text:
o perioadă egală cu perioada de prestare a serviciilor.
 (3) Dreptul de ședere se aplică pe întreg teritoriul Elveției sau al statului membru al Comunității Europene în cauză.
 (4) În scopul eliberării permiselor de ședere, părțile contractante nu le pot cere persoanelor menționate la articolul 17 litera (b) din prezenta anexă să prezinte mai mult decât:
 (a)
 documentul în temeiul căruia au intrat pe teritoriul acestora;
 (b)
 dovezi că prestează sau că doresc să presteze un serviciu.
 Articolul 21
 (1) Durata totală a prestării de servicii în conformitate cu articolul 17 litera (a) din prezenta anexă, fie că aceasta este continuă sau constă în perioade succesive de prestare a serviciilor, nu poate depăși 90 de zile de muncă efectivă într-un an calendaristic.
 (2) Dispozițiile alineatului (1) nu aduc atingere îndeplinirii de către prestatorul unui serviciu a obligațiilor sale legale în baza garanției date persoanei care primește serviciul sau cazurilor de forță majoră.
 Articolul 22
 (1) Dispozițiile articolelor 17 și 19 din prezenta anexă nu se aplică activităților care presupun, fie și ocazional, exercitarea autorității publice în partea contractantă respectivă.
 (2) Dispozițiile articolelor 17 și 19 din prezenta anexă și măsurile adoptate în temeiul acestora nu împiedică aplicabilitatea actelor cu putere de lege și a actelor administrative care prevăd aplicarea condițiilor de muncă și de angajare salariaților detașați în scopul prestării unui serviciu. În conformitate cu articolul 16 din prezentul acord, se face trimitere la Directiva 96/71/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembrie 1996 privind detașarea lucrătorilor în cadrul prestării de servicii (JO L 18, 21.1.1997, p. 1) (1).
 (3) Dispozițiile articolelor 17 litera (a) și 19 din prezenta anexă nu aduc atingere aplicabilității actelor cu putere de lege și a actelor administrative existente în fiecare parte contractantă la data intrării în vigoare a prezentului acord cu privire la:
 (i)
 activitățile agențiilor de ocupare a forței de muncă temporare și provizorii;
 (ii)
 serviciile financiare, atunci când prestarea face obiectul unei autorizări prealabile pe teritoriul părții contractante, iar prestatorul este supus unui control prudențial efectuat de către autoritățile publice ale părții contractante respective.
 (4) Dispozițiile articolelor 17 litera (a) și 19 din prezenta anexă nu aduc atingere aplicabilității actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale părților contractante privind prestarea de servicii pe o perioadă de 90 de zile sau mai mică de muncă efectivă impusă de cerințe imperative în interesul public.
 Articolul 23
 Beneficiarii serviciilor
 (1) Beneficiarul serviciilor în sensul articolului 5 alineatul (3) din prezentul acord nu are nevoie de un permis de ședere pentru o perioadă de ședere de trei luni sau mai mică. Pentru o perioadă care depășește trei luni, beneficiarului serviciilor i se emite un permis de ședere având o durată egală cu cea a prestării. Acesta poate fi exclus din sistemul de securitate socială pe perioada de ședere.
 (2) Permisul de ședere este valabil pe întreg teritoriul statului emitent.
 V. PERSOANELE CARE NU DESFĂȘOARĂ O ACTIVITATE ECONOMICĂ
 Articolul 24
 Reglementarea șederii
 (1) O persoană care este resortisant al unei părți contractante


text:
și care nu desfășoară o activitate economică în statul de rezidență și nu are drept de ședere în temeiul altor dispoziții din prezentul acord primește un permis de ședere valabil pentru cel puțin cinci ani, cu condiția să poată face dovada în fața autorităților naționale competente că deține pentru el însuși și pentru membrii familiei sale:
 (a)
 mijloace financiare suficiente pentru a nu trebui să solicite asistență socială pe parcursul șederii lor;
 (b)
 asigurare de boală împotriva tuturor riscurilor (2).
 Părțile contractante pot, dacă este necesar, să solicite revalidarea permisului de ședere la sfârșitul primilor doi ani de ședere.
 (2) Mijloacele financiare sunt considerate a fi suficiente în cazul în care depășesc suma sub care resortisanții, având în vedere situația lor personală și, dacă este cazul, pe cea a familiei lor, pot pretinde prestații de securitate socială. Atunci când această condiție nu se poate aplica, mijloacele financiare ale solicitantului sunt considerate suficiente în cazul în care sunt mai mari decât nivelul pensiei minime de securitate socială plătite de către statul gazdă.
 (3) Persoanele care au fost angajate pentru mai puțin de un an pe teritoriul unei părți contractante pot rămâne acolo în cazul în care îndeplinesc condițiile prevăzute la alineatul (1) din prezentul articol. Ajutoarele de șomaj la care au dreptul în baza legislației naționale, completată, acolo unde este cazul, de dispozițiile anexei II, sunt considerate a fi mijloace financiare în sensul alineatelor (1) litera (a) și (2) din prezentul articol.
