настоящата точка по време на поне един цикъл на движение, от последния случай на увеличаване на знаменателя е натрупан пробег от поне 800 километра:
 i)
 дизелов каталитичен преобразувател с окисление,
 ii)
 дизелов филтър за частици;
 д)
 без да се засягат изискванията за увеличение на знаменателите за другите наблюдения, знаменателите на наблюденията на следните компоненти се увеличават само ако цикълът на движение е започнал с пускане при студен двигател:
 i)
 датчиците за температурата на течности (масло, охлаждаща течност на двигателя, гориво, реагента за селективна каталитична редукция (SCR),
 ii)
 датчиците за температурата на чистия въздух (околния въздух, всмуквания въздух, въздуха за принудително пълнене, всмукателния колектор),
 iii)
 датчиците за температурата на отработилите газове (рециркулация на отработилите газове (EGR)/охлаждане, компресорно пълнене със задвижване от отработилите газове, катализатор);
 е)
 знаменателите на наблюденията на системата за контрол за повишаване на налягането се увеличават, ако всички следни условия са изпълнени:
 i)
 условията за основния знаменател са изпълнени,
 ii)
 системата за контрол за повишаване на налягането е активна за време, по-голямо или равно на 15 секунди.
 7.3.3. За хибридните превозни средства, превозните средства, които ползват алтернативна материална част или стратегии за пускане на двигателя (напр. вграден пусков електродвигател и генератори), или превозните средства, работещи с алтернативно гориво (напр. едногоривни или двугоривни приложения), производителят може да поиска от органа по одобряването на типа да одобри използването на критерии за увеличаване на знаменателя, различни от тези, определени в настоящата точка. В общия случай органът по одобряването на типа не одобрява прилагането на алтернативни критерии за превозните средства, които са в състояние да спрат двигателя единствено при движение на празен ход или в положение на неподвижност или в близки до тези условия. Одобрението на алтернативните критерии от органа по одобряването на типа се основава на равностойността на тези критерии за определяне на количеството работа на превозното средство по отношение на измерването на конвенционалната работа на превозното средство в съответствие с критериите в настоящата точка.
 7.4. Брояч за циклите на запалване
 7.4.1. Броячът за циклите на запалване показва броя на циклите на запалване, които е имало дадено превозно средство. Броячът за циклите на запалване не може да бъде увеличаван повече от веднъж на цикъл на движение.
 7.5. Основен знаменател
 7.5.1. Основният знаменател представлява брояч, измерващ броя на случаите на работа на дадено превозно средство. Той трябва да бъде увеличаван в рамките на 10 секунди тогава, и единствено тогава, когато по време на даден цикъл на движение са изпълнени следните критерии:
 а)
 общото изминало време от пускането на двигателя е по-голямо или равно на 600 секунди при по-малка от 2 440 m надморска височина и по-висока или равна на – 7 °C околна температура;
 б)
 общото изминало време на работа на превозното средство при скорост от 40 km/h или по-висока е по-голямо или равно на 300 секунди при по-малка от 2 440 m надморска височина


text:
и по-висока или равна на – 7 °C околна температура;
 в)
 непрекъсната работа на превозното средство на празен ход (т.е. педалът на газта не е натиснат от водача и скоростта на превозното средство е по-малка или равна на 1,6 km/h) за 30 секунди или повече при по-малка от 2 440 m надморска височина и по-висока или равна на – 7 °C околна температура.
 7.6. Отчитане и увеличаване на броячите
 7.6.1. Съгласно спецификациите на стандарта ISO 15031-5, посочен в точка 6.5.3.2, буква а) от настоящото допълнение, СБД отчита брояча за циклите на запалване и основния знаменател, както и отделни числители и знаменатели за следните наблюдения, ако наличието им в превозното средство се изисква по силата на настоящото приложение:
 а)
 катализатори (всяка група се отчитат отделно);
 б)
 кислородни датчици/датчици за отработили газове, включително датчици за вторичен кислород (всеки датчик се отчита отделно);
 в)
 изпарителна уредба;
 г)
 уредба за рециркулация на отработилите газове;
 д)
 уредба за следене на променливото газоразпределение;
 е)
 система за вторичен въздух;
 ж)
 филтър за частици;
 з)
 система за последваща обработка на NOx (напр. поглъщател на NOx, NOx реагент/каталитична система);
 i)
 система за контрол за повишаване на налягането.
 7.6.2. За конкретни компоненти или системи, разполагащи с няколко параметри за следене, които трябва да бъдат отчитани по силата на настоящата точка (напр. кислородният датчик на група 1 не може да има няколко параметри за следене на реакцията на датчика или на други характеристики на датчика), СБД проследява отделно числители и знаменатели за всяка отделна функция за наблюдение и отчита единствено съответните числители и знаменатели за конкретното наблюдение, което има най-ниско числено отношение. Ако две или повече наблюдения имат еднакви отношения, за конкретния компонент се отчита съответният числител и знаменател за наблюдението, което има най-висок знаменател.
 7.6.2.1. Числителите и знаменателите на конкретни параметри за следене на компоненти или системи, които са обект на постоянно следене за късо съединение или отворена верига, са освободени от задължението за отчитане.
 В настоящия контекст „постоянно“ означава, че параметърът за следене винаги е включен, и отчитането на сигнала, използван за следене, се извършва с честота не по-малко от две отчитания за секунда и наличието или отсъствието на неизправност, приложима за този параметър за следене, трябва да се установи в рамките на 15 секунди.
 Ако за целите на контрола даден входящ компонент към компютър се отчита с по-малка честота, сигналът на компонента може да се оценява всеки път, когато се прави отчет.
 Не е необходимо да се задейства изходящ компонент/система само за целите на следенето на въпросния компонент/система.
 7.6.3. Когато броячите биват увеличавани, стъпката на всички увеличения е цяла единица.
 7.6.4. Минималната стойност на всеки брояч е 0, а максималната не трябва да е по-малка от 65 535, независимо от всякакви други изисквания за стандартизирано съхранение и отчитане на данните от системата за БД.
 7.6.5. Ако числителят или знаменателят за конкретно наблюдение достигне максималната си стойност, и двата брояча за това наблюдение трябва да бъдат разделени на две, преди да бъдат увеличени отново съгласно разпоредбите в точки 7.2 и 7.3 от настоящото допълнение. Ако броячът на цикъла на


