text:
избор за двигателите, изпитвани съгласно приложение 4А и е дефинирана в точка 4.3.1 от приложение 4А.
 (4) Еднакви с цикъла D2, описан в точка 8.4 от стандарт ISO 8178-4: 2007 (попр. 2008 г.).
 (5) За по-добро описание на определението за основната мощност вж. фигура 2 от стандарт ISO 8528-1: 2005.
 (6) Условия за честотата на въртене от бележката под линия от изпитването при дискретен режим със стабилни състояния.
 (7) Процентният въртящ момент е спрямо максималния въртящ момент при зададената честота на въртене на двигателя.
 (8) Преминаване от единия режим към следващия в рамките на преходен етап от 20 s. По време на преходния етап, задайте линеен преход от настройката на въртящия момент на текущия режим към настройката на въртящия момент на следващия режим и едновременно с това задайте подобен линеен преход за честотата на въртене на двигателя, ако има промяна за настройката на скоростта.
 (9) Процентният въртящ момент е спрямо максималния въртящ момент на изпитването.
 (10) Преминаване от единия режим към следващия в рамките на преходен етап от 20 s. По време на преходния етап, задайте линейно преминаване от настройката за въртящия момент на текущия режим към настройката за въртящия момент на следващия режим.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 6
 Технически характеристики на еталонното гориво за използване при изпитванията за одобрение и проверка на съответствието на производството
 (1)
 Таблица 1
 За диапазони на мощността от D до G
 Пределни стойности и мерни единици (2), (3)
 Метод на изпитване
 Цетаново число (5)
 мин. 45 (8)
 макс. 50
 ISO 5165
 Плътност при 15 °C
 мин. 835 kg/m3
 макс. 845 kg/m3
 (11)
 ISO 3675, ASTM D 4052
 Температура на 95 %-на дестилация (4)
 Максимална стойност 370 °C
 ISO 3405
 Вискозитет при 40 °C
 Минимална стойност 2,5 mm2/s
 Максимална стойност 3,5 mm2/s
 ISO 3104
 Съдържание на сяра
 Минимум 0,1 тегл. % (10)
 Максимум 0,2 тегл. % (9)
 ISO 8754, EN 24260
 Пламна температура
 Минимална стойност 55 °C
 ISO 2719
 Гранична температура на филтруемост през студен филтър
 Минимална стойност -
 Максимална стойност + 5 °C
 EN 116
 Корозия на мед
 Максимална стойност 1
 ISO 2160
 Коксов остатък по Конрадсън
 (10 % DR)
 Максимална стойност 0,3 тегл. тегл. %
 ISO 10370
 Съдържание на пепел
 Максимална стойност 0,01 тегл. %
 ASTM D482 (12)
 Съдържание на вода
 Максимална стойност 0,05 тегл. %
 ASTM D 95, D 1744
 Киселинно число (силна киселина)
 Минимална стойност 0,20 mg KOH/g
 Устойчивост на окисление (6)
 Максимална стойност 2,5 mg/100 ml
 ASTM D2274
 Добавки (7)
 Таблица 2
 За диапазони на мощността от H до K
 Параметър
 Мерна единица
 Пределно допустими стойности (13)
 Метод на изпитване
 минимална стойност
 максимална стойност
 Цетаново число (14)
 52,0
 54,0
 EN-ISO 5165
 Плътност при 15 °C
 kg/m3
 833
 837
 EN-ISO 3675
 Дестилация:
 50 об. %
 °C
 245
 —
 EN-ISO 3405
 95 об. %
 °C
 345
 350
 EN-ISO 3405
 —
 Крайна точка на кипене
 °C
 —
 370
 EN-ISO 3405
 Пламна температура
 °C
 55
 —
 EN 22719
 Гранична температура на филтруемост през студен филтър
 °C
 —
 –5
 EN 116
 Вискозитет при 40 °C
 m2/s
 2,5
 3,5
 EN-ISO 3104
 Полициклични ароматни въглеводороди
 % m/m
 3,0
 6,0
 IP


text:
391
 Съдържание на сяра (15)
 mg/kg
 —
 300
 ASTM D 5453
 Корозия на мед
 —
 клас 1
 EN-ISO 2160
 Въглероден остатък по Конрадсън
 (10 % DR)
 % m/m
 —
 0,2
 EN-ISO 10370
 Съдържание на пепел
 % m/m
 —
 0,01
 EN-ISO 6245
 Съдържание на вода
 % m/m
 —
 0,05
 EN-ISO 12937
 Киселинно число (силна киселина)
 mg KOH/g
 —
 0,02
 ASTM D 974
 Устойчивост на окисление (16)
 mg/ml
 —
 0,025
 EN-ISO 12205
 Таблица 3
 За диапазони на мощността от L до P и Q и R
 Параметър
 Мерна единица
 Пределно допустими стойности (17)
 Метод на изпитване
 минимална стойност
 максимална стойност
 Цетаново число (18)
 54,0
 EN-ISO 5165
 Плътност при 15 °C
 kg/m3
 833
 865
 EN-ISO 3675
 Дестилация:
 50 об.%
 °C
 245
 —
 EN-ISO 3405
 95 об.%
 °C
 345
 350
 EN-ISO 3405
 —
 Крайна точка на кипене
 °C
 —
 370
 EN-ISO 3405
 Пламна температура
 °C
 55
 —
 EN 22719
 Гранична температура на филтруемост през студен филтър
 °C
 —
 –5
 EN 116
 Вискозитет при 40 °C
 m2/s
 2,3
 3,3
 EN-ISO 3104
 Полициклични ароматни въглеводороди
 % m/m
 3,0
 6,0
 IP 391
 Съдържание на сяра (19)
 mg/kg
 —
 10
 ASTM D 5453
 Корозия на мед
 —
 клас 1
 EN-ISO 2160
 Въглероден остатък по Конрадсън
 (10 % DR)
 % m/m
 —
 0,2
 EN-ISO 10370
 Съдържание на пепел
 % m/m
 —
 0,01
 EN-ISO 6245
 Съдържание на вода
 % m/m
 —
 0,02
 EN-ISO 12937
 Киселинно число (силна киселина)
 mg KOH/g
 —
 0,02
 ASTM D 974
 Устойчивост на окисление (20)
 mg/ml
 —
 0,025
 EN-ISO 12205
 Мазилна способност (метод HFRR за диаметъра на белега на износване при 60 °C)
 μm
 —
 400
 CEC F-06-A-96
 Метилови естери на мастни киселини
 забранени
 (1) Всички характеристики на горивото и пределни стойности се преразглеждат в зависимост от тенденциите на пазара.
 (2) Ако е необходимо да се изчисли топлинният коефициент на полезно действие на даден двигател или превозно средство, топлината на изгаряне на горивото може да се изчисли от:
 където:
 d е плътността при 15 oС
 x e тегловната част на водата (%/100)
 y е тегловната част на пепелта (%/100)
 s е тегловната част на сярата (%/100)
 (3) стойностите, посочените в спецификацията,са „действителни стойности“. За установяване на техните пределни стойности, са приложени условията на ASTM D 3244 „Определяне на база за уреждането на спорове, свързани с качеството на производството на нефтопродукти“, а при определянето на минимална стойност, е взета предвид минималната разлика от 2R над нулата; за определянето на максимална и минимална стойност, минималната разлика е 4R (R = възпроизводимост).
 Независимо от това измерване, което е необходимо от статистически съображения, производителят на гориво трябва да се стреми към нулева стойност, когато определената максимална стойност е 2R, и към средната стойност, когато са цитирани максимална и минимална пределно допустими стойности. Ако е необходимо да се изясни въпросът за съответствието на определено гориво спрямо изискванията на спецификациите, следва да се приложат условията на ASTM D3244.
 (4) Цитираните стойности показват изпарените количества (процент възстановено количество + процент загуби).
 (5) Диапазонът на цетановото число не е в съответствие с изискването за минимален диапазон от 4R. В случай на спор обаче между

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
доставчика на гориво и потребителя на гориво, за разрешаването му могат да се използват условията на ASTM D 3244, при условие че са направени достатъчен брой повторни измервания за постигане на необходимата точност, вместо еднократните измервания.
 (6) Въпреки че устойчивостта на окисление се контролира, е вероятно срокът на съхранение да е ограничен. Трябва да се поиска съвет от доставчика относно условията и срока на съхранение.
 (7) Това гориво следва да е от съставки само на базата на първична и на крекинг дестилация на въглеводороди; обезсеряването е разрешено. То не трябва да съдържа метални добавки или подобрители на цетановото число.
 (8) Позволени са по-ниски стойности, като в този случай трябва да бъде отбелязано цетановото число на използваното еталонно гориво.
 (9) Позволени са по-високи стойности, като в този случай трябва да бъде отбелязано съдържанието на сяра в използваното еталонно гориво.
 (10) Тази стойност трябва да бъде постоянно преразглеждана в зависимост от тенденциите на пазара. За целите на първоначалното одобрение на двигател по искане на заявителя, е допустимо 0,05 тегл.% номинално съдържание на сяра (най-малко 0,03 тегл.%), като в този случай измереното съдържание на прахови частици се коригира нагоре до средната стойност, която е определена номинално за съдържанието на сяра в горивото (0,15 тегл.%) по формулата по-долу:
 където:
 PTadj
 =
 коригираната стойност на PT (g/kWh)
 PT
 =
 претеглената измерена стойност за специфичните емисии на прахови частици (g/kWh)
 SFC
 =
 претегления специфичен разход на гориво (g/kWh), изчислен по формулата по-долу
 NSLF
 =
 средната стойност на номиналната спецификация за тегловното съдържание на сяра (т.е. 0,15 %/100)
 FSF
 =
 съдържанието на сяра в горивото в тегловни части (%/100)
 Уравнение за изчисляване на претегления специфичен разход на гориво:
 where:
 За целите на оценяване на съответствието на производството в съответствие с точка 7.4.2 изискванията трябва да се изпълняват като се използва еталонно гориво, което отговаря на минималното/максималното ниво от 0,1/0,2 тегл. %.
 (11) Позволени са по-високи стойности до 855 kg/m3, като в този случай трябва да бъде отбелязана плътността на използваното еталонно гориво. За целите на оценяване на съответствието на производството в съответствие с точка 7.4.2 изискванията трябва да се изпълняват, като се използва еталонно гориво, което отговаря на минималното/максималното ниво от 835/845 kg/m3.
 (12) Ще бъде заменен от стандарт EN/ISO 6245, считано от датата на изпълнението му.
 (13) Стойностите, посочените в спецификацията,са „действителни стойности“. За установяване на техните пределни стойности, са приложени условията на ISO 4259 „Нефтопродукти — Определяне и прилагане на данните за точност относно методите на изпитване“, а при определянето на минимална стойност, е взета предвид минималната разлика от 2R над нулата; за определянето на максимална и минимална стойност, минималната разлика е 4R (R = възпроизводимост).
 Въпреки тази мярка, необходима по технически причини, производителят на горива трябва да се стреми към нулева стойност, когато посочената максимална стойност е 2R, и към средната стойност, когато са посочени максимална и минимална пределно допустими стойности. Ако е необходимо да се изяснят въпросите за съответствието на определено гориво спрямо изискванията на спецификациите, следва да се приложат условията на ISO 4259.
 (14) Диапазонът на цетановото число не е в съответствие