 (4) Unui student care nu are drept de ședere pe teritoriul celeilalte părți contractante în baza niciunei alte dispoziții din prezentul acord i se eliberează un permis de ședere pe o perioadă limitată la perioada formării sau la un an, în cazul în care formarea durează mai mult de un an, cu condiția ca acesta să prezinte autorității naționale în cauză o declarație sau, la alegerea studentului, orice alt mijloc cel puțin echivalent, că deține suficiente mijloace financiare pentru a asigura că nici el, nici soțul/soția sa și nici copiii aflați în întreținerea sa nu vor formula nicio pretenție la asistență socială în statul gazdă pe durata șederii acestora și cu condiția să fie înregistrat la o instituție acreditată unde urmează, ca activitate principală, un curs de formare profesională și să aibă o asigurare de boală împotriva tuturor riscurilor. Prezentul acord nu reglementează accesul la formare profesională sau la ajutorul de întreținere acordat studenților menționați de prezentul articol.
 (5) Permisul de ședere se prelungește automat pentru cel puțin cinci ani, cu condiția ca cerințele de eligibilitate să fie în continuare îndeplinite. Permisele de ședere pentru studenți se prelungesc anual pe o perioadă egală cu perioada formării rămasă.
 (6) Întreruperile perioadei de ședere mai mici de șase luni consecutive și absențele în vederea efectuării serviciului militar nu afectează valabilitatea permisului de ședere.
 (7) Permisul de ședere este valabil pe întreg teritoriul statului emitent.
 (8) Dreptul de ședere se obține ori de câte ori beneficiarii dreptului respectiv îndeplinesc condițiile prevăzute la alineatul (1).
 VI. DOBÂNDIREA DE BUNURI IMOBILE
 Articolul 25
 (1)

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
Un resortisant al unei părți contractante care are drept de ședere și reședința principală în statul gazdă se bucură de aceleași drepturi ca un cetățean în ceea ce privește dobândirea de bunuri imobile. Acesta își poate stabili reședința principală în statul gazdă în orice moment în conformitate cu normele naționale indiferent de durata angajării sale. Părăsirea statului gazdă nu implică nicio obligație de a înstrăina aceste bunuri.
 (2) Un resortisant al unei părți contractante care are drept de ședere, dar care nu are reședința principală în statul gazdă beneficiază de aceleași drepturi ca un cetățean în ceea ce privește dobândirea de bunuri imobile necesare pentru activitatea sa economică. Părăsirea statului gazdă nu implică nicio obligație de a înstrăina aceste bunuri. El poate fi, de asemenea, autorizat să cumpere o a doua reședință sau o casă de vacanță. Prezentul acord nu afectează normele care se aplică investițiilor de capital sau afacerilor cu terenuri libere de construcții și cu apartamente.
 (3) Un lucrător frontalier se bucură de aceleași drepturi ca un resortisant în ceea ce privește dobândirea de bunuri imobile pentru activitatea sa economică și a unei reședințe secundare. Părăsirea statului gazdă nu implică nicio obligație de a înstrăina aceste bunuri. Acesta poate fi, de asemenea, autorizat să cumpere o casă de vacanță. Prezentul acord nu afectează normele care se aplică în statul gazdă investițiilor de capital sau afacerilor cu terenuri libere de construcții și cu apartamente.
 VII. DISPOZIȚII TRANZITORII ȘI DEZVOLTAREA ACORDULUI
 Articolul 26
 Dispoziții generale
 (1) Atunci când sunt aplicate restricțiile cantitative prevăzute la articolul 10 din prezentul acord, dispozițiile din prezentul capitol completează sau înlocuiesc celelalte dispoziții din prezenta anexă, după caz.
 (2) Atunci când sunt aplicate restricțiile cantitative prevăzute la articolul 10 din prezentul acord, desfășurarea unei activități economice este supusă emiterii unui permis de ședere și/sau muncă.
 Articolul 27
 Reglementarea șederii lucrătorilor salariați
 (1) Permisul de ședere al unui lucrător salariat care are un contract de muncă pe o perioadă mai mică de un an se prelungește cu o perioadă totală de până la 12 luni, cu condiția ca lucrătorul salariat să prezinte dovezi autorităților naționale competente că poate desfășura o activitate economică. Un nou permis de ședere se emite cu condiția ca lucrătorul salariat să prezinte dovezi că poate desfășura o activitate economică și că limitele cantitative prevăzute la articolul 10 din prezentul acord nu au fost atinse. Nu există obligația de a părăsi țara între două contracte de muncă, în conformitate cu articolul 24 din prezenta anexă.
 (2) Pe parcursul perioadei prevăzute la articolul 10 alineatul (2) din prezentul acord, o parte contractantă poate cere să-i fie prezentat un contract scris sau un proiect de contract înainte de eliberarea primului permis de ședere.