text:
запалване или основният знаменател достигне максималната си стойност, съответният брояч трябва да се промени на нула при следващото си увеличаване съгласно разпоредбите съответно в точки 7.4 и 7.5 от настоящото допълнение.
 7.6.6. Всеки брояч трябва да бъде нулиран единствено в случай на рестартиране на постоянната памет (напр. при препрограмиране и др.) или, ако числата са съхранени във енергозависима памет (KAM), в случай че KAM загуби съдържанието си поради прекъсване на електрическото захранване на модула за управление (напр. прекъсване на захранването от акумулаторната батерия и др.).
 7.6.7. Производителят трябва да предприеме мерки, за да гарантира, че стойностите на числителя и знаменателя не могат да бъдат пренастроени или изменени освен в изрично предвидените в настоящата точка случаи.
 7.7. Дезактивиране на числители и знаменатели и на основния знаменател
 7.7.1. В рамките на 10 секунди след като е открита неизправност, която дезактивира наблюдение, необходимо за изпълняване на изискванията за наблюдение в настоящото приложение (напр. съхраняване на непотвърден или потвърден код), системата за БД трябва да дезактивира по-нататъшното увеличаване на съответния числител и знаменател за всяко дезактивирано наблюдение. Увеличаването на всички съответни числители и знаменатели се възобновява в рамките на 10 секунди след отстраняване на неизправността (напр. непотвърденият код се самоизтрие или бъде изтрит чрез команда за сканиране).
 7.7.2. В рамките на 10 секунди след задействане на вал за отвеждане на мощност (ВОМ), който дезактивира наблюдение, необходимо за изпълняване на изискванията за наблюдение в настоящото приложение, системата за БД трябва да дезактивира по-нататъшното увеличаване на съответния числител и знаменател за всяко дезактивирано наблюдение. Увеличаването на всички съответни числители и знаменатели се възобновява в рамките на 10 секунди след изключването на ВОМ.
 7.7.3. Системата за БД трябва да дезактивира по-нататъшното увеличаване на числителя и знаменателя на конкретно наблюдение в рамките на 10 секунди след като бъде открита неизправност на някой компонент, използван за установяване на критериите от определението за знаменателя за конкретно наблюдение (напр. скорост на превозното средство, околна температура, надморска височина, работа на празен ход, пускане при студен двигател или време на работа), и след като съответният непотвърден код за грешка бъде съхранен. Увеличаването на числителя и знаменателя трябва да бъде възобновено в рамките на 10 секунди след отстраняването на неизправността (напр. непотвърденият код се самоизтрие или бъде изтрит чрез команда от приложението за сканиране).
 7.7.4. Системата за БД трябва да дезактивира по-нататъшното увеличаване на основния знаменател в рамките на 10 секунди след като бъде открита неизправност на някой компонент, използван за установяване на спазването на критериите в точка 7.5 от настоящото допълнение (напр. скорост на превозното средство, околна температура, надморска височина, работа на празен ход или време на работа), и след като съответният непотвърден код за грешка бъде съхранен. Основният знаменател не може да бъде дезактивиран за увеличаване при каквото и да е друго условие. Увеличаването на основния знаменател трябва да бъде възобновено в рамките на 10 секунди след отстраняването на неизправността (напр. ако непотвърденият код се самоизтрие или бъде изтрит чрез команда от приложение за сканиране).
 ДОПЪЛНЕНИЕ 2
 ОСНОВНИ ХАРАКТЕРИСТИКИ НА ФАМИЛИЯТА ПРЕВОЗНИ СРЕДСТВА
 1. Параметри, определящи фамилия превозни средства според БД
 „Фамилия


text:
превозни средства според БД“ е група превозни средства на даден производител, които поради своите конструктивни характеристики се очаква да притежават сходни характеристики на емисиите отработили газове и на системата за БД. Всеки двигател от тази фамилия трябва да отговаря на изискванията на настоящото правило.
 Фамилията превозни средства според БД може да се определи чрез основните конструктивни параметри, които са общи за превозните средства, принадлежащи към тази фамилия. В някои случаи може да съществува взаимодействие на параметрите. Тези ефекти също трябва да се вземат предвид, за да се гарантира, че само превозните средства със сходни характеристики по отношение на емисиите на отработили газове са включени в дадена фамилия според БД.
 2. За тази цел онези типове превозни средства, чиито описани по-долу параметри са еднакви, се смятат за принадлежащи към една и съща комбинация двигател/ контрол на емисиите/система за БД.
 Двигател:
 а)
 горивен процес (т.е. принудително запалване, запалване чрез сгъстяване, двутактов, четиритактов/роторен);
 б)
 метод на подаване на гориво в двигателя (т.е. едноточково или многоточково впръскване); както и
 в)
 вид гориво (т.е. бензин, дизелово гориво, смес от горива бензин/етанол, смес от горива дизелово гориво/биодизел, ПГ/биометан, ВНГ, двугоривна система бензин/ПГ/биометан, двугоривна система бензин/ ВНГ).
 Система за контрол на емисиите:
 а)
 тип каталитичен преобразувател (т.е. окислителен, трипътен, подгреваем, SCR, други);
 б)
 тип на филтъра за частици;
 в)
 вдухване на вторичен въздух (т.е. със или без), и както и
 г)
 рециркулация на отработилите газове (т.е. със или без);
 части и функциониране на БД.
 Методите за наблюдение на функциите на БД за установяване на неизправности и за сигнализиране за неизправности на водача на превозното средство.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 12
 ИЗДАВАНЕ НА ОДОБРЕНИЕ НА ТИПА НА ИКЕ НА ООН НА ПРЕВОЗНО СРЕДСТВО, РАБОТЕЩО С ВНГ ИЛИ ПГ/БИОМЕТАН
 1. ВЪВЕДЕНИЕ
 Настоящото приложение определя специалните изисквания, които се прилагат при одобрение на типа на превозно средство, което работи с ВНГ или ПГ/биометан или което може да работи с бензин или ВНГ, или ПГ/биометан, по отношение на изпитванията за работа с ВНГ или ПГ/биометан.
 Съществува голямо разнообразие от предлагани на пазара горива с различен състав на базата на ВНГ и ПГ/биометан, което изисква от системата за захранване с гориво да адаптира своя дебит в зависимост от състава на горивото. За да се провери тази способност, превозното средство трябва да бъде подложено на изпитване от тип I с две еталонни горива от двата края на гамата на горивата, за да се демонстрира способността на системата за захранване с гориво за самонастройване. След като бъде доказана способността за самонастройване на системата за захранване с гориво на дадено превозно средство, то може да се счита за базово превозно средство на съответната фамилия. Превозните средства, които отговарят на изискванията за членове на тази фамилия, при положение че са оборудвани със същата система на захранване с гориво, трябва да бъдат изпитвани само с едно гориво.
 2. ОПРЕДЕЛЕНИЯ
 За целите на настоящото приложение се използват следните определения:
 2.1.
 „фамилия“ е група типове превозни средства, работещи с ВНГ или ПГ/биометан, които се идентифицират чрез базово превозно средство.
 2.2.
 „базово превозно средство“ е превозно средство, избрано за демонстриране на способността на