text:
с изискването за минимален диапазон от 4R. В случай на спор обаче между доставчика на гориво и потребителя на гориво могат да се използват термините в ISO 4259, за да се разрешат такива спорове, при условие че са направени повторни измервания, достатъчен брой за достигане на необходимата прецизност, а не отделни определяния.
 (15) Отбелязва се действителното съдържание на сяра в горивото, използвано за изпитването.
 (16) Въпреки че устойчивостта на окисление се контролира, е вероятно срокът на съхранение да е ограничен. Трябва да се поиска съвет от доставчика относно условията и срока на съхранение.
 (17) Стойностите, посочени в спецификацията, са „действителни стойности“. За установяване на техните пределни стойности, са приложени условията на ISO 4259 „Нефтопродукти — Определяне и прилагане на данните за точност относно методите на изпитване“, а при определянето на минимална стойност, е взета предвид минималната разлика от 2R над нулата; за определянето на максимална и минимална стойност, минималната разлика е 4R (R = възпроизводимост).
 Въпреки тази мярка, необходима по технически причини, производителят на горива трябва да се стреми към нулева стойност, когато посочената максимална стойност е 2R, и към средната стойност, когато са посочени максимална и минимална пределно допустими стойности. Ако е необходимо да се изяснят въпросите за съответствието на определено гориво спрямо изискванията на спецификациите, следва да се приложат условията на ISO 4259.
 (18) Диапазонът на цетановото число не е в съответствие с изискването за минимален диапазон от 4R. В случай на спор обаче между доставчика на гориво и потребителя на гориво могат да се използват термините в ISO 4259, за да се разрешат такива спорове, при условие че са направени повторни измервания, достатъчен брой за достигане на необходимата прецизност, а не отделни определяния.
 (19) Отбелязва се действителното съдържание на сяра в горивото, използвано за изпитването от тип I.
 (20) Въпреки че устойчивостта на окисление се контролира, е вероятно срокът на съхранение да е ограничен. Трябва да се поиска съвет от доставчика относно условията и срока на съхранение.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 7
 ИЗИСКВАНИЯ ЗА МОНТИРАНЕТО НА ОБОРУДВАНЕТО И СПОМАГАТЕЛНИТЕ УСТРОЙСТВА
 Номер
 Оборудване и спомагателни устройства
 Оборудвано за изпитването на емисии
 1
 Всмукателна система
 Всмукателен колектор
 Да
 Система за контрол на емисиите на картерни газове
 Да
 Дебитомер за въздуха
 Да
 Въздушен филтър
 Да (1)
 Шумозаглушител на всмукването
 Да (1)
 Устройство за подгряване на всмукателния колектор
 Да, серийно оборудване. Ако е възможно, то трябва да бъде регулирано в най-благоприятното състояние.
 2
 Изпускателна уредба
 Последваща обработка на отработили газове
 Да
 Изпускателен колектор
 Да
 Свързващи тръбопроводи
 Да (2)
 Шумозаглушител
 Да (2)
 Ауспух
 Да (2)
 Спирачка-забавител
 Не (3)
 Устройство за принудително пълнене
 Да
 3
 Горивоподаваща помпа
 Да (4)
 4
 Оборудване за впръскване на гориво
 Предварителен филтър
 Да
 Филтър
 Да
 Помпа
 Да
 Тръбопровод за високо налягане
 Да
 Инжектор
 Да
 Електронен модул за управление, датчици и др.
 Да
 Регулатор на оборотите/система за управление
 Да
 Автоматичен ограничител на натоварването на зъбната рейка в зависимост от атмосферните условия
 Да
 5
 Оборудване за течностно охлаждане
 Радиатор
 Не
 Вентилатор
 Не
 Корпус на вентилатора
 Не
 Водна помпа
 Да (5)
 Термостат
 Да (6)
 6
 Въздушно охлаждане
 Корпус
 Не (7)
 Вентилатор или въздуходувка
 Не


text:
(7)
 Устройство за регулиране на температурата
 Не
 7
 Електрическо оборудване
 Генератор
 Да (8)
 8
 Оборудване за принудително пълнене
 Компресор, задвижван пряко от двигателя и/или от отработилите газове
 Да
 Охладител на въздуха за принудително пълнене
 Да (7), (9)
 Помпа или вентилатор за охлаждащия флуид (задвижвана от двигателя)
 Не (7)
 Устройство за контрол на охлаждащия флуид
 Да
 9
 Спомагателен вентилатор на изпитвателния стенд
 Да, ако е необходим
 10
 Устройство против замърсяване
 Да
 11
 Пусково оборудване
 Да или оборудване за изпитвателен стенд (10)
 12
 Помпа за смазочно масло
 Да
 13
 Някои спомагателни устройства, чието предназначение е свързано с работата на превозното средство и които могат да бъдат монтирани върху двигателя, се демонтират за провеждане на изпитването.
 Следният неизчерпателен списък се дава само като пример:
 (i)
 въздушен компресор за спирачките
 (ii)
 компресор за кормилното управление
 (iii)
 компресор за окачването
 (iv)
 климатична система.
 Не
 (1) Цялата всмукателна система следва да бъде монтирана, както е указано за предвиденото приложение:
 (i)
 когато съществува риск от значително влияние върху мощността на двигателя;
 (ii)
 когато производителят поиска това да бъде направено.
 В останалите случаи може да се използва еквивалентна система и следва да се извърши проверка, за да се гарантира, че налягането на всмукване не се различава с повече от 100 Pa от граничната стойност, указана от производителя за чист въздушен филтър.
 (2) Цялата изпускателна система се монтира, както е указано за предвиденото приложение:
 (i)
 когато съществува риск от значително влияние върху мощността на двигателя;
 (ii)
 когато производителят поиска това да бъде направено.
 В останалите случаи може да се монтира еквивалентна система, при условие че измереното налягане не се различава с повече от 1 000 Pa от най-високата пределна стойност, указана от производителя.
 (3) Ако е вградена спирачка-забавител в изпускателната система, дроселната ѝ клапа трябва да бъде фиксирана в напълно отворено положение.
 (4) Налягането на подаваното гориво може да се регулира, ако е необходимо, за да се възпроизведе налягането, съществуващо при конкретното приложение на двигателя (по-специално когато се използва система за „връщане на горивото“).
 (5) Циркулацията на охлаждащата течност се осъществява само от водната помпа на двигателя. Охлаждането на течността може да се извършва във външен охладителен кръг, така че загубата на налягане в кръга и налягането на входа на помпата да остават по същество същите, като тези в охлаждащата система на двигателя.
 (6) Термостатът може да бъде фиксиран в напълно отворено положение.
 (7) Когато за изпитването са монтирани охлаждащ вентилатор или въздуходувка, мощността, която те поглъщат, се прибавя към резултатите, с изключение на вентилаторите на двигателите с въздушно охлаждане, които са монтирани направо на коляновия вал. Мощността на вентилатора или въздуходувката се определя при честотите на въртене, използвани при изпитването, или чрез извършване на изчисление според стандартни характеристики, или чрез извършване на практически изпитвания.
 (8) Минималната мощност на генератора се ограничава до необходимата за работата на спомагателните устройства, които са необходими за работата на двигателя. Ако е необходимо свързване на акумулатор, се използва напълно зареден акумулатор в добро състояние.
 (9) Двигателите с въздушно охлаждане, които са с принудително пълнене, се изпитват заедно с устройството за охлаждане на въздуха


text:
за принудително пълнене, независимо дали охлаждането е с течност или въздушно, но ако производителят предпочита, охладителят на въздуха може да се замени със система на изпитвателен стенд. И в двата случая измерването на мощността при всяка честота на въртене на двигателя се извършва при максимален спад на налягането и при минимален спад на температурата на въздуха към двигателя, преминаващ през охладителя на въздуха за принудително пълнене на системата на изпитвателния стенд, както са указани от производителя.
 (10) Мощността, необходима за електрическата или другите пускови уредби, се осигурява от изпитвателния стенд.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 8
 ИЗИСКВАНИЯ ЗА УСТОЙЧИВОСТ
 1. ПРОВЕРКА НА УСТОЙЧИВОСТТА НА ДВИГАТЕЛИ СЪС САМОВЪЗПЛАМЕНЯВАНЕ ЧРЕЗ СГЪСТЯВАНЕ ОТ ОБХВАТИ НА МОЩНОСТ ОТ H ДО P
 Настоящото приложение се прилага само за двигатели със самовъзпламеняване чрез сгъстяване от обхвати на мощност от H до P.
 1.1. Производителите определят стойност на коефициента на влошаване (КВ) за всеки контролиран замърсител за всички семейства двигатели от обхвати на мощност от H до P. Тези КВ се използват при изпитванията за одобрение на типа и при изпитванията на поточните производствени линии.
 1.1.1. Изпитванията с цел определяне на КВ се извършват, както следва:
 1.1.1.1. Производителят извършва изпитвания за устойчивост, за да натрупа часове на работа на двигателите, според изпитвателен график, който на основата на добра техническа преценка е изготвен така, че да бъде представителен за влошаването на характеристиките на емисиите по време на работа на двигателя при нормални условия на използване. По принцип периодът на изпитването за устойчивост трябва да бъде равен на поне една четвърт от периода на устойчивост на характеристиките на емисиите (ПУХЕ).
 Работните часове могат да бъдат натрупвани като двигателят се включи на динамометричен стенд или при реални условия на работа. Могат да бъдат извършени ускорени изпитвания за устойчивост, като графикът за пробег се изпълнява с по-голям коефициент на натоварване, отколкото при нормални условия на използване. Коефициентът на ускоряване, т.е. броят часове на изпитване за устойчивост на двигателя спрямо еквивалентен брой часове ПУХЕ, се определя от производителя на основата на добра техническа преценка.
 По време на периода на изпитване за устойчивост нито един важен по отношение на емисиите компонент не може да бъде променян (ремонтиран) или заменян, извън предвиденото в препоръчаната от производителя нормална програма за поддръжка.
 На основата на добра техническа преценка производителят избира двигателя, подсистемите или компонентите, които ще бъдат използвани за определяне на КВ на емисиите на дадено семейство двигатели или на семейства двигатели, използващи сравними методи по отношение на намаляване на емисиите. Подложеният на изпитване двигател трябва да бъде представителен за характеристиките на влошаване на емисиите на семействата двигатели, към които ще се прилагат стойностите на КВ за целите на одобрение на типа. Двигателите, които се различават по вътрешен диаметър на цилиндъра, ход на буталото, конфигурация, системи за управление на въздуха, горивни уредби, могат да се считат за еквивалентни по отношение на характеристиките на влошаване на емисиите, ако тази еквивалентност е технически логично обоснована.
 КВ на други производители могат да бъдат използвани, ако логично е обосновано съществуването на технологична еквивалентност по отношение на влошаването на емисиите и ако може да се


text:
докаже, че изпитванията са били извършени според предписаните изисквания.
 Анализите на емисиите се извършват в съответствие с описаните в настоящото правило процедури след първоначалното разработване на двигателя, но преди изпитването на пробег и след завършване на изпитването за устойчивост. Анализите на емисиите могат също да бъдат извършвани на интервали през периода на изпитване на пробег и получените данни могат да бъдат използвани за определяне на тенденцията на влошаване на емисиите.
 1.1.1.2. Не е необходимо органът по одобряване на типа да присъства на изпитванията на пробег или на изпитванията за емисии, извършвани за определяне на влошаването.
 1.1.1.3. Определяне на стойности на КВ от изпитвания за устойчивост
 Кумулативен КВ се определя като стойността, получена чрез изваждане на стойността на емисията, определена в началото на ПУХE, от стойността на емисията, определена в края на ПУХE.
 Мултипликативен КВ се определя като нивото на емисията, определено в края на ПУХЕ, разделено на стойността на емисията, определена в началото на ПУХЕ.
 За всеки от замърсителите, обхванати от законодателството, се установяват отделни стойности на КВ. Стойността на даден кумулативен КВ за стандарта NOx + HC се определя на основата на сумата от замърсителите, въпреки факта, че отрицателна стойност на влошаването за единия замърсител може да не компенсира влошаването за другия. В случай на мултипликативен КВ за NOx + HC се определят отделни КВ за HC и NOx; тези стойности се прилагат поотделно при изчисляване на влошаване нивата на емисиите от резултата на даден анализ на емисиите, преди да се обединят стойностите на влошаване на емисиите от NOx и HC, с цел да се определи дали стандартът е спазен.
 В случая, когато изпитванията не са извършени за целия ПУХЕ, стойностите на емисия в края на ПУХЕ се определят чрез екстраполация на тенденцията на влошаване на емисиите, установена по време на изпитвателния период, към целия ПУХЕ.
 Когато резултатите от анализите на емисиите се регистрират периодично по време на периода на изпитване за устойчивост, за определяне на нивата на емисия на края на ПУХЕ се използват техники за стандартна статистическа обработка, основаващи се на правилата на добрата практика; при определяне на крайните стойности на емисия може да бъде използван статистически анализ за значимост.
 Ако резултатът от изчислението е стойност, по-ниска от 1,00 за мултипликативен КВ или по-ниска от 0,00 за кумулативен КВ, то КВ е съответно 1,0 или 0,00.
 1.1.1.4. Със съгласието на органа по одобряване на типа даден производител може да използва стойностите на КВ, получени от резултатите от изпитвания за устойчивост, извършени за получаване на стойности на КВ за одобрение на двигатели със самовъзпламеняване чрез сгъстяване, предназначени за пътни тежкотоварни автомобили. Това се разрешава при положение, че съществува технологична еквивалентност между изпитвания двигател за пътни превозни средства и семейството двигатели за извънпътни машини, към които се прилагат стойностите на КВ с цел тяхното одобрение. Стойностите на КВ, получени от резултатите от изпитване за устойчивост на емисиите на двигатели за пътни машини, трябва да бъдат изчислени на базата на стойностите на ПУХЕ, определени в точка 3.
 1.1.1.5. В случая, когато дадено семейство двигатели използва добре установена технология, изпитванията могат