 (3)
 (a)
 Persoanele care au avut anterior locuri de muncă temporare pe teritoriul statului gazdă pe o perioadă de cel puțin 30 de luni au în mod automat dreptul de a ocupa un loc de muncă pe o durată nedeterminată (3). Acestor persoane nu li se poate refuza dreptul respectiv pe motivul


text:
că numărul garantat de permise de ședere a fost epuizat.
 (b)
 Persoanele care au avut anterior un loc de muncă sezonier pe teritoriul statului gazdă pe o perioadă totală de cel puțin 50 de luni în ultimii 15 ani și care nu îndeplinesc condițiile necesare pentru a avea dreptul la un permis de ședere în conformitate cu dispozițiile literei (a) din prezentul paragraf au în mod automat dreptul de a ocupa un loc de muncă pe o durată nedeterminată.
 Articolul 28
 Lucrători frontalieri salariați
 (1) Lucrătorul frontalier salariat este un resortisant al unei părți contractante care își are domiciliul în zonele de frontieră ale Elveției sau ale statelor învecinate și care desfășoară o activitate ca lucrător salariat în zonele de frontieră ale unei alte părți contractante, întorcându-se la reședința principală de regulă în fiecare zi sau cel puțin o dată pe săptămână. În sensul prezentului acord, zone de frontieră înseamnă zonele definite în acordurile încheiate între Elveția și vecinii săi privind circulația în zonele de frontieră.
 (2) Permisul special este valabil pentru întreaga zonă de frontieră a statului emitent.
 Articolul 29
 Dreptul de revenire al lucrătorilor salariați
 (1) Un lucrător salariat care, la data intrării în vigoare a prezentului acord, deținea un permis de ședere valabil pentru cel puțin un an și care a părăsit în acel moment țara gazdă are dreptul la acces preferențial la cota pentru un nou permis de ședere în termen de șase ani de la plecare, cu condiția să facă dovada că poate desfășura o activitate economică.
 (2) Un lucrător frontalier are dreptul la un nou permis special în termen de șase ani de la sfârșitul perioadei sale anterioare de angajare pe o perioadă neîntreruptă de trei ani, sub rezerva verificării condițiilor de remunerare și de muncă în cazul în care este angajat pe parcursul celor doi ani următori intrării în vigoare a prezentului acord, cu condiția să prezinte dovezi autorităților naționale competente că poate desfășura o activitate economică.
 (3) Tinerii care au părăsit teritoriul unei părți contractante ai cărei rezidenți au fost timp de cel puțin cinci ani înainte de vârsta de 21 de ani au dreptul, în termen de patru ani, să se întoarcă în țara respectivă și să desfășoare o activitate economică.
 Articolul 30
 Mobilitatea profesională și geografică a lucrătorilor salariați
 (1) Lucrătorul salariat care deține un permis de ședere valabil pe o perioadă mai mică de un an are dreptul la mobilitate profesională și geografică, în termen de douăsprezece luni de la angajare. Dreptul de a trece de la statutul de lucrător salariat la cel de lucrător care desfășoară o activitate independentă este de asemenea permis, sub rezerva respectării articolului 10 din prezentul acord.
 (2) Permisele speciale eliberate lucrătorilor frontalieri salariați conferă dreptul la mobilitate profesională și geografică în cadrul tuturor zonelor de frontieră ale Elveției sau ale statelor învecinate.
 Articolul 31
 Reglementarea șederii lucrătorilor care desfășoară o activitate independentă
 Un resortisant al unei părți contractante care dorește să se stabilească pe teritoriul unei alte părți contractante pentru a desfășura o


text:
activitate independentă (denumit în continuare „lucrător care desfășoară o activitate independentă”) primește un permis de ședere valabil pe o perioadă de șase luni. Acesta primește un permis de ședere valabil pentru cel puțin cinci ani, cu condiția să prezinte dovezi autorităților naționale competente, înainte de sfârșitul perioadei de șase luni, că desfășoară o activitate independentă. Dacă este necesar, perioada de șase luni poate fi prelungită cu maxim două luni, în cazul în care există probabilitatea reală că va aduce aceste dovezi.
 Articolul 32
 Lucrătorii frontalieri care desfășoară o activitate independentă
 (1) Un lucrător frontalier care desfășoară o activitate independentă este un resortisant al unei părți contractante care își are domiciliul stabil în zonele de frontieră ale Elveției sau ale statelor învecinate și care desfășoară o activitate independentă în zonele de frontieră ale celeilalte părți contractante, întorcându-se la reședința sa principală de regulă în fiecare zi sau cel puțin o dată pe săptămână. În sensul prezentului acord, zone de frontieră înseamnă zonele definite în acordurile încheiate între Elveția și vecinii săi privind circulația în zonele de frontieră.
 (2) Un resortisant al unei părți contractante care dorește să desfășoare, în calitate de lucrător frontalier, o activitate independentă în zonele de frontieră ale Elveției sau ale statelor învecinate primește un permis special preliminar cu o durată de șase luni. Acesta primește un permis special pentru o perioadă de cel puțin cinci ani, cu condiția să prezinte dovezi autorităților naționale competente înainte de sfârșitul perioadei de șase luni că desfășoară o activitate independentă. Dacă este necesar, perioada de șase luni poate fi prelungită cu maxim două luni în cazul în care există probabilitatea reală că va aduce aceste dovezi.