text:
системата за захранване с гориво за самонастройване, с което се съпоставят принадлежащите към дадена фамилия превозни средства. Една фамилия може да има повече от едно базово превозно средство.
 2.3.
 Член на фамилия
 2.3.1.
 „Член на фамилията“ е превозно средство, което притежава следните основни характеристики на своето базово превозно средство(а):
 а)
 произведено е от същия производител;
 б)
 за него важат същите гранични стойности на емисиите;
 в)
 ако газовата уредба на двигателя е с централно дозиране:
 то притежава сертифицирана мощност от 0,7 до 1,15 пъти тази на базовото превозно средство;
 г)
 ако газовата уредба е с индивидуално дозиране за всеки цилиндър:
 то притежава сертифицирана мощност на цилиндър от 0,7 до 1,15 пъти тази на базовото превозно средство;
 д)
 ако превозното средство е оборудвано с катализатор, той е от същия тип, т.е. трипътен, с окисление, deNOx;
 е)
 превозното средство има газова уредба (включително регулатор на налягането) от същия производител на уредби и от същия тип: чрез всмукване, впръскване на горивото във вид на пари (едноточково, многоточково), впръскване в течно състояние (едноточково, многоточково);
 ж)
 тази газова уредба се управлява от електронен блок за управление от същия тип и със същата техническа спецификация, използващ същите принципи на софтуера и същата стратегия за управление. Превозното средство може да има втори електронен блок за управление за разлика от базовото превозно средство, при условие че този електронен блок се използва единствено за да управлява впръсквачите, допълнителни спирателни клапани и получаването на данни от допълнителни датчици.
 2.3.2.
 Относно изискванията в букви в) и г): когато е доказано чрез демонстрация, че поради характеристиките на две работещи с газ превозни средства те биха били към една и съща фамилия, с изключение на техните сертифицирани мощности, съответно P1 и P2 (P1 < P2), и когато двете са били изпитвани като базови превозни средства, то принадлежността към фамилията е налична за всяко превозно средство със сертифицирана мощност между 0,7 P1 и 1,15 P2.
 3. ПРЕДОСТАВЯНЕ НА ОДОБРЕНИЕ НА ТИПА
 Към предоставянето на одобрение се прилагат следните изисквания:
 3.1. Одобрение на емисиите отработили газове на базовото превозно средство
 3.1.1. Базовото превозно средство трябва да докаже капацитета си да се адаптира към всеки състав на горивото, който може да се срещне на пазара. При ВНГ съществуват разлики в отношението C3/C4. При ПГ/биометан обикновено се срещат два типа гориво — висококалорично (Н-gas) и нискокалорично (L-gas), но със значителен брой разновидности и за двата типа; те се различават значително по стойностите на числото на Вобе. Тези вариации са отразени в еталонните горива.
 3.1.2. В случай на превозни средства, работещи с ВНГ, ПГ/биометан, базовото превозно средство(а) трябва да се подложи на изпитване от тип I с двете крайни еталонни горива от приложение 10а към настоящото правило. В случай на ПГ/биометан, ако превключването от едното гориво към другото се подпомага в ежедневната практика от превключвател, този превключвател не може да се използва по време на изпитването. В такъв случай по искане на производителя и със съгласието на техническата служба, споменатият в точка 6.3. от приложение 4а към настоящото правило цикъл за предварителна подготовка може да бъде удължен.
 3.1.3. Счита


text:
се, че превозното средство отговаря на изискванията, ако при изпитванията и еталонните горива по точка 3.1.2. от настоящото приложение са спазени граничните стойности за емисиите.
 3.1.4. В случай на превозни средства, работещи с ВНГ или ПГ/биометан, отношението на резултатите за емисиите „r“ се определя за всеки замърсител, както следва:
 Вид(ове) гориво
 Еталонни горива
 Изчисляване на „r“
 ВНГ и бензин (одобрение B)
 Гориво А
 или само ВНГ (одобрение D)
 Гориво В
 ПГ/биометан и бензин (одобрение B)
 Гориво G20
 или само ПГ/биометан (одобрение D)
 Гориво G25
 3.2. Одобрение на емисии на отработили газове от превозно средство, принадлежащо към фамилията:
 За одобрението на типа на едногоривно и двугоривно превозно средство, работещи с газ, в режим на работа на газ, заредени с ВНГ или ПГ/биометан, като представител на фамилията се провежда изпитване от тип I с един вид еталонно газово гориво. Това може да бъде произволно еталонно газово гориво. Счита се, че превозното средство отговаря на изискванията, ако са изпълнени следните условия:
 3.2.1.
 Превозното средство отговаря на определението за член на фамилия, дадено в точка 2.3 от настоящото приложение;
 3.2.2.
 Ако изпитването се провежда с еталонно гориво А за ВНГ или с G20 за ПГ/биометан, стойностите на емисиите се умножават по съответния коефициент „r“, изчислен в точка 3.1.4 от настоящото приложение, ако r > 1; не е необходима корекция, ако r < 1.
 3.2.3.
 Ако изпитването се провежда с еталонно гориво В за ВНГ или с G25 за ПГ/биометан, стойностите на емисиите се умножават по съответния коефициент „r“, изчислен в точка 3.1.4 от настоящото приложение, ако r < 1; не е необходима корекция, ако r > 1.
 3.2.4.
 По искане на производителя изпитване от тип I може да се извърши и с двете еталонни горива, така че да не се налага никаква корекция.
 3.2.5.
 Превозното средство трябва да отговоря на изискванията по отношение на граничните стойности за емисиите за съответната категория както за измерените, така и за изчислените емисии.
 3.2.6.
 Ако са проведени многократни изпитвания на един и същ двигател с еталонно гориво G20 или A и съответно G25 или B, първо се изчисляват средните стойности; след това се изчислява и коефициентът „r“ въз основа на тези средни резултати.
 3.2.7.
 Без да се засяга точка 6.4.1.3 от приложение 4а към настоящото правило, по време на изпитване от тип I е допустимо да се използва само бензин или едновременно и газ при работа в режим на газ, при условие че енергийната консумация на газ е по-висока от 80 % от общата консумирана енергия по време на изпитването. Този процент трябва да се изчисли съгласно методиката по допълнение 1 (ВНГ) или допълнение 2 (ПГ/биометан) от настоящото приложение.
 4. ОБЩИ УСЛОВИЯ
 4.1. Изпитванията за съответствие на производството могат да се извършват с гориво от търговската мрежа, за което отношението C3/C4 се намира в границите на отношенията на еталонните горива — за ВНГ, или чието число на Вобе се намира между стойностите на числото на Вобе на крайните еталонни горива — за ПГ/биометан. В този случай трябва да се приложи анализ на горивото.
 ДОПЪЛНЕНИЕ 1
 ДВУГОРИВНИ ПРЕВОЗНИ СРЕДСТВА,


text:
РАБОТЕЩИ С ГАЗ — ИЗЧИСЛЯВАНЕ НА ЕНЕРГИЙНИЯ ДЯЛ НА ВНГ
 1. ИЗМЕРВАНЕ НА МАСАТА НА ВНГ, КОНСУМИРАН ПО ВРЕМЕ НА ЦИКЪЛА НА ИЗПИТВАНЕ ОТ ТИП I
 Измерването на масата на ВНГ, консумиран по време на цикъла на изпитване от тип I, трябва да се извърши с помощта на уредба за претегляне на горивото, която може да измерва теглото на резервоара за съхраняване на ВНГ по време на изпитването в съответствие със следното:
 Точност от ± 2 % на разликата в показанията в началото и в края на изпитването, или по-голяма.
 Вземане на предпазни мерки за предотвратяване на грешки при измерването.
 Тези мерки трябва да включват поне внимателен монтаж на устройството съгласно препоръките на производителя на уреда и добрата инженерна практика.
 Допустими са и други методи на измерване, ако може да се докаже еквивалентна точност.
 2. ИЗЧИСЛЯВАНЕ НА ЕНЕРГИЙНИЯ ДЯЛ НА ВНГ
 Разходът на гориво трябва да се изчисли от емисиите на въглеводороди, въглероден оксид и въглероден диоксид, определени от резултатите от измерванията, като се приеме, че по време на изпитването се изгаря само ВНГ.
 Делът на ВНГ спрямо енергията, консумирана за цикъла, се изчислява впоследствие, както следва:
 GLPG = MLPG * 10 000/(FCnorm * dist * d)
 където:
 GLPG
 :
 енергийният дял на ВНГ (%);
 MLPG
 :
 масата на ВНГ, консумиран по време на цикъла (kg);
 FCnorm
 :
 разходът на гориво (l/100 km), изчислен съгласно точка 1.4.3, буква б) от приложение 6 към Правило No 101. Ако е приложимо, корекционният коефициент (cf) в уравнението, използвано за определяне на FCnorm, трябва да се изчисли, като се използва отношението на Н/С на газообразното гориво;
 dist
 :
 изминатото за цикъла разстояние (km);
 d
 :
 плътност d = 0,538 kg/l.
 ДОПЪЛНЕНИЕ 2
 ДВУГОРИВНИ ПРЕВОЗНИ СРЕДСТВА — ИЗЧИСЛЯВАНЕ НА ЕНЕРГИЙНИЯ ДЯЛ НА ПГ/БИОМЕТАНА
 1. ИЗМЕРВАНЕ НА МАСАТА НА CNG, КОНСУМИРАН ПО ВРЕМЕ НА ЦИКЪЛА НА ИЗПИТВАНЕ ОТ ТИП I
 Измерването на масата на CNG, консумиран по време на цикъла, трябва да се извърши с помощта на уредба за претегляне на горивото, която може да измерва теглото на резервоара за съхраняване на CNG по време на изпитването в съответствие със следното:
 Точност от ± 2 % на разликата в показанията в началото и в края на изпитването, или по-голяма.
 Вземане на предпазни мерки за предотвратяване на грешки при измерването.
 Тези мерки трябва да включват поне внимателен монтаж на устройството съгласно препоръките на производителя на уреда и добрата инженерна практика.
 Допустими са и други методи на измерване, ако може да се докаже еквивалентна точност.
 2. ИЗЧИСЛЯВАНЕ НА ЕНЕРГИЙНИЯ ДЯЛ НА CNG
 Разходът на гориво трябва да се изчисли от емисиите на въглеводороди, въглероден оксид и въглероден диоксид, определени от резултатите от измерванията, като се приеме, че по време на изпитването се изгаря само CNG.
 Делът на CNG спрямо енергията, консумирана за цикъла, се изчислява впоследствие, както следва:
 GCNG = MCNG * cf * 10 000/(FCnorm * dist * d)
 където:
 GCNG
 :
 енергийният дял на CNG (%);
 MCNG
 :
 масата на CNG, консумиран по време на цикъла (kg);
 FCnorm
 :
 разходът на гориво (m3/100 km), изчислен съгласно