text:
да бъдат заменени с анализ на основата на добрата практика, за определяне на коефициента на влошаване за това семейство двигатели, при условие че има съгласие на органа по одобряване на типа.
 1.2. Информация относно КВ в заявленията за одобрение
 1.2.1. Кумулативните КВ се посочват за всеки замърсител в заявлението за одобрение на дадено семейство двигатели със самовъзпламеняване чрез сгъстяване, необорудвани с устройство за последваща обработка.
 1.2.2. Мултипликативните КВ се посочват за всеки замърсител в заявлението за одобрение на дадено семейство двигатели със самовъзпламеняване чрез сгъстяване, оборудвани с устройство за последваща обработка.
 1.2.3. По искане на органа по одобряване на типа производителят предоставя информация, подкрепяща установените стойности на КВ. По принцип тази информация съдържа резултатите от анализите на емисиите, графика за пробег, процедурите по поддръжка, както и, при необходимост, информация, подкрепяща техническите оценки относно техническата еквивалентност.
 2. ПРОВЕРКА НА УСТОЙЧИВОСТТА НА ДВИГАТЕЛИ СЪС САМОВЪЗПЛАМЕНЯВАНЕ ЧРЕЗ СГЪСТЯВАНЕ ОТ ОБХВАТИ НА МОЩНОСТ ОТ Q ДО R
 2.1 Общи положения
 2.1.1. Настоящата точка се прилага за двигатели със самовъзпламеняване чрез сгъстяване от обхвати на мощност от Q до R. По искане на производителя тя може също така да се прилага за двигатели със самовъзпламеняване чрез сгъстяване от обхвати на мощност от H до P като алтернатива на изискванията в точка 1 от настоящото приложение.
 2.1.2. В настоящата точка 2 се описват подробно процедурите за избор на двигатели, които да бъдат изпитвани по график за пробег с цел определяне коефициентите на влошаване за одобрението на типа на двигатели в етап IV и осигуряването на съответствие на производството. Коефициентите на влошаване трябва да се прилагат в съответствие с точка 2.4.7 за емисиите, измерени съгласно приложение 4Б към настоящото правило.
 2.1.3. Не е необходимо органът по одобряване на типа да присъства на изпитванията на пробег или на изпитванията за емисии, извършвани за определяне на влошаването.
 2.1.4. В настоящата точка 2 се описва подробно и поддръжката, свързана или не с емисии, която следва или може да се извършва на двигатели по график за пробег. Тази поддръжка трябва да съответства на извършваната поддръжка на двигатели в експлоатация и се съобщава на собствениците на нови двигатели.
 2.1.5. По искане на производителя органът по одобряване на типа може да разреши използването на коефициенти на влошаване, които са установени посредством процедури, които са алтернативни на посочените в точки 2.4.1 — 2.4.5. В този случай производителят трябва да докаже по удовлетворителен за органа по одобряване на типа, че използваните алтернативни процедурите са не по-малко строги от тези, които се съдържат в точки 2.4.1 — 2.4.5.
 2.2. Подлежи на уточняване
 2.3. Избор на двигатели за установяване на коефициентите на влошаване за периода на устойчивост на характеристиките на емисиите
 2.3.1. Двигателите се избират от семейството двигатели, определено в приложение 1Б към настоящото правило, за изпитване на емисии с цел установяване на коефициентите на влошаване за периода на устойчивост на характеристиките на емисиите.
 2.3.2. Двигатели от различни семейства двигатели може допълнително да се комбинират в семейства на основа типа на използваната система за последваща обработка на отработили газове. За да може двигатели с различна конфигурация на


text:
цилиндрите, но със сходни технически спецификации и монтаж на системи за последваща обработка на отработили газове, да бъдат обединени в едно и също семейство двигатели със система за последваща обработка, производителят предоставя на органа по одобряване на типа данни, доказващи, че ефективността на намаляване на емисиите на тези системи на двигателя е аналогична.
 2.3.3. Един двигател, представляващ семейството двигатели със система за последваща обработка, определена в съответствие с точка 2.3.2, се избира от производителя на двигателя за изпитване по графика за пробег, определен в точка 2.4.2, и за това се докладва на органа по одобряване на типа преди започване на изпитванията.
 2.3.3.1. Ако органът по одобряване на типа реши, че най-неблагоприятните емисии от семейството двигатели със система за последваща обработка може да се характеризират по-добре от друг двигател, тогава изпитваният двигател се избира съвместно от органа по одобряване на типа и производителя на двигателя.
 2.4. Установяване на коефициентите на влошаване за периода на устойчивост на характеристиките на емисиите
 2.4.1. Общи положения
 Коефициентите на влошаване, приложими към семейство двигатели със система за последваща обработка на отработили газове, се получават от избраните двигатели на основа на графика за пробег, който включва периодично изпитване на емисии на газове и прахови частици по време на изпитвания NRSC и NRTC.
 2.4.2. График за пробег
 По избор на производителя графиците за пробег може да се изпълняват чрез действителен пробег на машина (в експлоатация), оборудвана с избрания двигател, или чрез пробег на избрания двигател на динамометричен стенд.
 2.4.2.1. Пробег в експлоатация и на динамометричен стенд
 2.4.2.1.1.
 Производителят определя геометрията на трасето, пробега и цикъла на стареене за двигателите в съответствие с добрата инженерна практика.
 2.4.2.1.2.
 Производителят определя точките на изпитване, в които се измерват емисиите на газове и прахови частици по време на циклите на пускане при горещ двигател NRTC и NRSC. Минималният брой на контролните точки е три — една в началото, една приблизително в средата и една в края на графика за пробег.
 2.4.2.1.3.
 Стойностите на емисиите в началната точка и в крайната точка на периода на устойчивост на характеристиките на емисиите, изчислени в съответствие с точка 2.4.5.2, трябва да бъдат в обхвата на граничните стойности, приложими за семейството двигатели, но резултатите за отделните емисии в контролните точки могат да надвишават посочените гранични стойности.
 2.4.2.1.4.
 По искане на производителя и със съгласието на органа по одобряване на типа може да се направи само един изпитвателен цикъл (цикъл на пускане при горещ двигател NRTC или NRSC) във всяка една точка на изпитване, докато другият изпитвателен цикъл може да се направи само в началото и в края на графика за пробег.
 2.4.2.1.5.
 В случай на двигатели с постоянна честота на въртене само цикълът NRSC се провежда във всяка точка на изпитване.
 2.4.2.1.6.
 Графиците за пробег могат да бъдат различни за различните семейства двигатели със система за последваща обработка на отработили газове.
 2.4.2.1.7.
 Графиците за пробег могат да бъдат по-кратки от периода на устойчивост на характеристиките на емисиите, но не трябва да са по-кратки от еквивалента на най-малко една четвърт от съответния период на устойчивост на характеристиките на


text:
емисиите, посочен в точка 3 от настоящото приложение.
 2.4.2.1.8.
 Допуска се ускорено стареене посредством коригиране на графика за пробег според разхода на гориво. Корекцията се основава на отношението между типичния разход на гориво в работен режим и разхода на гориво през цикъла на стареене, но разходът на гориво през цикъла на стареене не трябва да надвишава типичния разход на гориво при работен режим с повече от 30 процента.
 2.4.2.1.9.
 По искане на производителя и със съгласието на органа по одобряване на типа се допуска използването на алтернативни методи за ускорено стареене.
 2.4.2.1.10.
 Графикът за пробег трябва да бъде описан изцяло в заявлението за одобрение на типа и докладван на органа по одобряване на типа преди началото на изпитванията.
 2.4.2.2. Ако органът по одобряване на типа реши, че трябва да се извършат допълнителни измервания между точките, избрани от производителя, то той уведомява производителя за това. Преразгледаният график за пробег се изготвя от производителя и се съгласува с органа по одобряване на типа.
 2.4.3. Изпитване на двигател
 2.4.3.1. Стабилизиране на системата на двигателя
 2.4.3.1.1.
 За всяко семейство двигатели със система за последваща обработка производителят определя броя на часовете на работа на двигателя, след които работата на системата за последваща обработка се стабилизира. По искане на органа по одобряване на типа производителят предоставя на разположение данните и анализа за своето решение. Като алтернатива, за стабилизирането на системата за последваща обработка на отработили газове производителят може да избере двигателят да работи между 60 и 125 часа или еквивалентен период по време на цикъла на стареене.
 2.4.3.1.2.
 Краят на периода на стабилизиране, определен в точка 2.4.3.1.1, се счита за начало на графика за пробег.
 2.4.3.2. Изпитване на пробег
 2.4.3.2.1.
 След стабилизиране двигателят се пуска по графика за пробег, избран от производителя, както е указано в точка 2.3.2. На периодични интервали в графика за пробег, определени от производителя, а когато е необходимо, предвидени също така от органа по одобряване на типа в съответствие с точка 2.4.2.2, двигателят се изпитва за емисии на газове и частици чрез цикли на пускане при горещ двигател NRTC и NRSC.
 Производителят може да избере измерване на емисиите на замърсители преди всяка система за последваща обработка на отработили газове, отделно от емисиите на замърсители след всяка система за последваща обработка на отработили газове.
 В съответствие с точка 2.4.2.1.4, ако е било договорено, че само един изпитвателен цикъл (цикъл на пускане при горещ двигател NRTC или NRSC) ще бъде направен във всяка точка на изпитване, другият изпитвателен цикъл (цикъл на пускане при горещ двигател NRTC или NRSC) трябва да се извърши в началото и края на графика за пробег.
 В съответствие с точка 2.4.2.1.5 в случай на двигатели с постоянна честота на въртене само цикълът NRSC се провежда във всяка точка на изпитване.
 2.4.3.2.2.
 По време на графика за пробег поддръжката на двигателя се извършва в съответствие с точка 2.5.
 2.4.3.2.3.
 По време на графика за пробег може да бъде извършена извънпланова поддръжка на двигателя или машината, например ако обичайната диагностична система на производителя е открила проблем, който би указал на оператора на


text:
машината, че е възникнала повреда.
 2.4.4. Докладване
 2.4.4.1. Резултатите от всички изпитвания на емисии (изпитвания на пускане при горещ двигател NRTC и NRSC), проведени по време на графика за пробег, се предоставят на разположение на органа по одобряване на типа. Ако някое изпитване на емисии е обявено за невалидно, производителят осигурява обяснение защо изпитването е обявено за невалидно. В този случай в рамките на следващите 100 часа от пробега се извършва друга серия изпитвания на емисии.
 2.4.4.2. Производителят съхранява в своите документи цялата информация, засягаща всички изпитвания на емисии, както и поддръжката, извършени върху двигателя по време на графика за пробег. Тази информация се предоставя на органа по одобряване на типа заедно с резултатите от изпитванията на емисии, проведени по време на графика за пробег.
 2.4.5. Определяне на коефициентите на влошаване
 2.4.5.1. За всеки замърсител, измерен по време на цикли на изпитвания на пускане при горещ двигател NRTC и NRSC, във всяка точка на изпитване по време на графика за пробег, се прави линеен регресионен анализ „за най-добро съответствие“ въз основа на всички резултати от изпитванията. Резултатите от всяко изпитване за всеки замърсител се изразяват с толкова десетични знака след запетаята, колкото са в граничната стойност за това замърсяващо вещество, приложима за семейството двигатели, плюс един допълнителен знак.
 В съответствие с точка 2.4.2.1.4 или точка 2.4.2.1.5, ако само един изпитвателен цикъл (цикъл на пускане при горещ двигател NRTC или NRSC) е бил направен във всяка точка на изпитване, регресионният анализ се прави само въз основа на резултатите от изпитвателния цикъл, извършен във всяка точка на изпитване.
 По искане на производителя и с предварителното одобрение на органа по одобряване на типа се допуска нелинейна регресия.
 2.4.5.2. Стойностите на емисиите за всеки замърсител в началото на графика за пробег и в крайната точка на периода на устойчивост на характеристиките на емисиите, приложим за двигателя, подложен на изпитване, се изчисляват от регресионното уравнение. Ако графикът за пробег е по-кратък от периода на устойчивост на характеристиките на газовите емисии, стойностите на емисиите в крайната точка на периода на устойчивост на емисиите се определят чрез екстраполация на регресионното уравнение, както е определено в точка 2.4.5.1.
 В случай че стойностите за емисиите се използват за семейства двигатели от същото семейство двигатели със система за последваща обработка, но с различен период на устойчивост на характеристиките на емисиите, стойностите на емисиите в крайната точка на периода на устойчивост на характеристиките на емисиите се преизчисляват за всеки период на устойчивост на характеристиките на емисиите чрез екстраполация или интерполация на регресионното уравнение, както е определено в точка 2.4.5.1.
 2.4.5.3. Коефициентът на влошаване (КВ) за всеки замърсител се определя като отношението на приложимите стойности на емисиите в крайната точка на периода на устойчивост на характеристиките на емисиите към стойностите на емисиите в началото на графика за пробег (мултипликативен коефициент на влошаване).
 По искане на производителя и с предварителното съгласие на органа по одобряване на типа може да се приложи кумулативен КВ за всеки замърсител. Кумулативният КВ се определя като разликата между изчислените стойности на емисиите в крайната точка на периода на