 (3) Permisele speciale sunt valabile pe întreaga zonă de frontieră a statului emitent.
 Articolul 33
 Dreptul de revenire al lucrătorilor care desfășoară o activitate independentă
 (1) Un lucrător care desfășoară o activitate independentă, care a deținut un permis de ședere valabil pe o perioadă de cel puțin cinci ani și care a părăsit țara gazdă are dreptul la un nou permis în termen de șase ani de la plecarea acestuia, cu condiția să fi lucrat deja în țara gazdă pe o perioadă neîntreruptă de trei ani și să prezinte dovezi autorităților naționale competente că poate desfășura o activitate economică.
 (2) Un lucrător frontalier care desfășoară o activitate independentă are dreptul la un nou permis special în termen de șase ani de la încheierea activității anterioare cu o durată neîntreruptă de patru ani, cu condiția să prezinte dovezi autorităților naționale competente că poate desfășura o activitate economică.
 (3) Tinerii care au părăsit teritoriul unei părți contractante ai cărei rezidenți au fost timp de cel puțin cinci ani înainte de vârsta de 21 de ani au dreptul în termen de patru ani să se întoarcă în țara respectivă și să desfășoare o activitate economică.
 Articolul 34
 Mobilitatea profesională și geografică a lucrătorilor care desfășoară o activitate independentă
 Permisele speciale emise lucrătorilor frontalieri care desfășoară o activitate independentă conferă dreptul la mobilitate profesională și geografică în zonele de


text:
frontieră ale Elveției sau ale statelor învecinate. Permisele de ședere preliminare cu o durată de șase luni emise în avans (în cazul lucrătorilor frontalieri, permisele speciale) conferă numai dreptul la mobilitate geografică.
 (1) Astfel cum este în vigoare la data semnării prezentului acord.
 (2) În Elveția, asigurarea de boală pentru persoanele care aleg să nu își stabilească acolo domiciliul trebuie să includă asigurarea împotriva accidentelor și indemnizația de maternitate.
 (3) Acestea nu fac obiectul priorității acordate lucrătorilor integrați pe piața obișnuită a forței de muncă sau al monitorizării conformității cu condițiile salariale și de angajare într-un anumit sector sau loc.
 PROTOCOL PRIVIND REȘEDINȚELE SECUNDARE DIN DANEMARCA
 Părțile contractante convin cu privire la faptul că Protocolul 1 la Tratatul de instituire a Comunității Europene privind dobândirea de bunuri imobile în Danemarca se aplică, de asemenea, prezentului acord în ceea ce privește dobândirea unor reședințe secundare în Danemarca de către resortisanți elvețieni.
 PROTOCOL PRIVIND INSULELE AALAND
 Părțile contractante convin cu privire la faptul că Protocolul 2 la Actul de aderare a Finlandei la Uniunea Europeană privind Insulele Aaland se aplică, de asemenea, prezentului acord.
 ACT FINAL
 Plenipotențiarii
 REGATULUI BELGIEI,
 REGATULUI DANEMARCEI,
 REPUBLICII FEDERALE GERMANIA,
 REPUBLICII ELENE,
 REGATULUI SPANIEI,
 REPUBLICII FRANCEZE,
 IRLANDEI,
 REPUBLICII ITALIENE,
 MARELUI DUCAT AL LUXEMBURGULUI,
 REGATULUI ȚĂRILOR DE JOS,
 REPUBLICII AUSTRIA,
 REPUBLICII PORTUGHEZE,
 REPUBLICII FINLANDA,
 REGATULUI SUEDIEI,
 REGATULUI UNIT AL MARII BRITANII ȘI IRLANDEI DE NORD,
 precum și
 ai COMUNITĂȚII EUROPENE
 pe de o parte, și
 cei ai CONFEDERAȚIEI ELVEȚIENE
 pe de altă parte,
 reuniți la 21 iunie 1999 la Luxemburg pentru semnarea Acordului dintre Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de-o parte, și Confederația Elvețiană, pe de altă parte, privind libera circulație a persoanelor, au adoptat declarațiile comune menționate mai jos și atașate la prezentul act final:
 —
 Declarația comună privind liberalizarea generală a prestării de servicii
 —
 Declarația comună privind pensiile foștilor angajați ai instituțiilor Comunităților Europene cu reședința în Elveția
 —
 Declarația comună privind aplicarea acordului
 —
 Declarația comună privind negocierile viitoare.
 Aceștia au luat act, de asemenea, de următoarele declarații anexate la prezentul act final:
 —
 Declarația Elveției privind reînnoirea acordului
 —
 Declarația Elveției privind politica de migrație și azil
 —
 Declarația Elveției privind recunoașterea diplomelor de arhitect
 —
 Declarația Comunității Europene și a statelor membre ale acesteia privind articolele 1 și 17 din anexa I
 —
 Declarația privind participarea Elveției la comitete.