text:
точка 1.4.3, буква в) от приложение 6 към Правило No 101;
 dist
 :
 изминатото за цикъла разстояние (km);
 d
 :
 плътност d = 0 654 kg/m3;
 cf
 :
 корекционен коефициент, като се приемат следните стойности:
 cf = 1 в случай на еталонно гориво G20;
 cf = 0,78 при еталонно гориво G25.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 13
 ИЗПИТВАТЕЛНА МЕТОДИКА ЗА ИЗМЕРВАНЕ НА ЕМИСИИТЕ НА ПРЕВОЗНО СРЕДСТВО, ОБОРУДВАНО СЪС СИСТЕМА С ПЕРИОДИЧНО РЕГЕНЕРИРАНЕ
 1. ВЪВЕДЕНИЕ
 Настоящото приложение определя специалните разпоредби по отношение на одобрението на типа на превозно средство, оборудвано със система с периодично регенериране, както е определена в точка 2.20 от настоящото правило.
 2. ОБХВАТ И РАЗШИРЕНИЕ НА ОДОБРЕНИЕТО НА ТИПА
 2.1. Групи фамилии от превозни средства, оборудвани със система с периодично регенериране
 Методиката се прилага за превозните средства, оборудвани със система с периодично регенериране, както е определена точка 2.20 от настоящото правило. За целите на настоящото приложение могат да бъдат определени групи фамилии от превозни средства. Следователно тези типове превозни средства с регенериращи уредби, чиито долуописани параметри са еднакви или са в рамките на допустимите отклонения, трябва да се считат за принадлежащи на една и съща фамилия по отношение на специфичните измервания за дефинираните системи с периодично регенериране.
 2.1.1. Еднаквите параметри са:
 Двигател:
 а)
 горивен процес.
 Система с периодично регенериране (т.е. катализатор, филтър за частици):
 а)
 конструкция (т.е. тип корпус, тип благороден метал, тип субстрат, гъстота на клетките),
 б)
 тип и принцип на работа,
 в)
 система за дозиране и добавяне,
 г)
 обем ± 10 процента,
 д)
 местоположение (температура ± 50 °C при 120 km/h или 5 % разлика спрямо максималната температура/налягане).
 2.2. Типове превозни средства с различни базови маси
 Коефициентите Ki, получени по методиките на настоящото приложение за одобрение на типа на тип превозно средство с уредба с периодично регенериране, както е определена в точка 2.20 от настоящото правило, могат да бъдат разширени и към други превозни средства от групата на фамилията, имащи базова маса, попадаща в класовете на следващите две по-високи стойности или която и да е по-ниска стойност на еквивалентната инертна маса.
 3. МЕТОДИКА НА ИЗПИТВАНЕ
 Превозното средство може да е оборудвано с превключвател, който е в състояние да изключва или включва процеса на регенериране, при условие че тази операция не променя първоначалното калибриране на двигателя. Използването на този превключвател трябва да е разрешено само когато трябва да се предотврати регенериране по време на насищането на регенериращата уредба и по време на циклите за предварителна подготовка. То не е разрешено по време на измерванията на емисиите във фазата с регенериране; вместо това, изпитването за емисии се извършва с непроменен управляващ блок от оригиналното оборудване на производителя.
 3.1. Измерване на емисиите отработили газове между два цикъла, в които има фази на регенериране
 3.1.1. Средната стойност на емисиите между фази на регенериране и по време на насищането на регенериращото устройство се определя от средноаритметичната стойност на няколко приблизително равноотстоящи (ако са повече от 2) работни цикъла от тип I или еквивалентни цикли върху двигателен стенд. Като алтернатива, производителят може да осигури данни, показващи, че емисиите остават непроменени (± 15 %) между фазите на


text:
регенериране. В такъв случай могат да се използват емисиите, измерени по време на стандартно изпитване от тип 1. Във всички други случаи трябва да се извърши измерване на емисиите поне за два работни цикъла от тип I или за еквивалентни цикли върху двигателен стенд: един непосредствено след регенерирането (при чист филтър) и един възможно най-късно преди фаза на регенериране. Всички измервания и изчисления на емисиите се извършат съгласно приложение 4а към настоящото правило, точки 6.4 — 6.6. Определянето на средните емисии за единична система с регенериране се изчисляват съгласно точка 3.3 от настоящото приложение, а за системи, състоящи се от няколко устройства за регенериране, съгласно точка 3.4 от настоящото приложение.
 3.1.2. Процесът на насищане и определянето на Ki трябва да се извършат по време на работния цикъл от тип I върху динамометричен стенд или върху двигателен стенд с помощта на еквивалентен цикъл на изпитване. Тези цикли могат да се провеждат без прекъсване (т.е. без необходимост от спиране на двигателя между циклите). След известен брой приключили цикли превозното средство може да се свали от динамометричния стенд и изпитването да продължи по-късно.
 3.1.3. Броят на циклите (D) между два цикъла, в които има фаза на регенериране, броят на циклите, по време на които се извършват измерванията (n), и всяко измерване на емисиите (M′sij) трябва да се отчетат в приложение 1 към настоящото правило, точки 3.2.12.2.1.11.1 — 3.2.12.2.1.11.4 или 3.2.12.2.6.4.1 — 3.2.12.2.6.4.4, в зависимост от случая.
 3.2. Измерване на емисиите по време на регенериране
 3.2.1. Подготовката на превозното средство, ако се налага такава във връзка с изпитванията за емисиите по време на фаза на регенериране, може да се извърши с помощта на подготвителните цикли в точка 6.3 от приложение 4а към настоящото правило или еквивалентни изпитвателни цикли на двигателен стенд, в зависимост от избраната процедура на насищане от точка 3.1.2 от настоящото приложение.
 3.2.2. Условията за провеждане на изпитванията и изискванията към превозното средство за изпитване от тип I, описано в приложение 4а към настоящото правило, трябва да бъдат изпълнени преди извършването на първото валидно измерване на емисии.
 3.2.3. По време на подготовката на превозното средство не трябва да има регенериране. Това може да се осигури по един от следните начини:
 3.2.3.1.
 За предварителните подготвителни цикли може да се монтира „фиктивна“ регенерираща уредба или частична уредба.
 3.2.3.2.
 Чрез други методи, съгласувани между производителя и органа по одобряването на типа.
 3.2.4. Трябва да се извърши измерване на емисиите отработили газове при пускане при студен двигател, включващо процес на регенериране, съгласно работния цикъл от тип I или еквивалентен цикъл на изпитване върху двигателен стенд. Ако изпитванията за емисии между два цикъла, в които има фаза на регенериране, се извършват върху двигателен стенд, изпитването за емисиите, включващо фаза на регенериране, също трябва да се извърши върху двигателен стенд.
 3.2.5. Ако процесът на регенериране изисква повече от един работен цикъл, следващият изпитвателен цикъл(цикли) трябва да започне незабавно, без изключване на двигателя, до постигане на пълно регенериране (всеки цикъл трябва да бъде завършен). Времето, необходимо за подготвяне на ново изпитване, трябва да бъде възможно най-кратко (напр. смяна на