text:
устойчивост на характеристиките на емисиите към стойностите на емисиите в началото на графика за пробег.
 Пример за определяне на КВ посредством линейна регресия е показан на фигура 1 за емисии на NOx.
 Не се допуска комбинирането на мултипликативни и кумулативни КВ в рамките на една съвкупност от замърсители.
 Ако резултатът от изчислението е стойност, по-ниска от 1,00 за мултипликативен КВ или по-ниска от 0,00 за кумулативен КВ, то коефициентът на влошаване е съответно 1,0 или 0,00.
 В съответствие с точка 2.4.2.1.4, ако е било договорено, че само един изпитвателен цикъл (цикъл на пускане при горещ двигател NRTC или NRSC) ще бъде направен във всяка точка на изпитване, а другият изпитвателен цикъл (цикъл на пускане при горещ двигател NRTC или NRSC) ще се извърши само в началото и края на графика за пробег, коефициентът на влошаване, изчислен за изпитвателния цикъл, направен във всяка точка на изпитване, е приложим също и за другия изпитвателен цикъл.
 Фигура 1
 Пример за определяне на КВ
 2.4.6. Предварително определени коефициенти на влошаване
 2.4.6.1. Като алтернатива на използването на график за пробег за определяне на КВ производителите на двигатели могат да изберат да използват следните предварително определени мултипликативни КВ:
 Изпитвателен цикъл
 CO
 HC
 NOx
 прахови частици (PM)
 NRTC
 1,3
 1,3
 1,15
 1,05
 NRSC
 1,3
 1,3
 1,15
 1,05
 Не са показани предварително определени кумулативни КВ. Не се допуска преобразуването на предварително определените мултипликативни КВ в кумулативни КВ.
 Когато се използват предварително определени КВ, производителят представя на органа по одобряване на типа солидно доказателство, че може основателно да се очаква компонентите за контрол на емисиите да имат устойчивост на характеристиките на емисиите, отговаряща на тези предварително определени коефициенти. Това доказателство може да се основава на анализ на проектните показатели или на изпитвания, или на комбинация от двете.
 2.4.7. Прилагане на коефициентите на влошаване
 2.4.7.1. След прилагането на коефициентите на влошаване към резултата от изпитването, измерен в съответствие с приложение 4Б към настоящото правило (претеглени специфични емисии на прахови частици за цикъл и всеки отделен газ), двигателите трябва да отговарят на съответните гранични стойности на емисиите за всеки замърсител, приложими за семейството двигатели. В зависимост от вида на КВ се прилагат следните разпоредби:
 а)
 мултипликативен: (претеглени специфични емисии за цикъл) * КВ ≤ гранична стойност на емисиите;
 б)
 кумулативен: (претеглени специфични емисии за цикъл) + КВ ≤ гранична стойност на емисиите.
 2.4.7.2. В случай на мултипликативен КВ за NOx+HC се определят отделни КВ за HC и NOx; тези стойности се прилагат поотделно при изчисляване на влошаване нивата на емисиите от резултата на даден анализ на емисиите, преди да се обединят стойностите на влошаване на емисиите от NOx и HC, с цел да се определи дали граничната стойност на емисиите е спазена.
 2.4.7.3. Производителят може да избере да пренесе стойностите за КВ, определени за семейството двигатели със система за последваща обработка, към система на двигателя, която не спада към същото семейство двигатели със система за последваща обработка. В тези случаи производителят трябва да докаже на органа по одобряване на типа, че системата на двигателя, за която семейството системи за последваща обработка


text:
е първоначално изпитвано, и системата на двигателя, към която са пренесени стойностите на КВ, имат еднакви технически спецификации и изисквания по отношение на монтажа на машината и че емисиите на този двигател или система на двигателя са аналогични.
 В случай че стойностите на КВ са пренесени за система на двигателя с различен период на устойчивост на характеристиките на емисиите, стойностите на КВ се преизчисляват за приложимия период на устойчивост на характеристиките на газовите емисии чрез екстраполация или интерполация на регресионното уравнение, както е определено в точка 2.4.5.1.
 2.4.7.4. КВ за всеки замърсител за всеки приложим изпитвателен цикъл се записва в документа за резултатите от изпитването, посочен в допълнение 1 към приложение 2 към настоящото правило.
 2.4.8. Проверка на съответствието на производството
 2.4.8.1. Съответствието на производството с оглед спазване позволените стойности на емисии се проверява на основата на точка 7 от настоящото правило.
 2.4.8.2. Производителят може да избере да измери емисиите от замърсители преди всяка система за последваща обработка на отработили газове едновременно с провеждането на изпитването за одобрение на типа. Извършвайки това, производителят може да разработи неофициални КВ отделно за двигателя и за системата за последваща обработка на отработили газове, които да използва като помощ при проверката на края на поточната линия.
 2.4.8.3. За целите на одобрението на типа само КВ, определени в съответствие с точка 2.4.5 или 2.4.6 се записват в документа за резултатите от изпитването, посочен в допълнение 1 към приложение 2 към настоящото правило.
 2.5. Поддръжка
 За целите на графика за пробег се извършва поддръжка в съответствие с ръководството на производителя за обслужване и поддръжка.
 2.5.1. Планова поддръжка, свързана с емисии
 2.5.1.1. Плановата поддръжка, свързана с емисии, по време на работа на двигателя, с цел изпълнение на график за пробег, трябва да се прави на интервали, еквивалентни с тези, които са определени от производителя в указанията за поддръжка, предоставяни на собственика на машината или двигателя. Графикът за планова поддръжка може да се актуализира, когато е необходимо по време на графика за пробег, при условие че нито една дейност по поддръжка не е изтрита от графика за поддръжка, след като операцията е изпълнена върху изпитвания двигател.
 2.5.1.2. Производителят на двигателя определя за графика за пробег регулирането, почистването и поддръжката (когато е необходимо), както и планираната замяна на следните елементи:
 а)
 филтри и охлаждащи течности в системата за рециркулация на отработили газове;
 б)
 вентилационен клапан на картера, ако има;
 в)
 разпръсквачи на дюзи за гориво (само почистване);
 г)
 дюзи за гориво;
 д)
 турбокомпресор;
 е)
 електронен модул за управление на двигателя и свързаните с него датчици и задействащи механизми;
 ж)
 система за последваща обработка на праховите частици (включително свързаните с нея компоненти);
 з)
 система за последваща обработка на NOx (включително свързаните с нея компоненти);
 и)
 система за рециркулация на отработили газове, включително всички свързани с нея регулиращи клапани и тръбопроводи;
 й)
 всяка друга система за последваща обработка на отработили газове.
 2.5.1.3. Видовете дейности по критична планова поддръжка, свързана с емисиите, се извършват само ако съответната дейност се извършва в работен режим и необходимостта от извършване на такава поддръжка се съобщава


text:
на собственика на машината.
 2.5.2. Промени в плановата поддръжка
 2.5.2.1. Производителят предоставя заявление до органа по одобряване на типа за одобряване на нова планова поддръжка, която желае да изпълни по време на графика за пробег и впоследствие да я препоръча на собствениците на машини и двигатели. Искането трябва да е придружено от данни, обосноваващи потребността от новата планова поддръжка и интервала на поддръжката.
 2.5.3. Планова поддръжка, несвързана с емисии
 2.5.3.1. Плановата поддръжка, несвързана с емисиите, която е уместна и технически необходима (напр. смяна на масло, смяна на маслен филтър, смяна на филтър за горивото, смяна на въздушен филтър, поддръжка на охлаждаща система, настройка на обороти на празен ход, регулатор, въртящ момент на затягане на болтовете на двигателя, хлабина на клапаните, хлабина на дюзите, регулиране натягането на всеки от задвижващите ремъци и т.н.), може да се извършва върху двигатели или машини, избрани за графика за пробег в най-малко повтарящите се интервали, препоръчани от производителя на собственика (напр. не в интервалите, препоръчани за основен ремонт).
 2.5.4. Ремонт
 2.5.4.1. Ремонтите на компонентите на система на двигателя, избрана за изпитване по графика за пробег, се изпълняват само при авария на компонента или неизправност на системата на двигателя. Ремонт на самия двигателя, системата за контрол на емисиите или горивната система не се допуска освен в степента, определена в точка 2.5.4.2.
 2.5.4.2. Ако самият двигател, системата за контрол на емисиите или горивната система се повредят по време на графика за пробег, графикът за пробег се счита за невалиден и трябва да се започне нов график за пробег с нова система на двигателя, освен ако авариралите компоненти не се заменят с еквивалентни компоненти, които са били подложени на аналогичен брой часове пробег.
 3. ПЕРИОД НА УСТОЙЧИВОСТ НА ХАРАКТЕРИСТИКИТЕ НА ЕМИСИИТЕ ЗА ДВИГАТЕЛИ ОТ ОБХВАТИ НА МОЩНОСТ ОТ H ДО R
 3.1. Производителите трябва да използват периода на устойчивост на характеристиките на емисиите в таблица 1 от настоящата точка.
 Таблица 1
 Период на устойчивост на характеристиките на емисиите за двигатели със самовъзпламеняване чрез сгъстяване (в часове) от обхвати на мощност от H до R
 Категория
 (обхват на мощност)
 Период на устойчивост на характеристиките на емисиите
 (в часове)
 ≤ 37 kW
 (двигатели с постоянна честота на въртене)
 3 000
 ≤ 37 kW
 (двигатели с променлива честота на въртене)
 5 000
 > 37 kW
 8 000
 ПРИЛОЖЕНИЕ 9
 ИЗИСКВАНИЯ ЗА ОСИГУРЯВАНЕ ПРАВИЛНО ДЕЙСТВИЕ НА МЕРКИТЕ ЗА КОНТРОЛ НА NOx
 1. ВЪВЕДЕНИЕ
 В настоящото приложение са определени изискванията за осигуряване правилното действие на мерките за контрол на NOx. То включва изисквания за двигатели, които зависят от използването на реагент за намаляване на емисиите.
 2. ОБЩИ ИЗИСКВАНИЯ
 Системата на двигателя трябва да бъде оборудвана с диагностичната система за контрол на NOx (NCD), която може да идентифицира неизправностите на контрола на NOx (NCM), разгледани в настоящото приложение. Всяка система на двигателя, обхваната в настоящата точка, трябва да е проектирана, конструирана и монтирана така, че да е в състояние да отговори на тези изисквания през целия нормален срок на експлоатация на двигателя при нормални условия на използване. За постигане на тази цел се приема,