 Hecho en Luxemburgo, el ventiuno de junio de mil novecientos noventa y nueve.
 Udfærdiget i Luxembourg den enogtyvende juni nitten hundrede og nioghalvfems.
 Geschehen zu Luxemburg am einundzwanzigsten Juni neunzehnhundertneunundneunzig.
 Έγινε στο Λουξεμβούργο, στις είκοσι μία Ιουνίου χίλια εννιακόσια ενενήντα εννέα.
 Done at Luxembourg on the twenty-first day of June in the year one thousand nine hundred and ninety-nine.
 Fait à Luxembourg, le vingt-et-un juin mil neuf cent quatre-vingt dix-neuf.
 Fatto a Lussemburgo, addì ventuno giugno millenovecentonovantanove.
 Gedaan te Luxemburg, de eenentwintigste juni negentienhonderd negenennegentig.
 Feito no Luxemburgo, em vinte e um de Junho de mil novecentos e noventa e nove.
 Tehty Luxemburgissa kahdentenakymmenentenäensimmäisenä päivänä kesäkuuta vuonna tuhatyhdeksänsataayhdeksänkymmentäyhdeksän.
 Som skedde i


text:
Luxemburg den tjugoförsta juni nittonhundranittionio.
 Pour le Royaume de Belgique
 Voor het Koninkrijk België
 Für das Königreich Belgien
 Cette signature engage également la Communauté française, la Communauté flamande, la Communauté germanophone, la Région wallonne, la Région flamande et la Région de Bruxelles-Capitale.
 Deze handtekening verbindt eveneens de Vlaamse Gemeenschap, de Franse Gemeenschap, de Duitstalige Gemeenschap, het Vlaamse Gewest, het Waalse Gewest en het Brusselse Hoofdstedelijke Gewest.
 Diese Unterschrift verbindet zugleich die Deutschsprachige Gemeinschaft, die Flämische Gemeinschaft, die Französische Gemeinschaft, die Wallonische Region, die Flämische Region und die Region Brüssel-Hauptstadt.
 På Kongeriget Danmarks vegne
 Für die Bundesrepublik Deutschland
 Για την Ελληνική Δημοκρατία
 Por el Reino de España
 Pour la République française
 Thar cheann Na hE'ireann
 For Ireland
 Per la Repubblica italiana
 Pour le Grand-Duché de Luxembourg
 Voor het Koninkrijk der Nederlanden
 Für die Republik Österreich
 Pela República Portuguesa
 Suomen tasavallan puolesta
 För Republiken Finland
 För Konungariket Sverige
 For the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland
 Por la Comunidad Europea
 For Det Europæiske Fællesskab
 Für die Europäische Gemeinschaft
 Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα
 For the European Community
 Pour la Communauté européenne
 Per la Comunità europea
 Voor de Europese Gemeenschap
 Pela Comunidade Europeia
 Euroopan yhteisön puolesta
 På Europeiska gemenskapens vägnar
 Für die Schweizerische Eidgenossenschaft
 Pour la Confédération suisse
 Per la Confederazione svizzera
 DECLARAȚIA COMUNĂ
 privind liberalizarea generală a prestării de servicii
 Părțile contractante se angajează să inițieze cât mai curând posibil negocieri privind liberalizarea generală a prestării de servicii pe baza acquis-ului comunitar.
 DECLARAȚIA COMUNĂ
 privind pensiile foștilor angajați ai instituțiilor Comunităților Europene cu reședința în Elveția
 Comisia Comunităților Europene și Elveția se angajează să caute o soluție corespunzătoare în ceea ce privește problema dublei impuneri a pensiilor foștilor angajați ai instituțiilor Comunităților Europene cu reședința în Elveția.
 DECLARAȚIA COMUNĂ
 privind aplicarea acordului
 Părțile contractante iau măsurile necesare pentru a aplica acquis-ul comunitar resortisanților celeilalte părți contractante în conformitate cu acordul încheiat între acestea.
 DECLARAȚIA COMUNĂ
 privind negocierile viitoare
 Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană își declară intenția de a începe negocieri în vederea încheierii de acorduri în domeniile de interes comun, cum ar fi actualizarea Protocolului 2 la Acordul de liber schimb din 1972, participarea Elveției la anumite programe comunitare de formare, tineret, media, statistici și mediu. Aceste negocieri ar trebui să fie pregătite imediat după încheierea actualelor negocieri bilaterale.
 DECLARAȚIA ELVEȚIEI
 privind reînnoirea acordului
 Elveția declară că va lua o decizie privind reînnoirea acordului pe parcursul celui de-al șaptelea an de aplicare a acestuia, pe baza procedurilor interne aplicabile.
 DECLARAȚIA ELVEȚIEI
 privind politica de migrație și azil
 Elveția își reafirmă dorința de a consolida cooperarea cu UE și statele membre ale acesteia în domeniul migrației și azilului. În acest scop, Elveția este dispusă să participe la sistemul UE de coordonare a cererilor de azil și propune inițierea unor negocieri în vederea încheierii unei convenții paralele cu Convenția de la Dublin (Convenția de stabilire a statului responsabil de examinarea cererilor de azil depuse într-unul dintre statele membre ale Comunităților Europene, semnată la Dublin la 15 iunie 1990).