text:
филтъра за частици). През този период двигателят трябва да е загасен.
 3.2.6. Стойностите (Mri) на емисиите по време на регенериране се изчисляват в съответствие с точка 6.6 от приложение 4а към настоящото правило. Записва се броят (d) на работните цикли, отчетен при пълно регенериране.
 3.3. Изчисление на комбинираните емисии отработили газове от единична система с регенериране
 (1)
 n ≥ 2
 (2)
 (3)
 където за всеки замърсител (i) важи:
 M′sij
 =
 тегловни емисии на замърсител (i) в g/km за един работен цикъл от тип I (или еквивалентен изпитвателен цикъл на двигателен стенд) без регенериране,
 M′rij
 =
 тегловни емисии на замърсител (i) в g/km за един работен цикъл от тип I (или еквивалентен изпитвателен цикъл на двигателен стенд) по време на регенериране (ако d > 1, първото изпитване от тип I се провежда в студено състояние, а следващите са в загрято състояние),
 M′ si
 =
 тегловни емисии на замърсител (i) в g/km без регенериране,
 M′ri
 =
 тегловни емисии на замърсител (i) в g/km по време на регенериране,
 Mpi
 =
 тегловни емисии на замърсител (i) в g/km,
 n
 =
 n брой контролни точки, в които се извършва измерване на емисиите (работни цикли от тип I или еквивалентни изпитвателни цикли на двигателен стенд) между два цикъла, в които има фаза на регенериране, ≥ 2,
 d
 =
 брой работни цикли, необходими за регенериране,
 D
 =
 брой работни цикли между два цикъла, при които има фази на регенериране.
 Фигура А13/1 дава примерна илюстрация на параметрите на измерването.
 Фигура A13/1
 Параметри, измерени в рамките на изпитване за емисии по време и между цикли, в които има регенериране (схематичен пример, емисиите във фазата на „D“ могат да се увеличават или да намаляват)
 Емисии [g/km]
 Брой цикли
 3.3.1. Изчисляване на коефициента на регенериране K за всеки разглеждан замърсител (i)
 Ki = Mp/Msi
 Резултатите за Msi, Mpi и Ki трябва да се запишат в протокола от изпитването, издаден от техническата служба.
 Ki може да се определи след приключване на всяка една последователност.
 3.4. Изчисляване на комбинираните емисии отработили газове при системи с многократно периодично регенериране
 (1)
 nk ≥ 2
 (2)
 (3)
 (4)
 (5)
 (6)
 (7)
 където:
 M′ si
 =
 средни тегловни емисии за всички действия k за замърсител (i) в g/km без регенериране,
 M′ri
 =
 средни тегловни емисии за всички действия k за замърсител (i) в g/km по време на регенериране,
 Mpi
 =
 средни тегловни емисии за всички действия k за замърсител (i) в g/km,
 Msik
 =
 средни тегловни емисии за действие k за замърсител (i) в g/km без регенериране,
 Mrik
 =
 средни тегловни емисии за действие k за замърсител (i) в g/km по време на регенериране,
 M′sik,j
 =
 тегловни емисии за действие k за замърсител (i) в g/km за един работен цикъл от тип I (или еквивалентен изпитвателен цикъл на двигателен стенд) без регенериране, измерени в точка j; 1 ≤ j ≤ nk,
 M′rik,j
 =
 тегловни емисии за действие k за замърсител (i) в g/km за един работен цикъл от тип I (или еквивалентен изпитвателен цикъл на двигателен стенд) по време на регенериране (когато j > 1, първото изпитване


text:
от тип I се провежда в студено състояние, а следващите са в загрято състояние), измерени при работен цикъл j; 1 ≤ j ≤ nk,
 nk
 =
 брой контролни точки на действие k, в които се извършва измерване на емисиите (работни цикли от тип I или еквивалентни изпитвателни цикли на двигателен стенд) между два цикъла, в които има фаза на регенериране, ≥ 2,
 dk
 =
 брой работни цикли за действие k, необходими за регенериране,
 Dk
 =
 брой работни цикли за действие k между два цикъла, в които има фази на регенериране.
 Фигура А13/2 дава илюстрация на параметрите на измерването.
 Фигура A13/2
 Параметри, измерени в рамките на изпитване за емисии по време и между цикли, в които има регенериране (схематичен пример)
 Брой цикли
 Вж. фиг. А13/3 за повече подробности относно схемата на процеса.
 Фигура A13/3
 Параметри, измерени в рамките на изпитване за емисии по време и между цикли, в които има регенериране (схематичен пример)
 С използването на един прост и реалистичен случай в описанието по-долу се дава подробно обяснение на схематичния пример, показан на фигура А13/3 по-горе:
 1.
 филтър за прахови частици от дизелов двигател (DPF): равноотстоящи действия на регенериране с подобни емисии (± 15 %) от действие до действие.
 Dk = Dk+1 = D1
 dk = dk+1 = d1
 Mrik – Msik = Mrik+1 – Msik+1
 nk = n
 2.
 „DeNOx“: действието по обезсеряване (отстраняване на SO2) е започнало, преди да може да бъде открито влияние на сярата върху емисиите (± 15 % от измерените емисии), и в този пример, поради екзотермичност, заедно с извършеното последно действие по регенериране от DPF.
 M′sik,j=1 = константа → Msik = Msik+1 = Msi2
 Mrik = Mrik+1 = Mri2
 За действието по отстраняване на SO2:
 Mri2, Msi2, d2, D2, n2 = 1
 3.
 Цялата система (DPF + DeNOx)
 Изчисляването на коефициента (Ki) за системи с многократно периодично регенериране е възможно само след определен брой фази на регенериране за всяка система. След провеждане на пълната процедура (от A до B, вж. фигура А13/2) трябва да бъдат достигнати отново първоначалните условия А.
 3.4.1. Разширение на одобрение за система с многократно периодично регенериране
 3.4.1.1. Ако техническият параметър(и) и/или стратегията за регенериране на уредба с многократно периодично регенериране за всички действия са променени в рамките на тази комбинирана система, цялата процедура, включваща всички устройства за регенериране, следва да бъде извършена с измервания за актуализиране на мултипликативния коефициент Ki.
 3.4.1.2. Ако за единично устройство от система с многократно регенериране са се променили само параметри на стратегията (т.е. напр. „D“ и/или „d“ за DPF) и производителят може да представи на техническата служба реалистични технически данни и информация, че:
 а)
 не се открива взаимодействие с друго устройство(а) на системата; както и
 б)
 важните параметри (т.е. конструкция, принцип на работа, обем, местоположение и др.) са еднакви;
 процедурата, необходима за актуализиране на ki, може да бъде опростена.
 При съгласие на производителя и техническата служба в този случай се извършва само едно действие на вземане на проби/натрупване и регенериране, като резултатите от изпитването (Msi, Mri) заедно с променените параметри („D“ и/или „d“) се въвеждат в