text:
че двигатели с пробег, превишаващ съответния срок на експлоатация, посочен в точка 3.1 от приложение 8 към настоящото правило, могат да покажат признаци на влошаване на работните показатели и чувствителността на диагностичната система за контрол на NOx (NCD), така че пределните стойности, посочени в настоящото приложение, могат да бъдат надвишени, преди да се задействат системите за предупреждение и/или блокировка.
 2.1. Изисквана информация
 2.1.1. Ако системата за контрол на емисиите изисква реагент, характеристиките на реагента, включително вид реагент, информация относно концентрацията, когато реагентът е в разтворено състояние, работната температура и позоваване на международни стандарти за състав и качество, трябва да бъдат посочени от производителя в точка 2.2.1.13 от допълнение 1 и точка 2.2.1.13 от допълнение 3 към приложение 1А към настоящото правило.
 2.1.2. Подробна писмена информация, напълно описваща функционалните работни характеристики на системата за предупреждение на оператора от точка 4 и на системата за блокировка от точка 5 трябва да се предостави на органа по одобряване на типа по време на одобряването на типа.
 2.1.3. Производителят предоставя документите за монтаж, които, когато се използват от производителя на оригиналното оборудване, гарантират, че двигателят, включително на системата за контрол на емисиите, която е част от одобрения тип двигател, когато е монтиран на машината, работи, заедно с необходимите машинни части, по начин, който е в съответствие с изискванията на настоящото приложение. Тази документация съдържа подробните технически изисквания и разпоредбите относно системата на двигателя (програмно осигуряване, апаратна част и комуникация), необходими за правилното монтиране на системата на двигателя на машината.
 2.2. Работни условия
 2.2.1. Диагностичната система за контрола на NOx трябва да може да работи при следните условия:
 а)
 при околна температура между 266 K и 308 K (-7 °C и 35 °C);
 б)
 всяка надморска височина под 1 600 m;
 в)
 температура на охлаждащата течност на двигателя над 343 K (70 °C).
 Настоящата точка не се прилага в случай на следене на нивото на реагента в резервоара, когато трябва да се извършва следене при всички условия, в които измерването е технически осъществимо (напр. всички условия, при които течният реагент не е замръзнал).
 2.3. Защита на реагента срещу замръзване
 2.3.1. Разрешено е да се използват резервоар и дозираща система за реагент със и без подгряване. Системата с подгряване трябва да отговаря на изискванията на точка 2.3.2. Системата без подгряване трябва да отговаря на изискванията от точка 2.3.3.
 2.3.1.1. Използването на резервоар и дозираща система за реагент без подгряване трябва да бъде указано в писмените указания, предназначени за собственика на машината.
 2.3.2. Резервоар и дозираща система за реагент
 2.3.2.1. Ако реагентът е замръзнал, в рамките на максимум 70 минути след пускане на двигателя при околна температура 266 K (- 7 °С) трябва да е налице реагент за използване.
 2.3.2.2. Критерии за проектиране на система с подгряване
 Системата с подгряване трябва да бъде проектирана така, че да отговаря на изискванията за работните показатели, определени в настоящата точка, при изпитване с използване на определената процедура.
 2.3.2.2.1.
 Резервоарът и дозиращата система за реагент се загряват при температура 255 K (- 18 °С) в продължение на 72 часа или докато


text:
по-голямата част от реагента премине в твърдо състояние, в зависимост от това кое от тези събития настъпи първо.
 2.3.2.2.2.
 След периода на загряване, предвиден в точка 2.3.2.2.1, машината/двигателят се пуска и работи при околна температура, която не надвишава 266 K (- 7 °С), както следва:
 а)
 10 до 20 минути работа на празен ход;
 б)
 следвана от най-много 50 минути при не повече от 40 % от номиналното натоварване.
 2.3.2.2.3.
 След приключване на процедурата за изпитване, предвидена в точка 2.3.2.2.2., дозиращата система за реагент трябва да бъде напълно функционална.
 2.3.2.3. Оценка на критериите за проектиране може да се извърши в студена изпитвателна камера, като се използва цялата машина или части, представителни за тези, които се монтират на машина, или може да се основава на полеви изпитвания.
 2.3.3. Задействането на системата за предупреждение на оператора и системата за блокировка при система без подгряване.
 2.3.3.1. Системата за предупреждение на оператора, описана в точка 4, се задейства, ако при околна температура ≤ 266 К (- 7 °C) не се извършва дозиране на реагент.
 2.3.3.2. Системата за пълна блокировка, описана в точка 5.4, се задейства, ако при околна температура ≤ 266 К (- 7 °C) не се извършва дозиране на реагент в рамките на максимум 70 минути след пускане в ход на двигателя.
 2.4. Диагностични изисквания
 2.4.1. Диагностичната система за контрол на NOx (NCD) трябва да може да идентифицира неизправности на контрола на NOx (NCM), разгледани в настоящото приложение, посредством диагностични кодове за повреда (ДКП), съхранявани в компютърна памет, и да съобщава тази информация извън машината при поискване.
 2.4.2. Изисквания за записване на диагностичните кодове за повреда (ДКП)
 2.4.2.1. Системата NCD трябва да записва диагностичен код за повреда за всяка отделна неизправност на контрола на NOx (NCM).
 2.4.2.2. Системата NCD трябва да заключи дали е налице откриваема неизправност в рамките на 60 минути работа на двигателя. Тогава „потвърден и действащ ДКП“ се запазва в паметта и се задейства системата за предупреждение съгласно точка 4.
 2.4.2.3. В случаите, в които уредите за следене имат нужда от повече от 60 минути продължителност на работа за точното диагностициране и потвърждаване на NCM (напр. уреди за следене, които използват статистически модели, или по отношение на консумацията на флуиди от машината), органът по одобряване на типа може да позволи по-дълъг период на следене, при условие че производителят обоснове необходимостта от по-дълъг период (напр. чрез технически доводи, опитни резултати, производствен опит и т.н.).
 2.4.3. Изисквания за изтриване на диагностични кодове за повреда (ДКП)
 а)
 Самата система NCD не изтрива от компютърната памет диагностичен код за повреда, преди повредата, свързана със съответния ДКП, да бъде отстранена;
 б)
 системата NCD може да изтрива всички диагностични кодове за повреда при поискване от фирмено четящото устройство или уред за поддръжка, предоставен от производителя на двигателя при поискване, или като използва код за достъп, предоставен от производителя на двигателя.
 2.4.4. Системата NCD не трябва да е програмирана или проектирана така, че да се изключва частично или пълно на основата на остаряването на машината по време на действителната експлоатация на двигателя, нито системата трябва да съдържа


text:
алгоритъм или технология, проектирана да намалява ефективността на системата NCD с течение на времето.
 2.4.5. Всички препрограмируеми компютърни кодове или експлоатационни параметри на системата NCD трябва да са защитени срещу неупълномощена намеса.
 2.4.6. Семейство двигатели с NCD
 Производителят отговаря за определяне състава на семейство двигатели с NCD. Групирането на двигателните системи в семейства двигатели с NCD се основава на добрата техническа преценка и подлежи на одобрението на органа по одобряване на типа.
 Двигатели, които не принадлежат на едно и също семейство двигатели, може същевременно да принадлежат на едно и също семейство двигатели с NCD.
 2.4.6.1. Параметри, определящи семейство двигатели с NCD
 Семейството двигатели с NCD се определя чрез основните проектни параметри, които трябва да са общи за двигателните системи в семейството.
 За да може да се приеме, че двигателните системи принадлежат на едно и също семейство двигатели с NCD, следният списък с основни параметри трябва да бъде сходен за всички:
 а)
 системи за контрол на емисиите;
 б)
 методи за следене на системата NCD;
 в)
 критерии за следене на системата NCD;
 г)
 параметри на следенето (напр. честота).
 Тези сходства се демонстрират от производителя посредством съответна техническа демонстрация или други подходящи процедури и подлежат на одобрението на органа по одобряване на типа.
 Производителят може да подаде заявление за одобрение от органа по одобряване на типа на второстепенни разлики в методите на следене/диагностициране на системата NCD, дължащи се на вариации в конфигурацията на системата на двигателя, когато тези методи се разглеждат като сходни от производителя и се различават единствено, за да съответстват на специфични характеристики на разглежданите компоненти (напр. размер, дебит на отработилите газове и др.), или когато техните сходства се основават на добра техническа преценка.
 3. ИЗИСКВАНИЯ ЗА ПОДДРЪЖКА
 3.1.
 Производителят предоставя или урежда предоставянето на всички собственици на нови двигатели или машини на писмени указания относно системата за контрол на емисиите и нейното правилно действие.
 Тези указания гласят, че ако системата за контрол на емисиите не работи правилно, операторът се информира за наличието на проблем от системата за предупреждение на оператора и при несъобразяване с това предупреждение задействането на системата за блокировка води до невъзможност на машината да изпълнява своето предназначение.
 3.2.
 В указанията се посочват изискванията за правилната употреба и поддръжка на двигателите с цел поддържане на устойчивостта на показателите по отношение на емисиите, включително, когато е уместно, правилната употреба на реагенти за еднократна употреба.
 3.3.
 Инструкциите трябва да са написани по разбираем и достъпен за неспециалисти начин, като е използван същият стил, както в ръководството за експлоатация на извънпътната подвижна техника или двигателя.
 3.4.
 В указанията се уточнява дали реагентите за еднократна употреба трябва да се зареждат от оператора между нормалните интервали за поддръжка. В указанията се определя също изискваното качество на реагента. Те посочват начина на зареждане на резервоара за реагент от оператора. В информацията също се указва вероятната консумация на реагент за типа двигател и честотата на зареждане.
 3.5.
 В указанията се уточнява, че употребата и зареждането с реагент с правилни характеристики е съществено изискване, за да може двигателят да съответства на изискванията за издаването на одобрението


text:
на типа за въпросния тип двигател.
 3.6.
 В указанията се обяснява начинът на работа на системата за предупреждение на оператора и на системата за блокировка. Освен това по отношение на работните показатели и запаметяването на повредите се обясняват и последиците от несъобразяване със системата за предупреждение, непълненето с реагент или некоригирането на даден проблем.
 4. СИСТЕМА ЗА ПРЕДУПРЕЖДЕНИЕ НА ОПЕРАТОРА
 4.1.
 Машината трябва да включва система за предупреждение на оператора с визуална сигнализация, която информира оператора, когато е открито ниско ниво на реагента, несъответстващо качеството на реагента, прекъсване на дозирането или неизправност от типа, посочен в точка 9, което може да доведе до задействане на системата за блокировка, ако не е отстранено своевременно. Системата за предупреждение също е действаща, когато е задействана системата за блокировка, описана в точка 5.
 4.2.
 Предупреждението не трябва да е същото като предупреждението, използвано за целите на сигнализирането на неизправност или на друга система за поддръжка на двигателя, въпреки че може да използва същата система за предупреждение.
 4.3.
 Системата за предупреждение на оператора може да съдържа една или повече светлини или да изобразява кратки съобщения, които могат да включват, например, съобщения, ясно указващи следното:
 а)
 интервала от време преди задействането на частичната и/или пълната блокировка;
 б)
 степента на частична и/или пълна блокировка, например степента на намаление на въртящия момент;
 в)
 условията, при които машината може отново да бъде пусната в ход.
 Когато се изобразяват съобщения, системата, използвана за изобразяване на тези съобщения, може да бъде същата система, която се използва за други цели, свързани поддръжката.
 4.4.
 По избор на производителя системата за предупреждение може да включва звуков компонент, за да предупреди оператора. Допуска се потискането на звуковите предупредителни сигнали от оператора.
 4.5.
 Система за предупреждение на оператора се задейства, както е определено съответно в точки 2.3.3.1, 6.2, 7.2, 8.4 и 9.3.
 4.6.
 Системата за предупреждение на оператора се изключва, когато условията за нейното задействане вече не са налице. Системата за предупреждение на оператора не се изключва автоматично, без да се отстрани причината за нейното задействане.
 4.7.
 Действието на системата за предупреждение може да се прекъсва временно от други предупредителни сигнали, предоставящи важни съобщения, свързани с безопасността.
 4.8.
 Подробностите относно процедурите на задействане и изключване на системата за предупреждение на оператора са определени в допълнение 2 към настоящото приложение.
 4.9.
 Като част от заявлението за одобрение на типа съгласно настоящото правило производителят доказва, че системата за предупреждение на оператора работи, както е определено в допълнение 2 към настоящото приложение.
 5. СИСТЕМА ЗА БЛОКИРОВКА
 5.1. Машината включва система за блокировка, която се основава на един от следните принципи:
 5.1.1.
 Двустепенна система за блокировка, като се започне с частична блокировка (ограничение на работните показатели), последвана от пълна блокировка (ефективно блокиране на работата на машината);
 5.1.2.
 Едностепенна система за пълна блокировка (ефективно блокиране на работата на машината), задействана при условията на системата за частична блокировка, определени в точки 6.3.1, 7.3.1, 8.4.1 и 9.4.1.
 5.2. С предварителното одобрение на органа по одобряване на типа двигателят може да бъде оборудван със средства за изключване на системата за блокировка при извънредно положение,