 DECLARAȚIE COMUNĂ
 privind recunoașterea diplomelor


text:
de arhitect
 Elveția va propune Comitetului mixt al Acordului privind libera circulație a persoanelor, de îndată ce acesta se înființează, luarea unei decizii privind includerea diplomelor acordate arhitecților de către universitățile elvețiene de științe aplicate în anexa III la Acordul privind libera circulație a persoanelor, în conformitate cu dispozițiile Directivei 85/384/CEE din 10 iunie 1986.
 DECLARAȚIA COMUNITĂȚII EUROPENE ȘI A STATELOR MEMBRE ALE ACESTEIA
 privind articolele 1 și 17 din anexa I
 Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia declară că articolele 1 și 17 din anexa I la acord nu aduc atingere acquis-ului comunitar în ceea ce privește condițiile de detașare a angajaților care sunt resortisanți ai unei țări terțe în contextul prestării transfrontaliere de servicii.
 DECLARAȚIE
 privind participarea Elveției la comitete
 Consiliul convine ca reprezentanții Elveției să poată participa, în calitate de observatori și pentru problemele care îi privesc, la ședințele următoarelor comitete și grupuri de experți:
 —
 Comitetele pentru programe de cercetare, inclusiv Comitetul pentru cercetare științifică și tehnică (CREST)
 —
 Comisiei administrative pentru securitatea socială a lucrătorilor migranți
 —
 Grupul de coordonare privind recunoașterea reciprocă a diplomelor de învățământ superior
 —
 Comitetele consultative cu privire la rutele aeriene și aplicarea normelor concurenței în domeniul transportului aerian.
 Cu ocazia voturilor, aceste comitete se reunesc fără ca reprezentanții Elveției să fie prezenți.
 În ceea ce privește celelalte comitete cu atribuții în domenii reglementate de prezentele acorduri și pentru care Elveția, fie a preluat acquis-ul comunitar, fie îl aplică prin echivalență, Comisia va consulta experții Elveției în conformitate cu articolul 100 din acordul SEE.
 PROTOCOL
 la Acordul dintre Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Confederația Elvețiană, pe de altă parte, privind libera circulație a persoanelor, în ceea ce privește participarea, în calitate de părți contractante, a Republicii Cehe, a Republicii Estonia, a Republicii Cipru, a Republicii Letonia, a Republicii Lituania, a Republicii Ungare, a Republicii Malta, a Republicii Polone, a Republicii Slovenia și a Republicii Slovace ca urmare a aderării acestora la Uniunea Europeană
 REGATUL BELGIEI,
 REPUBLICA CEHĂ,
 REGATUL DANEMARCEI,
 REPUBLICA FEDERALĂ GERMANIA,
 REPUBLICA ESTONIA,
 REPUBLICA ELENĂ,
 REGATUL SPANIEI,
 REPUBLICA FRANCEZĂ,
 IRLANDA,
 REPUBLICA ITALIANĂ,
 REPUBLICA CIPRU,
 REPUBLICA LETONIA,
 REPUBLICA LITUANIA,
 MARELE DUCAT AL LUXEMBURGULUI,
 REPUBLICA UNGARĂ,
 REPUBLICA MALTA,
 REGATUL ȚĂRILOR DE JOS,
 REPUBLICA AUSTRIA,
 REPUBLICA POLONĂ,
 REPUBLICA PORTUGHEZĂ,
 REPUBLICA SLOVENIA,
 REPUBLICA SLOVACĂ,
 REPUBLICA FINLANDA,
 REGATUL SUEDIEI,
 REGATULUI UNIT AL MARII BRITANII ȘI IRLANDEI DE NORD,
 denumite în continuare „statele membre”, reprezentate de Consiliul Uniunii Europene, și
 COMUNITATEA EUROPEANĂ, reprezentată, de asemenea, de Consiliul Uniunii Europene,
 pe de o parte, și
 CONFEDERAȚIA ELVEȚIANĂ, denumită în continuare „Elveția”,
 pe de altă parte,
 denumite în continuare „părțile contractante”,
 AVÂND ÎN VEDERE Acordul din 21 iunie 1999 dintre Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Confederația Elvețiană, pe de altă parte, privind libera circulație a persoanelor (denumit în continuare „acordul”), care a intrat în vigoare la 1 iunie 2002,
 AVÂND ÎN VEDERE aderarea la Uniunea Europeană, la 1 mai 2004, a Republicii Cehe, a Republicii Estonia, a Republicii Cipru, a Republicii Letonia,


text:
a Republicii Lituania, a Republicii Ungare, a Republicii Malta, a Republicii Polone, a Republicii Slovenia și a Republicii Slovace (denumite în continuare „noile state membre”),
 ÎNTRUCÂT noile state membre urmează să devină părți contractante la acord,
 ÎNTRUCÂT Actul de aderare conferă Consiliului Uniunii Europene competența de a încheia, în numele statelor membre ale Uniunii Europene, un protocol privind aderarea noilor state membre la acord,
 CONVIN DUPĂ CUM URMEAZĂ:
 Articolul 1
 Noile state membre devin părți contractante la acord.