text:
съответната формула (формули) за актуализиране на мултипликативния коефициент ki по математически път чрез заместване на съществуващата формула (формули) за базовия коефициент ki.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 14
 ИЗПИТВАТЕЛНА МЕТОДИКА ЗА ИЗМЕРВАНЕ НА ЕМИСИИТЕ НА ХИБРИДНИ ЕЛЕКТРИЧЕСКИ ПРЕВОЗНИ СРЕДСТВА (HEV)
 1. ВЪВЕДЕНИЕ
 1.1. Настоящото приложение определя специфичните разпоредби по отношение на одобрението на типа на хибридни електрически превозни средства (HEV) според определението в точка 2.21.2 от настоящото правило.
 1.2. По принцип за изпитванията от тип I, II, III, IV, V, VI и БД хибридните електрически превозни средства се изпитват съгласно съответното приложение 4а, 5, 6, 7, 9, 8 и 11 към настоящото правило, освен ако има внесено изменение с настоящото приложение.
 1.3. Само за изпитването от тип I превозните средства с външно зареждане (OVC, както са категоризирани в точка 2 от настоящото приложение) се изпитват в съответствие с условие А и условие Б. Резултатите от изпитванията, получени за двете условия А и Б, както и претеглените стойности се отчитат в образеца на съобщението.
 1.4. Резултатите от изпитването за емисии трябва да бъдат в рамките на граничните стойности при всички изпитвателни условия, посочени в настоящото правило.
 2. КАТЕГОРИИ ХИБРИДНИ ЕЛЕКТРИЧЕСКИ ПРЕВОЗНИ СРЕДСТВА
 Зареждане на превозното средство
 Външно зареждане на превозното средство (1)
 (OVC)
 Без външно зареждане на превозното средство (2)
 (NOVC)
 Превключвател на работния режим
 Без
 Със
 Без
 Със
 3. МЕТОДИ НА ИЗПИТВАНЕ ОТ ТИП I
 3.1. С външно зареждане (OVC HEV) без превключвател на работния режим
 3.1.1. Провеждат се две изпитвания при следните условия:
 Условие A:
 извършва се изпитване при напълно заредено устройство за натрупване на електроенергия/мощност.
 Условие Б:
 извършва се изпитване при минимално заредено устройство за натрупване на електроенергия/мощност (максимално разреден акумулатор).
 Кривата на степента на зареждане (SOC) на устройството за натрупване на електроенергия/мощност по време на различните етапи от изпитването от тип I е дадена в допълнение 1 към настоящото приложение.
 3.1.2. Условие A
 3.1.2.1. Процедурата започва с разреждане на устройството за натрупване на електроенергия/мощност на превозното средство по време на движение (върху изпитвателно трасе или динамометричен стенд и др.):
 а)
 при постоянна скорост 50 km/h, докато не се включи консумиращият гориво двигател на HEV,
 б)
 или, ако превозното средство не може да достигне постоянна скорост от 50 km/h без включване на консумиращия гориво двигател, скоростта се намалява, докато превозното средство започне да се движи с по-ниска постоянна скорост, при която консумиращият гориво двигател остава изключен в продължение на определено време/разстояние (съгласува се между техническата служба и производителя),
 в)
 или според препоръките на производителя.
 Консумиращият гориво двигател трябва да се изключи в рамките на 10 секунди, след като се е включил автоматично.
 3.1.2.2. Подготовка на превозното средство
 3.1.2.2.1. За превозните средства, оборудвани с двигатели със запалване чрез сгъстяване, се използва цикълът от част втора, описан в таблица А4а/2 (и фигура А4а/3) от приложение 4а към настоящото правило. Провеждат се три последователни цикъла съгласно точка 3.1.2.5.3 от настоящото приложение.
 3.1.2.2.2. Превозните средства, оборудвани с двигатели с принудително запалване, трябва да се подготвят предварително с един цикъл на движение от част първа и два цикъла на движение от част втора съгласно точка 3.1.2.5.3 от


text:
настоящото приложение.
 3.1.2.3. След тази предварителна подготовка и преди изпитването превозното средство трябва да се съхранява в помещение, в което се поддържа относително постоянна температура между 293 и 303 K (20 °C и 30 °C). Тази подготовка трябва да трае поне шест часа и да продължи, докато температурата на двигателното масло и охлаждащата течност, ако има такава, не достигне температурата на помещението ± 2 K и устройството за натрупване на електроенергия/мощност не се зареди напълно в резултат на зареждането, посочено в точка 3.1.2.4 от настоящото приложение.
 3.1.2.4. По време на привеждането към околната температура устройството за натрупване на електроенергия/мощност трябва да се зареди:
 а)
 с бордовото зарядно устройство, ако е монтирано такова, или или
 б)
 с външно зарядно устройство, препоръчано от производителя, като се прилага стандартната процедура за нощно зареждане.
 Тази процедура изключва всички видове специални режими на зареждане, които могат да бъдат пускани автоматично или ръчно, като например изравнителни зареждания (контролирани презареждания за изравняване заряда в отделните елементи на батерията) или сервизни зареждания.
 Производителят трябва да декларира, че по време на изпитването не се извършва специална процедура за зареждане.
 3.1.2.5. Методика на изпитване
 3.1.2.5.1. Пускането на превозното средство трябва да се осъществи с помощта на средствата, осигурени на водача за нормална експлоатация. Първият цикъл започва с началото на процедурата за пуск на превозното средство.
 3.1.2.5.2. Могат да бъдат използвани методиките на изпитване, определени в точка 3.1.2.5.2.1 или 3.1.2.5.2.2 от настоящото приложение, в съответствие с методиката, избрана в Правило No 101, приложение 8, точка 3.2.3.2.
 3.1.2.5.2.1. Измерванията започват преди или по време на началото на пускането на превозното средство и завършват с приключването на последния период на празен ход по време на извънградския цикъл (част втора, край на измерванията).
 3.1.2.5.2.2. Измерванията започват преди или в началото на процедурата на пускане на превозното средство и продължават известен брой повтарящи се цикли на изпитването. Те завършват, когато приключи последният период на работа на празен ход по време на първия извънградски цикъл (част втора), през който акумулаторът е достигнал до минималната степен на зареждане съгласно критерия, определен по-долу (край на измерванията).
 Балансът на количеството електричество Q [Ah] се измерва по време на всеки комбиниран цикъл с помощта на методиката, описана в допълнение 2 от приложение 8 към Правило No 101, и се използва за определяне кога е достигната минималната степен на зареждане на акумулатора.
 Счита се, че минималната степен на зареждане на акумулатора е достигната в комбиниран цикъл N, ако балансът на количеството електричество по време на комбинирания цикъл N + 1 е не повече от 3 % разреждане, изразено като процент от номиналния капацитет на акумулатора (в Ah) в неговата максимална степен на зареждане, както е обявено от производителя. По искане на производителя могат да бъдат проведени допълнителни цикли на изпитване и резултатите от тях могат да бъдат включени в изчисленията, определени в точки 3.1.2.5.5 и 3.1.4.2 от настоящото приложение, при условие че балансът на количеството електричество за всеки допълнителен цикъл на изпитване показва по-малко разреждане на акумулаторната батерия спрямо предходния цикъл.
 Между циклите се допуска период на горещ престой до 10