text:
обявено от националните или регионалните органи на управление, техните аварийни служби или въоръжени сили.
 5.3. Система за частична блокировка
 5.3.1.
 Системата за частична блокировка се задейства, след като настъпи някое от условията, определени в точки 6.3.1, 7.3.1, 8.4.1 и 9.4.1.
 5.3.2.
 Системата за частична блокировка намалява постепенно максималния наличен въртящ момент на двигателя в диапазона на честотата на въртене на двигателя с поне 25 % между оборотите при максималната честота на въртене и праговата точка на регулатора, както е показано на фигура 1. Скоростта на намаляване на въртящия момент трябва да бъде минимум 1 % в минута.
 5.3.3.
 Могат да бъдат използвани други мерки за блокировка, за които е доказано пред органа по одобряване на типа, че имат същото или по-високо ниво на блокировка.
 Фигура 1
 Схема на намаляване на въртящия момент чрез частична блокировка
 5.4. Система за пълна блокировка
 5.4.1.
 Системата за пълна блокировка се задейства, след като настъпи някое от условията, определени в точки 2.3.3.2, 6.3.2, 7.3.2., 8.4.2 и 9.4.2.
 5.4.2.
 Системата за пълна блокировка трябва да ограничава използваемостта на машината до ниво, при което операторът е дотолкова затруднен, че да има причина да отстрани евентуален проблем, свързан с точки 6 — 9. Приемливи са следните стратегии:
 5.4.2.1.
 Системата за частична блокировка ограничава постепенно въртящия момент на двигателя между оборотите при максималната честота на въртене, както е показано на фигура 1, с минимум 1 % на минута до 50 % от максималния въртящ момент или по-ниска стойност, като в рамките на същия интервал от време на ограничаване на въртящия момент честотата на въртене на двигателя се ограничава постепенно до 60 % от номиналната честота на въртене или по-ниска стойност, както е показано на фигура 2.
 Фигура 2
 Схема на намаляване на въртящия момент чрез пълна блокировка
 5.4.2.2.
 Могат да бъдат използвани други мерки за блокировка, за които е доказано пред органа по одобряване на типа, че имат същото или по-високо ниво на блокиране.
 5.5. С цел да се вземат предвид съображения за безопасност и да се позволи диагностика със самовъзстановяване, се разрешава използването на приоритетна по отношение на блокировката функция, с която да се освободи пълната мощност на двигателя, ако тази функция:
 а)
 е в действие не повече от 30 минути; и
 б)
 не може да бъде задействана повече от 3 пъти през всеки интервал от време, през който системата за блокировка е в действие.
 5.6. Системата за блокировка се изключва, когато условията за нейното задействане вече не са налице. Системата за блокировка не се изключва автоматично, без да се отстрани причината за нейното задействане.
 5.7. Подробностите относно процедурите на задействане и изключване на системата за блокировка са определени в допълнение 2 към настоящото приложение.
 5.8. Като част от заявлението за одобрение на типа съгласно настоящото правило производителят доказва, че системата за блокировка работи, както е определено в допълнение 2 към настоящото приложение.
 6. НАЛИЧНОСТ НА РЕАГЕНТ
 6.1. Индикатор за нивото на реагента
 Машината трябва да включва индикатор, който ясно информира оператора за нивото на реагента в резервоара за реагент. Минималното приемливо ниво на работните показатели на индикатора


text:
за реагент е непрекъснатото указване на нивото на реагент, докато системата за предупреждение на оператора, посочена в точка 4, е задействана. Индикаторът за реагент може да бъде под формата на аналогов или цифров дисплей и може да показва нивото като относителна част от пълната вместимост на резервоара, количеството на оставащия реагент или изчислените оставащи работни часове.
 6.2. Задействане на системата за предупреждение на оператора
 6.2.1.
 Системата за предупреждение на оператора, определена в точка 4, се задейства, когато нивото на реагента е по-малко от 10 % от вместимостта на резервоара за реагент или от по-висок процент по избор на производителя.
 6.2.2.
 Осигуряваното предупреждение трябва да е достатъчно ясно, във връзка с индикатора за реагент, за да разбере водачът, че нивото на реагента е ниско. Когато системата за предупреждение включва система за показване на съобщения, визуалното предупреждение показва съобщение, указващо ниско ниво на реагента (напр. „ниско ниво на уреа“, „ниско ниво на AdBlue“ или „ниско ниво на реагент“).
 6.2.3.
 Не е необходимо системата за предупреждение на оператора първоначално да бъде непрекъснато задействана (напр. не е необходимо непрекъснатото изобразяване на съобщение), задействането обаче трябва да увеличи честотата си така, че да стане непрекъснато, когато нивото на реагента се приближи до празен резервоар за реагент и до точката, в която системата за блокировка влиза в действие (напр. честота, с която светлината мига). Най-високата степен на задействане представлява уведомяване на оператора на ниво, което е по избор на производителя, но е достатъчно по-забележимо в точката, в която системата за блокировка от точка 6.3 влиза в действие, отколкото, когато системата за предупреждение на оператора е първоначално задействана.
 6.2.4.
 Непрекъснатото предупреждение не трябва да бъде лесно изключвано или игнорирано. Когато системата за предупреждение включва система за показване на съобщения, се показва изрично съобщение (напр. „напълнете с уреа“, „напълнете с AdBlue“ или „напълнете с реагент“). Непрекъснатото предупреждение може да се прекъсва временно от други предупредителни сигнали, предоставящи важни съобщения, свързани с безопасността.
 6.2.5.
 Не трябва да е възможно да се изключи системата за предупреждение на оператора, докато резервоарът не е напълнен отново с реагент до ниво, което не налага нейното задействане.
 6.3. Задействане на системата за блокировка
 6.3.1.
 Системата за частична блокировка, описана в точка 5.3, се задейства, когато нивото на реагент спадне под 2,5 % от номиналната пълна вместимост на резервоара за реагент или по-висок процент по избор на производителя.
 6.3.2.
 Системата за пълна блокировка, описана в точка 5.4, се задейства, когато резервоарът за реагент е празен (т.е. когато дозиращата система за реагент не може да извлича повече реагент от резервоара) или при всяко ниво на реагент под 2,5 % от номиналната пълна вместимост на резервоара, по усмотрение на производителя.
 6.3.3.
 Освен до степента, разрешена в точка 5.5, не трябва да е възможно системата за частична или пълна блокировка да се изключи, докато резервоарът не е напълнен отново с реагент до ниво, което не налага нейното задействане.
 7. СЛЕДЕНЕ НА КАЧЕСТВОТО НА РЕАГЕНТА
 7.1. Двигателят или машината трябва включва начин за определяне на наличието на неподходящ реагент в машината.
 7.1.1.
 Производителят определя минималната допустима концентрация на реагент


text:
CDmin, при която емисиите на NOx от изходната тръба на последния шумозаглушител не надвишават граничната стойност 0,9 g/kWh.
 7.1.1.1.
 Правилната стойност на CDmin се доказва по време на одобряването на типа посредством процедурата, определена в допълнение 3 към настоящото приложение, и се записва в разширения комплект документи, определен в точка 5.3 от настоящото правило.
 7.1.2.
 Всеки реагент с концентрация, по-ниска от CDmin, трябва да се открива и да се счита за целите на точка 7.1 за неподходящ реагент.
 7.1.3.
 Предвижда се специфичен брояч („брояч за качеството на реагента“), предназначен да следи за качеството на реагента. Броячът за качеството на реагента отброява броя на работните часове на двигателя с неподходящ реагент.
 7.1.3.1.
 Като вариант, производителят може да групира повредата, свързана с качеството на реагента, с една или няколко повреди, изброени в точки 8 и 9, за отчитане от един брояч.
 7.1.4.
 Подробностите относно критериите и механизмите на задействане и изключване на брояча за качеството на реагента са описани в допълнение 2 към настоящото приложение.
 7.2. Задействане на системата за предупреждение на оператора
 Когато системата за следене потвърди, че качеството на реагента е неподходящо, системата за предупреждение на оператора, описана в точка 4, се задейства. Когато системата за предупреждение включва система за показване на съобщения, тя показва съобщение, указващо причината за предупреждението (напр. „открита неподходяща уреа“, „открит неподходящ AdBlue“ или „открит неподходящ реагент“).
 7.3. Задействане на системата за блокировка
 7.3.1.
 Системата за частична блокировка, описана в точка 5.3, се задейства, ако качеството на реагента не е коригирано в рамките на 10 работни часа на двигателя след задействането на системата за предупреждение на оператора, описано в точка 7.2.
 7.3.2.
 Системата за пълна блокировка, описана в точка 5.4, се задейства, ако качеството на реагента не е коригирано в рамките на 20 работни часа на двигателя след задействането на системата за предупреждение на оператора, описано в точка 7.2.
 7.3.3.
 Броят на часовете преди задействането на системата за блокировка се намалява в случай на повтаряща се поява на неизправност, в съответствие с механизма, описан в допълнение 2 към настоящото приложение.
 8. ДОЗИРАНЕ НА РЕАГЕНТА
 8.1. Двигателят трябва да включва начин за определяне на прекъсване на дозирането.
 8.2. Брояч за дозирането на реагент
 8.2.1.
 Предвижда се специален брояч, предназначен да следи за дозирането („брояч за дозирането“). Броячът отчита броя на работните часове на двигателя с прекъсване на дозирането на реагент. Това не се изисква, когато прекъсването е поискано от електронния модул за управление (ECU), тъй като работните показатели на машината са такива, че емисиите не изискват дозиране на реагент.
 8.2.1.1.
 Като вариант, производителят може да групира повредата, свързана с дозирането на реагент, с една или няколко повреди, изброени в точки 7 и 9, за отчитане от един брояч.
 8.2.2.
 Подробностите относно критериите и механизмите на задействане и изключване на брояча за дозиране на реагент са описани в допълнение 2 към настоящото приложение.
 8.3. Задействане на системата за предупреждение на оператора
 Системата за предупреждение на оператора, описана в точка 4, се задейства в случай на прекъсване на дозирането, което включва брояча за дозирането в съответствие с точка 8.2.1.


text:
Когато системата за предупреждение включва система за показване на съобщения, тя показва съобщение, указващо причината за предупреждението (напр. „неизправност при дозирането на уреата“, „неизправност при дозирането на AdBlue“ или „неизправност при дозирането на реагента“).
 8.4. Задействане на системата за блокировка
 8.4.1.
 Системата за частична блокировка, описана в точка 5.3, се задейства, ако прекъсване на дозирането не е коригирано в рамките на 10 работни часа на двигателя след задействането на системата за предупреждение на оператора, описано в точка 8.3.
 8.4.2.
 Системата за пълна блокировка, описана в точка 5.4, се задейства, ако прекъсване на дозирането не е коригирано в рамките на 20 работни часа на двигателя след задействането на системата за предупреждение на оператора, описано в точка 8.3.
 8.4.3.
 Броят на часовете преди задействането на системата за блокировка се намалява в случай на повтаряща се поява на неизправност, в съответствие с механизма, описан в допълнение 2 към настоящото приложение.
 9. СЛЕДЕНЕ ЗА НЕИЗПРАВНОСТИ, КОИТО МОЖЕ ДА СЕ ДЪЛЖАТ НА НЕУПЪЛНОМОЩЕНА НАМЕСА
 9.1. Освен нивото на реагент в резервоара за реагент, качеството на реагента и прекъсването на дозирането следните повреди се следят, тъй като може да се дължат на вмешателство:
 а)
 блокиран клапан за рециркулация на отработилите газове;
 б)
 откази на диагностичната система за контрол на NOx (NCD), описана в точка 9.2.1.
 9.2. Изисквания за следене
 9.2.1. Диагностичната система за контрол на NOx (NCD) се следи с цел откриване на електрически повреди и на сваляне или изключване на всеки датчик, които възпрепятстват системата да диагностицира всяка друга повреда, спомената в точки 6 — 8 (следене на компоненти).
 Неизчерпателен списък на датчици, които влияят на диагностичните способности, включва тези, които пряко измерват концентрацията на NOx, датчици за качеството на уреата, датчици за условията на околната среда и датчици, използвани за следене на дозирането, нивото или разхода на реагента.
 9.2.2. Брояч на клапана за рециркулация на отработилите газове
 9.2.2.1.
 Предвижда се специален брояч, предназначен да следи за блокиран клапан за рециркулация на отработилите газове. Броячът на клапана за рециркулация на отработилите газове отчита броя на работните часове на двигателя, когато е потвърдено, че ДКП, свързан с блокиран клапан за рециркулация на отработилите газове, е задействан.
 9.2.2.1.1.
 Като вариант, производителят може да групира повредата, свързана с блокиран клапан за рециркулация на отработилите газове, с една или няколко повреди, изброени в точки 7, 8 и 9.2.3, за отчитане от един брояч.
 9.2.2.2.
 Подробностите относно критериите и механизмите на задействане и изключване на брояча на клапана за рециркулация на отработилите газове са описани в допълнение 2 към настоящото приложение.
 9.2.3. Брояч(и) на системата NCD
 9.2.3.1.
 Предвижда се специален брояч, предназначен за всяка от следените повреди, разгледани в точка 9.1, подточка ii). Броячите на системата NCD отчитат броя на работните часове на двигателя, когато е потвърдено, че ДКП, свързан с неизправност на системата NCD, е задействан. Допуска се групирането на няколко повреди за отчитане от един брояч.
 9.2.3.1.1.
 Като вариант, производителят може да групира повредата на системата NCD с една или няколко повреди, изброени в точки 7, 8 и 9.2.2, за отчитане от един брояч.
 9.2.3.2.
 Подробностите относно критериите