 De la data intrării în vigoare a prezentului protocol, dispozițiile acordului sunt obligatorii pentru noile state membre în aceeași măsură ca pentru actualele părți la acord și în condițiile stabilite de prezentul protocol.
 Articolul 2
 În conținutul acordului și în anexa I la acord se fac următoarele adaptări:
 (a)
 Lista părților contractante la acord se înlocuiește cu următorul text:
 „Comunitatea Europeană,
 Regatul Belgiei,
 Republica Cehă,
 Regatul Danemarcei,
 Republica Federală Germania,
 Republica Estonia,
 Republica Elenă,
 Spania,
 Republica Franceză,
 Irlanda,
 Republica Italiană,
 Republica Cipru,
 Republica Letonia,
 Republica Lituania,
 Marele Ducat al Luxemburgului,
 Republica Ungară,
 Republica Malta,
 Regatul Țărilor de Jos,
 Republica Austria,
 Republica Polonă,
 Republica Portugheză,
 Republica Slovenia,
 Republica Slovacă,
 Republica Finlanda,
 Regatul Suediei,
 Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord,
 pe de o parte, și
 Confederația Elvețiană,
 pe de altă parte,”.
 (b)
 la articolul 10 din acord se introduc următoarele alineate:
 „(1a) „Elveția poate menține, până la 31 mai 2007, limite cantitative privind accesul lucrătorilor salariați care ocupă un loc de muncă în Elveția, precum și al persoanelor care desfășoară o activitate independentă, care sunt resortisanți ai Republicii Cehe, ai Republicii Estonia, ai Republicii Letonia, ai Republicii Lituania, ai Republicii Ungare, ai Republicii Polone, ai Republicii Slovenia și ai Republicii Slovace, pentru următoarele două categorii de ședere: ședere pe o perioadă mai mare de patru luni și mai mică de un an și ședere pe o perioadă mai mare sau egală cu un an. Nu se aplică limite cantitative pentru șederea pe perioade mai scurte de patru luni.
 Înainte de sfârșitul perioadei de tranziție menționate anterior, Comitetul mixt examinează funcționarea perioadei de tranziție aplicate resortisanților noilor state membre pe baza unui raport întocmit de Elveția. La finalizarea acestei examinări și cel mai târziu la sfârșitul perioadei menționate anterior, Elveția notifică Comitetului mixt dacă va continua să aplice limite cantitative lucrătorilor angajați în Elveția. Elveția poate continua să aplice astfel de măsuri până la 31 mai 2009. În absența unei astfel de notificări, perioada de tranziție se încheie la 31 mai 2007.
 La sfârșitul perioadei de tranziție definite de prezentul alineat, se elimină toate limitele cantitative aplicabile resortisanților Republicii Cehe, ai Republicii Estonia, ai Republicii Letonia, ai Republicii Lituania, ai Republicii Ungare, ai Republicii Polone, ai Republicii Slovenia și ai Republicii Slovace. Aceste state membre sunt autorizate să introducă, pentru aceleași perioade, aceleași limite cantitative în ceea ce privește resortisanții elvețieni.”
 „(2a) Elveția și Republica Cehă, Republica Estonia, Republica Letonia, Republica Lituania, Republica Ungară, Republica Polonă, Republica Slovenia și Republica Slovacă pot menține, până la 31 mai 2007, în ceea ce privește


text:
lucrătorii uneia dintre aceste părți contractante angajați pe teritoriul lor, controalele privind prioritatea acordată lucrătorilor integrați pe piața obișnuită a forței de muncă, precum și condițiile de salarizare și de muncă aplicabile resortisanților părții contractante în cauză. Aceleași controale pot fi menținute pentru persoanele care prestează servicii în următoarele patru sectoare: activități privind serviciile conexe horticulturii; construcții, inclusiv domeniile conexe; activități de securitate; servicii industriale de curățenie [codurile NACE (1) 01.41; 45.1-4; 74.60; și 74.70), prevăzute la articolul 5 alineatul (1) din acord. În decursul perioadelor de tranziție menționate la alineatele (1a), (2a), (3a) și (4a), Elveția acordă prioritate, în ceea ce privește accesul pe piața forței de muncă, lucrătorilor care sunt resortisanți ai noilor state membre față de lucrătorii care sunt resortisanți ai unor țări din afara UE și din afara AELS. Prestatorii de servicii liberalizate printr-un acord specific privind prestarea de servicii între părțile contractante (inclusiv acordul privind anumite aspecte ale contractelor de achiziții publice, în măsura în care reglementează prestarea de servicii) nu fac obiectul controalelor privind prioritatea lucrătorului integrat pe piața obișnuită a forței de muncă. În aceeași perioadă, pot fi menținute cerințele privind calificarea pentru permise de ședere cu o durată mai scurtă de patru luni (2) și pentru persoanele care prestează servicii în cele patru sectoare indicate mai sus, menționate la articolul 5 alineatul (1) din acord.