text:
минути. През този период силовото задвижване трябва да е изключено.
 3.1.2.5.3. Превозното средство трябва да се управлява съгласно приложение 4а към настоящото правило или в случай на специален режим на превключване на предавките — според инструкциите на производителя, както са описани в ръководството за експлоатация на превозното средство и както е посочено на органа за превключване на предавките (за информация на водача). За тези превозни средства моментите за превключване на предавките, които са посочени в приложение 4а към настоящото правило, не се прилагат. За вида на изпитвателната крива се прилага описанието от точка 6.1.3 от приложение 4а към настоящото правило.
 3.1.2.5.4. Отработилите газове се анализират съгласно разпоредбите от приложение 4а към настоящото правило.
 3.1.2.5.5. Резултатите от изпитванията се сравняват с граничните стойности, посочени в точка 5.3.1.4 от настоящото правило, и се изчислява средната емисия за всеки замърсител в грамове на километър за условие А (M1i).
 В случай на изпитване съгласно точка 3.1.2.5.2.1 от настоящото приложение (M1i) е просто резултатът от проведения единичен комбиниран цикъл.
 В случай на изпитване съгласно точка 3.1.2.5.2.2 от настоящото приложение резултатът от изпитването за всеки проведен комбиниран цикъл (M1ia), умножен по съответните коефициент на влошаване и коефициент Ki, трябва да бъде по-малък от граничните стойности, посочени в точка 5.3.1.4 от настоящото правило. За целите на изчислението от точка 3.1.4 от настоящото приложение M1i се определя като:
 където:
 i: замърсител;
 a: цикъл.
 3.1.3. Условие Б
 3.1.3.1. Подготовка на превозното средство
 3.1.3.1.1. За превозните средства, оборудвани с двигатели със запалване чрез сгъстяване, се използва цикълът от част втора, описан в таблица А4а/2 (и фигура A4a/3) от приложение 4а към настоящото правило. Провеждат се три последователни цикъла съгласно точка 3.1.3.4.3 от настоящото приложение.
 3.1.3.1.2. Превозните средства, оборудвани с двигатели с принудително запалване, трябва да се подготвят предварително с един цикъл на движение от част първа и два цикъла на движение от част втора съгласно точка 3.1.3.4.3 от настоящото приложение.
 3.1.3.2. Устройството за натрупване на електроенергия/мощност на превозното средство се разрежда по време на движение (на изпитвателното трасе, върху динамометричен стенд и др.):
 а)
 при постоянна скорост от 50 km/h, докато не се включи консумиращият гориво двигател на HEV,
 б)
 или, ако превозното средство не може да достигне постоянна скорост от 50 km/h без включване на консумиращия гориво двигател, скоростта се намалява, докато превозното средство започне да се движи с по-ниска постоянна скорост, при която консумиращият гориво двигател остава изключен в продължение на определено време/разстояние (съгласува се между техническата служба и производителя),
 в)
 или според препоръките на производителя.
 Консумиращият гориво двигател трябва да се изключи в рамките на 10 секунди, след като се е включил автоматично.
 3.1.3.3. След тази предварителна подготовка и преди изпитването превозното средство трябва да се съхранява в помещение, в което се поддържа относително постоянна температура между 293 и 303 K (20 °C и 30 °C). Тази подготовка трябва да трае най-малко шест часа и да продължи, докато температурата на маслото на двигателя и охлаждащата течност, ако има такава, стане в рамките на ± 2 K от температурата на помещението.
 3.1.3.4. Методика на изпитване
 3.1.3.4.1. Пускането на


text:
превозното средство трябва да се осъществи с помощта на средствата, осигурени на водача за нормална експлоатация. Първият цикъл започва с началото на процедурата за пуск на превозното средство.
 3.1.3.4.2. Измерванията започват преди или по време на началото на пускането на превозното средство и завършват с приключването на последния период на празен ход по време на извънградския цикъл (част втора, край на измерванията).
 3.1.3.4.3. Превозното средство трябва да се управлява съгласно приложение 4а към настоящото правило или в случай на специален режим на превключване на предавките — според инструкциите на производителя, както са описани в ръководството за експлоатация на превозното средство и както е посочено на органа за превключване на предавките (за информация на водача). За тези превозни средства моментите за превключване на предавките, които са посочени в приложение 4а към настоящото правило, не се прилагат. За вида на изпитвателната крива се прилага описанието от точка 6.1.3 от приложение 4а към настоящото правило.
 3.1.3.4.4. Отработилите газове се анализират съгласно приложение 4а към настоящото правило.
 3.1.3.5. Изпитвателните резултати се сравняват с граничните стойности по точка 5.3.1.4 от настоящото правило и се изчислява средната емисия за всеки замърсител за условие Б (M2i). Изпитвателните резултати M2i, умножени по съответните коефициент на влошаване и коефициент Ki, трябва да бъдат по-малки от граничните стойности, посочени в точка 5.3.1.4 от настоящото правило.
 3.1.4. Изпитвателни резултати
 3.1.4.1. В случай на изпитване съгласно точка 3.1.2.5.2.1 от настоящото приложение
 Отчитаните в съобщението претеглени стойности се изчисляват, както следва:
 Mi = (De · M1i + Dav · M2i )/(De + Dav)
 където:
 Mi
 =
 тегловната емисия на замърсителя i в грамове на километър,
 M1i
 =
 тегловната емисия на замърсителя i в грамове на километър, при напълно заредено устройство за натрупване на електроенергия/мощност, изчислена в точка 3.1.2.5.5 от настоящото приложение,
 M2i
 =
 средната тегловна емисия на замърсителя i в грамове на километър при минимално заредено устройство за натрупване на електроенергия/мощност (максимално разреден акумулатор), изчислена в точка 3.1.3.5 от настоящото приложение,
 De
 =
 пробег на превозното средство в електрически режим на задвижване съгласно методиката, описана в приложение 9 към Правило No 101, при което производителят трябва да осигури средствата за извършване на измерванията върху превозното средство, работещо в изцяло електрически режим,
 Dav
 =
 25 km (прието средно разстояние между две зареждания на акумулатора).
 3.1.4.2. В случай на изпитване съгласно точка 3.1.2.5.2.2 от настоящото приложение
 Отчитаните в съобщението претеглени стойности се изчисляват, както следва:
 Mi = (Dovc · M1i + Dav · M2i )/(Dovc + Dav)
 където:
 Mi
 =
 тегловната емисия на замърсителя i в грамове на километър,
 M1i
 =
 тегловната емисия на замърсителя i в грамове на километър, при напълно заредено устройство за натрупване на електроенергия/мощност, изчислена в точка 3.1.2.5.5 от настоящото приложение,
 M2i
 =
 средната тегловна емисия на замърсителя i в грамове на километър при минимално заредено устройство за натрупване на електроенергия/мощност (максимално разреден акумулатор), изчислена в точка 3.1.3.5 от настоящото приложение,
 Dovc
 =
 пробег при външно зареждане на превозното средство съгласно методиката, описана в приложение 9 към Правило No 101
 Dav
 =
 25 km (прието средно разстояние между две зареждания на