text:
и механизмите на задействане и изключване на брояча(ите) на системата NCD са описани в допълнение 2 към настоящото приложение.
 9.3. Задействане на системата за предупреждение на оператора
 Системата за предупреждение на оператора, описана в точка 4, се задейства в случай на поява на някоя от повредите, определени в точка 9.1, и трябва да указва, че е необходим спешен ремонт. Когато системата за предупреждение включва система за показване на съобщения, тя показва съобщение, указващо причината за предупреждението (напр. „изключен клапан за дозиране на реагента“ или „критична повреда, свързана с емисиите“).
 9.4. Задействане на системата за блокировка
 9.4.1. Системата за частична блокировка, описана в точка 5.3, се задейства, ако повреда, посочена в точка 9.1, не е отстранена в рамките на 36 работни часа на двигателя след задействането на системата за предупреждение на оператора, описано в точка 9.3.
 9.4.2. Системата за пълна блокировка, описана в точка 5.4, се задейства, ако повреда, посочена в точка 9.1, не е отстранена в рамките на 100 работни часа на двигателя след задействането на системата за предупреждение на оператора, описано в точка 9.3.
 9.4.3. Броят на часовете преди задействането на системата за блокировка се намалява в случай на повтаряща се поява на неизправност, в съответствие с механизма, описан в допълнение 2 към настоящото приложение.
 9.5. Като алтернатива на изискванията в точка 9.2, производителят може да използва датчик за NOx, разположен в отработилите газове. В такъв случай
 а)
 стойността на NOx не трябва да надвишава граничната стойност 0,9 g/kWh;
 б)
 може да се допусне използване на единична повреда „висок NOx — неизвестна първопричина“;
 в)
 точка 9.4.1 да се чете „в рамките на 10 работни часа на двигателя“;
 г)
 точка 9.4.2 да се чете „в рамките на 20 работни часа на двигателя“.
 Допълнение 1
 Изисквания към доказателствата
 1. ОБЩИ ПОЛОЖЕНИЯ
 Съответствието с изискванията на настоящото приложение се доказва по време на одобряването на типа, като се извърши, както е показано в таблица 1 и определено в настоящата точка:
 а)
 доказване на задействането на системата за предупреждение;
 б)
 доказване на задействането на системата за частична блокировка, ако е приложимо;
 в)
 доказване на задействането на системата за пълна блокировка.
 Таблица 1
 Онагледяване на съдържанието на процеса на доказване в съответствие с разпоредбите на точки 3 и 4
 Механизъм
 Елементи на доказването
 Задействане на системата за предупреждение, определено в точка 3 от настоящото допълнение
 —
 2 изпитвания на задействане (вкл. липса на реагент)
 —
 Допълнителни елементи на доказването, по целесъобразност
 Задействане на системата за частична блокировка, определено в точка 4 от настоящото допълнение
 —
 2 изпитвания на задействане (вкл. липса на реагент)
 —
 Допълнителни елементи на доказването, по целесъобразност
 —
 1 изпитване за ограничаване на въртящия момент
 Задействане на системата за пълна блокировка, определено в точка 4.6 от настоящото допълнение
 —
 2 изпитвания на задействане (вкл. липса на реагент)
 —
 Допълнителни елементи на доказването, по целесъобразност
 2. СЕМЕЙСТВА ДВИГАТЕЛИ И СЕМЕЙСТВА ДВИГАТЕЛИ С NCD
 Съответствието на семейство двигатели или семейство двигатели с NCD с изискванията на настоящото допълнение може да бъде доказано чрез изпитването на един от членовете на разглежданото семейство, при условие


text:
че производителят докаже на органа по одобряване на типа, че системите за следене, необходими за спазване на изискванията на настоящото приложение, са сходни в рамките на семейството.
 2.1. Доказването, че системите за следене при други членове на семейството с NCD са сходни, може да бъде извършено чрез представяне на органите по одобряване на такива елементи като алгоритми, функционални анализи и т.н.
 2.2. Изпитваният двигател се избира от производителя в съгласие с органа по одобряване на типа. Това може да бъде или да не бъде базовият двигател на разглежданото семейство.
 2.3. Когато двигателите на семейство двигатели принадлежат към семейство двигатели с NCD, което вече е получило одобрение на типа в съответствие с точка 2.1 (фигура 3), се счита, че съответствието на посоченото семейство двигатели е доказано без допълнителни изпитвания, при условие че производителят докаже пред органа, че системите за следене, необходими за спазване на изискванията на настоящото приложение, са сходни в рамките на семейството двигатели и семейството двигатели с NCD.
 Фигура 3
 Предварително доказано съответствие на семейство двигатели с NCD
 3. ДОКАЗВАНЕ НА ЗАДЕЙСТВАНЕТО НА СИСТЕМАТА ЗА ПРЕДУПРЕЖДЕНИЕ
 3.1. Съответствието на задействането на системата за предупреждение се доказва, като се извършат две изпитвания: за липса на реагент и за една от категориите повреди, разгледани в точки 7 — 9 от настоящото приложение.
 3.2. Избор на повредите, които да бъдат подложени на изпитване
 3.2.1. За целите на доказването на задействането на системата за предупреждение в случай на реагент с лошо качество, се избира реагент, чиято концентрация на активната съставка е поне равна на концентрацията, съобщена от производителя в съответствие с изискванията на точка 7 от настоящото приложение.
 3.2.2. За целите на доказването на задействането на системата за предупреждение в случай на повреди, които може да се дължат на вмешателство и са определени в точка 9 от настоящото приложение, изборът се прави в съответствие със следните изисквания:
 3.2.2.1.
 Производителят предоставя на органа по одобряване на типа списък на тези потенциални повреди.
 3.2.2.2.
 Повредата, която трябва да бъде разгледана при изпитването, се избира от органа по одобряване на типа от списъка, посочен в точка 3.2.2.1.
 3.3. Доказване
 3.3.1. За целите на това доказване се извършва отделно изпитване за всяка от повредите, разгледани в точка 3.1.
 3.3.2. По време на изпитването не трябва да е налична повреда, различна от тази, която е предмет на изпитването.
 3.3.3. Преди започване на изпитването трябва да са изтрити всички ДКП.
 3.3.4. По искане на производителя и със съгласието на органа по одобряване на типа повредите, които са предмет на изпитване, могат да бъдат симулирани.
 3.3.5. Откриване на повреди, различни от липса на реагент
 За повреди, различни от липса на реагент, след като повредата се предизвиква или се симулира, откриването на тази повреда се извършва, както следва:
 3.3.5.1.
 Системата NCD трябва да реагира на въвеждането на повреда, избрана по целесъобразност от органа по одобряване на типа в съответствие с разпоредбите на настоящото допълнение. Това се счита за доказано, ако настъпи задействане в рамките на два последователни изпитвателни цикъла на NCD в съответствие с точка 3.3.7.
 Когато е указано в описанието


text:
на следенето и е съгласувано с органа по одобряване на типа, че специфичният уред за следене се нуждае от повече от два последователни изпитвателни цикъла на NCD, за да завърши следенето, броят на изпитвателните цикли на NCD може да бъде увеличен на 3 изпитвателни цикъла.
 Всеки отделен изпитвателен цикъл на NCD от демонстрационното изпитване може да се отдели от останалите посредством спиране на двигателя. Времето до следващото пускане на двигателя отчита всяко следене, което може да е настъпило след спирането на двигателя и необходимите условия, които трябва да съществуват, за да е налице следене при следващото пускане на двигателя.
 3.3.5.2.
 Счита се, че доказването на задействането на системата за предупреждение е извършено, ако в края на всяко демонстрационно изпитване, проведено в съответствие с точка 3.2.1, системата за предупреждение е правилно задействана и ДКП за избраната повреда е получил статус „потвърден и действащ“.
 3.3.6. Откриване в случай на липса на реагент
 За целите на доказването на задействането на системата за предупреждение в случай на липса на реагент системата на двигателя трябва да работи в продължение на един или повече изпитвателни цикъла на NCD по преценка на производителя.
 3.3.6.1.
 Доказването започва с ниво на реагент в резервоара, което се съгласува между производителя и органа по одобряване на типа, но представлява не по-малко от 10 % от номиналната вместимост на резервоара.
 3.3.6.2.
 Счита се, че системата за предупреждение е сработила по правилен начин, ако едновременно са изпълнени следните условия:
 а)
 системата за предупреждение е задействана при наличност на реагент, по-голяма или равна на 10 % от вместимостта на резервоара за реагента; и
 б)
 системата за „непрекъснато“ предупреждение е задействана при наличност на реагент, по-голяма или равна на стойността, обявена от производителя в съответствие с разпоредбите на точка 6 от настоящото приложение.
 3.3.7. Изпитвателен цикъл на NCD
 3.3.7.1.
 Изпитвателният цикъл на NCD, разгледан в настоящата точка 10, за доказване на правилното действие на системата на NCD е цикълът на пускане при горещ двигател NRTC.
 3.3.7.2.
 По искане на производителя и със съгласието на органа по одобряване на типа за специфичен уред за следене може да бъде използван алтернативен изпитвателен цикъл на NCD (напр. цикълът NRSC). Заявлението трябва да съдържа елементи (технически съображения, симулация, резултати от изпитвания и др.), които демонстрират:
 а)
 изискваните резултатите от изпитвателен цикъл на уред за следене, който ще работи при действителни условия на кормуване; и
 б)
 показано е, че приложимият изпитвателен цикъл на NCD, определен в точка 3.3.7.1, е по-малко подходящ за разглежданото следене.
 3.4. Счита се, че доказването на задействането на системата за предупреждение е извършено, ако в края на всяко демонстрационно изпитване, проведено в съответствие с точка 3.3, системата за предупреждение е правилно задействана.
 4. ДОКАЗВАНЕ НА ЗАДЕЙСТВАНЕТО НА СИСТЕМАТА ЗА БЛОКИРОВКА
 4.1. Доказване на задействането на системата за блокировка се прави посредством изпитвания, извършени на стенд за изпитване на двигател.
 4.1.1. Всички компоненти или подсистеми, които не са физически монтирани на системата на двигателя, като например датчиците за околната температура, датчиците за ниво, както и системите за предупреждение и информация на оператора, които са необходими за извършването


text:
на доказването, са свързани за тази цел със системата на двигателя или са симулирани по удовлетворителен за органа, издаващ одобрение, начин.
 4.1.2. По избор на производителя и след съгласието на органа, издаващ одобрение на типа, демонстрационните изпитвания могат да се извършат с комплектована машина или техника чрез монтиране на машината на подходящ изпитвателен стенд или чрез движението ѝ по писта за изпитване при контролирани условия.
 4.2. Последователността на изпитването трябва да докаже задействането на системата за блокировка в случай на липса на реагент и в случай на една от повредите, определени в точки 7, 8 или 9 от настоящото приложение.
 4.3 За целите на това доказване:
 а)
 органът по одобрението на типа трябва да избере, в допълнение към липсата на реагент, една от повредите, определени в точки 7, 8 или 9 от настоящото приложение, която е използвана преди при доказване задействането на системата за предупреждение;
 б)
 допуска се производителят, със съгласието на органа по одобрение на типа, да ускори изпитването посредством симулиране постигането на определен брой работни часове;
 в)
 постигането на ограничаване на въртящия момент, изисквано за частична блокировка, може да се докаже едновременно с общия процес на одобряване на работните показатели на двигателя, извършено в съответствие с настоящото правило. В този случай по време на доказване действието на системата за блокировка не се изисква отделно измерване на въртящия момент;
 г)
 пълната блокировка се доказва съгласно изискванията на точка 4.6 от настоящото допълнение.
 4.4. Освен това производителят доказва работата на системата за блокировка съгласно посочените условия за повреди, определени в точки 7, 8 или 9 от настоящото приложение, които не са били избрани за използване в демонстрационните изпитвания, описани в точки 4.1 — 4.3.
 Тези допълнителни доказвания могат да се извършат чрез представяне на органа, издаващ одобрение на типа, на технически случай, като за доказателство се използват алгоритми, функционални анализи и резултатите от предишни изпитвания.
 4.4.1. Тези допълнителни доказвания трябва, по-специално, да доказват по удовлетворителен за органа, издаващ одобрение на типа, начин включването на правилен механизъм за ограничаване на въртящия момент в електронния модул за управление на двигателя.
 4.5. Демонстрационно изпитване на системата за частична блокировка
 4.5.1. Това доказване на действието започва, когато системата за предупреждение или съответната система за „непрекъснато“ предупреждение е задействана в резултат на откриването на повреда, избрана от органа, издаващ одобрение на типа.
 4.5.2. Когато се проверява реакцията на системата в случай на липса на реагент в резервоара, двигателната система трябва да работи, докато наличието на реагент достигне стойност 2,5 % от номиналната пълна вместимост на резервоара или стойността, обявена от производителя в съответствие с точка 6.3.1 от настоящото приложение, при която е предвидено да се задейства системата за частична блокировка.
 4.5.2.1.
 Със съгласието на органа, издаващ одобрение на типа, производителят може да симулира непрекъсната работа чрез извличане на реагент от резервоара, докато двигателят работи или е спрян.
 4.5.3. Когато се проверява реакцията на системата в случай на повреда, различна от липса на реагент в резервоара, системата на двигателя работи съответния брой работни часове, указани в таблица 3 от настоящото допълнение, или, по избор на производителя,


text:
докато съответният брояч достигне стойността, при която се задейства системата за частична блокировка.
 4.5.4. Смята се, че действието на системата за частична блокировка е доказано, ако в края на всяко демонстрационно изпитване, проведено в съответствие с точки 4.5.2 и 4.5.3, производителят е доказал на органа по одобряването на типа, че електронният модул за управление на двигателя е задействал ограничителя на въртящия момент.
 4.6. Демонстрационно изпитване на система за пълна блокировка
 4.6.1. Това доказване на действието започва от състояние, при което системата за частична блокировка е била задействана преди това, и може да бъде извършено като продължение на изпитванията, предприети за доказване на действието на системата за частична блокировка.
 4.6.2. Когато се проверява реакцията на системата в случай на липса на реагент в резервоара, системата на двигателя работи, докато резервоарът за реагент се изпразни или достигне ниво под 2,5 % от номиналната пълна вместимост на резервоара, обявена от производителя за ниво, при което се задейства системата за пълна блокировка.
 4.6.2.1.
 Със съгласието на органа, издаващ одобрение на типа, производителят може да симулира непрекъсната работа чрез извличане на реагент от резервоара, докато двигателят работи или е спрян.
 4.6.3. Когато се проверява реакцията на системата в случай на повреда, различна от липса на реагент в резервоара, системата на двигателя работи съответния брой работни часове, указани в таблица 3 от настоящото допълнение, или, по избор на производителя, докато съответният брояч достигне стойността, при която се задейства системата за пълна блокировка.
 4.6.4. Смята се, действието на системата за пълна блокировка е доказано, ако в края на всяко демонстрационно изпитване, проведено съгласно точки 4.6.2 и 4.6.3, производителят е доказал на органа, издаващ одобрение на типа, че механизмът за пълна блокировка, разгледан в настоящото приложение, е задействан.
 4.7. Като алтернатива, по избор на производителя и след съгласието на органа, издаващ одобрение на типа, доказването на действието на механизмите за блокиране може да се извърши на комплектована машина в съответствие с изискванията на точка 5.4 чрез монтиране на машината на подходящ изпитвателен стенд или чрез движението ѝ по писта за изпитване при контролирани условия.
 4.7.1. Машината работи, докато броячът, свързан с избраната повреда, достигне съответния брой работни часове, указани в таблица 3 от настоящото допълнение, или, по целесъобразност, докато резервоарът за реагент се изпразни или достигне ниво под 2,5 % от номиналната пълна вместимост на резервоара, избрано от производителя за ниво, при което се задейства системата за пълна блокировка.
 Допълнение 2
 Описание на механизмите на задействане и изключване на предупреждението оператора и на блокировката
 1. В ДОПЪЛНЕНИЕ КЪМ ИЗИСКВАНИЯТА, ПОСОЧЕНИ В НАСТОЯЩОТО ПРИЛОЖЕНИЕ, ОТНОСНО МЕХАНИЗМИТЕ НА ЗАДЕЙСТВАНЕ И ИЗКЛЮЧВАНЕ НА ПРЕДУПРЕЖДЕНИЕТО И НА БЛОКИРОВКАТА В НАСТОЯЩОТО ДОПЪЛНЕНИЕ 2 СЕ ОПРЕДЕЛЯТ ТЕХНИЧЕСКИТЕ ИЗИСКВАНИЯ ЗА ПРИЛАГАНЕТО НА ПОСОЧЕНИТЕ МЕХАНИЗМИ НА ЗАДЕЙСТВАНЕ И ИЗКЛЮЧВАНЕ.
 2. МЕХАНИЗМИ НА ЗАДЕЙСТВАНЕ И ИЗКЛЮЧВАНЕ НА СИСТЕМАТА ЗА ПРЕДУПРЕЖДЕНИЕ
 2.1. Системата за предупреждение на оператора се задейства, когато диагностичният код за повреда (ДКП), свързан с неизправност на контрола на (NCM), която е условие за неговото задействане, има статуса, определен в таблица 2 от настоящото допълнение.
 Таблица 2
 Задействане на системата за предупреждение на оператора
 Тип повреда


text:
Статус на ДКП за задействане на системата за предупреждение
 недобро качество на реагента
 потвърден и действащ
 прекъсване на дозирането
 потвърден и действащ
 блокиран клапан за рециркулация на отработилите газове
 потвърден и действащ
 неизправност на системата за следене
 потвърден и действащ
 праг за NOx, ако е приложимо
 потвърден и действащ
 2.2 Системата за предупреждение на оператора се изключва, когато диагностичната система заключи, че неизправността, свързана със съответното предупреждение, не е вече налице, или когато информацията, включително ДКП, свързани с повредите, обосноваващи нейното задействане, е изтрита от четящо устройство.
 2.2.1 Изисквания за изтриване на „информация за контрола на „NОx“
 2.2.1.1 Изтриване/инициализиране на „информация за контрола на „NОx“ от четящо устройство
 По задание на четящото устройство компютърната памет изтрива или инициализира към стойностите, определени в настоящото допълнение, следните данни от компютърната памет (вж. таблица 3).
 Таблица 3
 Изтриване/инициализиране на „информация за контрола на „NОx“ от четящо устройство
 Информация за контрола NOx
 Изтриваем
 Инициализируема
 всички диагностични кодове за повреда
 X
 стойност на брояча с най-голям брой работни часове на двигателя;
 X
 брой работни часове на двигателя от брояча (броячите) на системата NCD.
 X
 2.2.1.2. Информацията за контрола на NOx не се изтрива от разкачване на акумулатора (акумулаторите).
 2.2.1.3. Изтриването на „информация за контрола на „NOx“ е възможно само при условията на „загасен двигател“.
 2.2.1.4. Когато се изтрива „информация за контрола на „NOx“, включително ДКП, всяко показание на брояч, свързано с тези повреди и посочено в настоящото приложение, не се изтрива, а се инициализира към стойността, определена в съответната точка от настоящото приложение.
 3. МЕХАНИЗЪМ НА ЗАДЕЙСТВАНЕ И ИЗКЛЮЧВАНЕ НА СИСТЕМАТА ЗА БЛОКИРОВКА ЗА ОПЕРАТОРА
 3.1.
 Системата за блокировка за оператора се задейства, когато системата за предупреждение е в действие и броячът, отчитащ съответния тип неизправност на NCM, обосноваваща задействането на системата, достигне стойността, посочена в таблица 4 от настоящото допълнение.
 3.2.
 Системата за блокировка за оператора се изключва, когато системата вече не открива неизправност, обосноваваща нейното задействане, или ако информацията, включително ДКП, свързани с неизправностите на контрола на NCM, обосноваващи задействането на системата, са изтрити от четящо устройство или уред за поддръжка.
 3.3.
 Системите за предупреждение на оператора и за блокировка за оператора незабавно се задействат и изключват по целесъобразност съгласно разпоредбите на точка 6 от настоящото приложение след оценка на количеството реагент в резервоара за реагент. В този случай механизмите на задействане и изключване не трябва да зависят от статуса на свързан с тях ДКП.
 4. МЕХАНИЗЪМ НА БРОЯЧА
 4.1. Общи положения
 4.1.1.
 За да съответства на изискванията на настоящото приложение, системата съдържа най-малко 4 брояча за отчитане на броя на часовете, през които двигателят е работил, докато системата е открила някое от следните положения:
 а)
 несъответстващо качество на реагента;
 б)
 прекъсване на дозирането на реагент;
 в)
 блокиран клапан за рециркулация на отработилите газове;
 г)
 неизправност на система на NCD в съответствие с точка 9.1. буква б) от настоящото приложение.
 4.1.1.1.
 Като вариант, производителят може да използва един или повече броячи за групиране на повредите, указани в точка 4.1.1.
 4.1.2.
 Всеки от тези броячи брои до максималната стойност, предоставяна от двубайтов брояч със


text:
стъпка от един час и поддържа тази стойност, освен ако не са изпълнени условията, които допускат броячът да бъде върнат в нулево положение.
 4.1.3.
 Производителят може да използва система на NCD с един или няколко брояча. Един брояч може да събира броя на часовете на две или повече различни неизправности, отчитани от този тип брояч, като нито една от тях да не е достигнала времето, показвано от брояча.
 4.1.3.1.
 Когато производителят реши да използва система на NCD с няколко брояча, системата трябва да може да определя специален брояч на системата за следене на всяка неизправност, която се отчита съгласно настоящото приложение от този тип брояч.
 4.2. Принцип на механизмите на брояча
 4.2.1.
 Всеки от броячите работи, както следва:
 4.2.1.1.
 Ако започва от нулево положение, броячът започва да брои веднага след като е открита неизправност, отчитана от този брояч, и след като съответният диагностичен код за повреда (ДКП) е със статус, определен в таблица 2.
 4.2.1.2.
 В случай на многократни повреди по избор на производителя се прилага едно от следните предписания:
 а)
 броячът спира и запазва текущата си стойност, ако настъпи единично следено събитие и неизправността, която първоначално е задействала брояча, вече не се открива или ако неизправността е заличена от четящо устройство или уред за поддръжка. Ако броячът спре да брои, когато системата за пълна блокировка е в действие, той остава блокиран на стойността, определена в таблица 4 от настоящото допълнение, или на стойност, по-голяма или равна на стойността на брояча за пълна блокировка минус 30 минути;
 б)
 броячът остава спрян на стойността, определена в таблица 4 от настоящото допълнение, или на стойност, по-голяма или равна на стойността на брояча за пълна блокировка минус 30 минути.
 4.2.1.3.
 В случай на система за следене с един брояч, броячът продължава да брои, ако е открита неизправност на системата на NCM, отчитана от този брояч, и съответният диагностичен код за повреда (ДКП) е със статус „потвърден и действащ“. Броячът спира и запазва стойността, определена в точка 4.2.1.2, ако не е открита неизправност на контрола на NOx, която може да обоснове задействането на брояча, или ако всички повреди, свързани с този брояч, са изтрити от четящо устройство или уред за поддръжка.
 Таблица 4
 Броячи и блокировка
 Статус на ДКП за първо задействане на брояча
 Стойност на брояча за частична блокировка
 Стойност на брояча за пълна блокировка
 Блокирана стойност, запазвана от брояча
 брояч за качеството на реагента
 потвърден и действащ
 ≤ 10 часа
 ≤ 20 часа
 ≥ 90 % стойността на брояча за пълна блокировка
 брояч за дозирането
 потвърден и действащ
 ≤ 10 часа
 ≤ 20 часа
 ≥ 90 % от стойността на брояча за пълна блокировка
 брояч на клапана за рециркулация на отработилите газове
 потвърден и действащ
 ≤ 36 часа
 ≤ 100 часа
 ≥ 95 % от стойността на брояча за пълна блокировка
 брояч на системата за следене
 потвърден и действащ
 ≤ 36 часа
 ≤ 100 часа
 ≥ 95 % от стойността на брояча за пълна блокировка
 праг за NOx, ако е приложимо
 потвърден и действащ
 ≤ 10 часа
 ≤ 20 часа
 ≥ 90