text:
акумулатора).
 3.2. С външно зареждане (OVC HEV), с превключвател на работния режим
 3.2.1. Провеждат се две изпитвания при следните условия:
 3.2.1.1.
 Условие A:
 извършва се изпитване при напълно заредено устройство за натрупване на електроенергия/мощност.
 3.2.1.2.
 Условие Б:
 извършва се изпитване при минимално заредено устройство за натрупване на електроенергия/мощност (максимално разреден акумулатор).
 3.2.1.3.
 Превключвателят на работния режим трябва да бъде в положението съгласно таблица A14/1.
 Таблица A14/1
 Хибридни режими
 Акумулатор — степен на зарежедане
 —
 Изцяло електрически
 —
 Хибриден
 —
 Изцяло с консумация на гориво
 —
 Хибриден
 —
 Изцяло електрически
 —
 Изцяло с консумация на гориво
 —
 Хибриден
 —
 Хибриден режим n (3)...
 ...
 —
 Хибриден режим n (3)...
 Положение на превключвателя
 Положение на превключвателя
 Положение на превключвателя
 Положение на превключвателя
 Условие A
 Напълно зареден
 Хибриден
 Хибриден
 Хибриден
 Хибриден режим с преобладаващо използване на електроенергия (4)
 Условие Б
 Минимална степен на зареждане
 Хибриден
 С консумация на гориво
 С консумация на гориво
 Режим с преобладаващо използване на гориво (5)
 3.2.2. Условие A
 3.2.2.1. Ако пробегът на превозното средство в изцяло електрически режим на задвижване е по-голям от един пълен цикъл, по искане на производителя изпитването от тип I може да се извърши в изцяло електрически режим на задвижване. В този случай може да се пропусне предварителната подготовка на двигателя по точка 3.2.2.3.1 или 3.2.2.3.2 от настоящото приложение.
 3.2.2.2. Процедурата трябва да започне с разреждане на устройството за натрупване на електроенергия/мощност на превозното средство по време на движение с превключвател в изцяло електрически режим (на изпитвателното трасе, върху динамометричен стенд и др.) при постоянна скорост от 70 % ± 5 % от максималната скорост на превозното средство за тридесет минути (определена съгласно Правило No 101).
 Разреждането се спира:
 а)
 когато превозното средство не може да се движи с 65 % от максималната скорост, определена за тридесет минути; или
 б)
 когато чрез стандартните бордови уреди на водача се подаде индикация да спре превозното средство; или
 в)
 след изминаване на разстояние от 100 km.
 Ако превозното средство не е оборудвано за изцяло електрически режим на задвижване, разреждането на устройството за натрупване на електроенергия/мощност трябва да се извърши чрез движение на превозното средство (на изпитвателното трасе, върху динамометричен стенд и др.):
 а)
 при постоянна скорост от 50 km/h, докато не се включи консумиращият гориво двигател на HEV, или
 б)
 ако превозното средство не може да достигне постоянна скорост 50 km/h без включване на консумиращия гориво двигател, скоростта се намалява, докато превозното средство започне да се движи с по-ниска постоянна скорост, при която консумиращият гориво двигател остава изключен в продължение на определено време/разстояние (съгласува се между техническата служба и производителя), или или
 в)
 според препоръките на производителя.
 Консумиращият гориво двигател трябва да се изгаси в рамките на 10 секунди, след като се е включил автоматично.
 3.2.2.3. Подготовка на превозното средство
 3.2.2.3.1. За превозните средства, оборудвани с двигатели със запалване чрез сгъстяване, се използва цикълът от част втора, описан в таблица А4а/2 (и фигура A4a/3) от приложение 4а към настоящото правило. Провеждат се три последователни цикъла съгласно точка 3.2.2.6.3 от настоящото приложение.
 3.2.2.3.2. Превозните средства, оборудвани с двигатели


text:
с принудително запалване, трябва да се подготвят предварително с един цикъл на движение от част първа и два цикъла на движение от част втора съгласно точка 3.2.2.6.3 от настоящото приложение.
 3.2.2.4. След тази предварителна подготовка и преди изпитването превозното средство трябва да се съхранява в помещение, в което се поддържа относително постоянна температура между 293 и 303 K (20 °C и 30 °C). Тази подготовка трябва да трае поне шест часа и да продължи, докато температурата на двигателното масло и охлаждащата течност, ако има такава, не достигне температурата на помещението ± 2 K и устройството за натрупване на електроенергия/мощност не се зареди напълно в резултат на зареждането, посочено в точка 3.2.2.5 от настоящото приложение.
 3.2.2.5. По време на привеждането към околната температура устройството за натрупване на електроенергия/мощност трябва да се зареди:
 а)
 с бордовото зарядно устройство, ако е монтирано такова, или или
 б)
 с външно зарядно устройство, препоръчано от производителя, като се прилага стандартната процедура за нощно зареждане.
 Тази процедура изключва всички видове специални режими на зареждане, които могат да бъдат пускани автоматично или ръчно, като например изравнителни зареждания (контролирани презареждания за изравняване заряда в отделните елементи на батерията) или сервизни зареждания.
 Производителят трябва да декларира, че по време на изпитването не се извършва специална процедура за зареждане.
 3.2.2.6. Методика на изпитване
 3.2.2.6.1. Пускането на превозното средство трябва да се осъществи с помощта на средствата, осигурени на водача за нормална експлоатация. Първият цикъл започва с началото на процедурата за пуск на превозното средство.
 3.2.2.6.2. Могат да бъдат използвани методиките на изпитване, определени в точка 3.2.2.6.2.1 или 3.2.2.6.2.2 от настоящото приложение, в съответствие с методиката, избрана в Правило No 101, приложение 8, точка 4.2.4.2.
 3.2.2.6.2.1. Измерванията започват преди или по време на началото на пускането на превозното средство и завършват с приключването на последния период на празен ход по време на извънградския цикъл (част втора, край на измерванията).
 3.2.2.6.2.2. Измерванията започват преди или в началото на процедурата на пускане на превозното средство и продължават известен брой повтарящи се цикли на изпитването. Те завършват, когато приключи последният период на работа на празен ход по време на първия извънградски цикъл (част втора), през който акумулаторът е достигнал до минималната степен на зареждане съгласно критерия, определен по-долу (край на измерванията).
 Балансът на количеството електричество Q [Ah] се измерва по време на всеки комбиниран цикъл с помощта на методиката, описана в допълнение 2 от приложение 8 към Правило No 101, и се използва за определяне кога е достигната минималната степен на зареждане на акумулатора.
 Счита се, че минималната степен на зареждане на акумулатора е достигната в комбиниран цикъл N, ако балансът на количеството електричество по време на комбинирания цикъл N + 1 е не повече от 3 % разреждане, изразено като процент от номиналния капацитет на акумулатора (в Ah) в неговата максимална степен на зареждане, както е обявено от производителя. По искане на производителя могат да бъдат проведени допълнителни цикли на изпитване и резултатите от тях могат да бъдат включени в изчисленията, определени в точки 3.2.2.7 и 3.2.4 от настоящото приложение, при условие че балансът