 Înainte de 31 mai 2007, Comitetul mixt examinează funcționarea măsurilor tranzitorii prevăzute de prezentul alineat pe baza unui raport elaborat de fiecare dintre părțile contractante care le pun în aplicare. La finalizarea acestei examinări și cel mai târziu la 31 mai 2007, partea contractantă care a pus în aplicare măsurile tranzitorii prevăzute de prezentul alineat și care a notificat Comitetului mixt intenția sa de a continua să aplice astfel de măsuri tranzitorii poate continua să aplice măsurile în cauză până la 31 mai 2009. În absența unei astfel de notificări, perioada de tranziție se încheie la 31 mai 2007.
 La sfârșitul perioadei de tranziție definite la prezentul alineat, se elimină toate restricțiile menționate anterior în prezentul alineat.
 „(3a) De la intrarea în vigoare a protocolului la prezentul acord privind participarea, în calitate de părți contractante, a noilor state membre menționate în continuare și până la încheierea perioadei prevăzute la alineatul (1a), Elveția rezervă anual (pro rata temporis), în cadrul contingentelor sale globale pentru țări terțe, pentru lucrătorii încadrați în muncă în Elveția și pentru persoanele care desfășoară o activitate independentă, care sunt resortisanți ai Republicii Cehe, ai Republicii Estonia, ai Republicii Letonia, ai Republicii Lituania, ai Republicii Ungare, ai Republicii Polone, ai Republicii Slovenia și ai Republicii Slovace, un număr minim de noi permise de ședere (3), în conformitate cu următorul calendar:
 Până la
 Numărul de permise pentru o perioadă egală sau mai mare de un an
 Numărul de permise pentru o perioadă mai mare de patru luni și mai scurtă de un an
 31 mai 2005
 900
 9 000
 31 mai 2006
 1 300
 12 400
 31 mai 2007
 1 700
 15 800
 31 mai 2008


text:
2 200
 19 200
 31 mai 2009
 2 600
 22 600
 „(4a) La sfârșitul perioadei prevăzute la alineatul (1a) și la prezentul alineat și până la expirarea unei perioade de 12 ani de la data intrării în vigoare a acordului, se aplică dispozițiile articolului 10 alineatul (4) din acord.
 În cazul în care piața forței de muncă din Elveția sau din oricare nou stat membru care a pus în aplicare măsurile tranzitorii este sau riscă să fie grav perturbată, Elveția sau statul membru în cauză notifică această situație Comitetului mixt, până la 31 mai 2009. În acest caz, țara care efectuează notificarea poate continua să aplice lucrătorilor salariați angajați pe teritoriul său măsurile prevăzute la alineatele (1a), (2a) și (3a) până la 30 aprilie 2011. În astfel de cazuri, numărul anual de permise de ședere menționat la alineatul (1a) este de:
 Până la
 Numărul de permise pentru o perioadă egală sau mai mare de un an
 Numărul de permise pentru o perioadă mai mare de patru luni și mai scurtă de un an
 31 mai 2010
 2 800
 26 000
 30 aprilie 2011
 3 000
 29 000
 (4b) În cazul în care Malta se confruntă sau preconizează perturbări ale pieței sale a forței de muncă de natură să amenințe în mod semnificativ nivelul de trai sau nivelul de ocupare a forței de muncă într-o anumită regiune sau profesie și decide să invoce dispozițiile cuprinse în secțiunea 2, «Libera circulație a persoanelor», din anexa XI la Actul de aderare, măsurile restrictive adoptate de Malta față de celelalte state membre ale UE ar putea fi aplicate, de asemenea, Elveției. În acest caz, Elveția are dreptul de a adopta măsuri echivalente reciproce față de Malta.
 Malta și Elveția pot recurge la această procedură până la 30 aprilie 2011.”
 „(5a) Dispozițiile tranzitorii de la alineatele (1a), (2a), (3a), (4a) și (4b), în special cele de la alineatul (2a) privind prioritatea lucrătorilor integrați pe piața obișnuită a forței de muncă și controalele privind condițiile de salarizare și de muncă, nu se aplică lucrătorilor încadrați în muncă și persoanelor care desfășoară o activitate independentă care, la data intrării în vigoare a protocolului la prezentul acord privind participarea, în calitate de părți contractante, a noilor state membre pecizate la alineatele menționate, sunt autorizați să desfășoare o activitate economică pe teritoriul părților contractante. Lucrătorii în cauză beneficiază, în special, de mobilitatea geografică și profesională.
 Titularii unor permise de ședere valabile pentru o perioadă mai scurtă de un an au dreptul la reînnoirea permiselor de ședere; epuizarea limitelor cantitative nu le este opozabilă. Titularii unor permise de ședere valabile pentru o perioadă de un an sau mai lungă au, în mod automat, dreptul la prelungirea permiselor de ședere. Prin urmare, acești lucrători salariați și lucrători care desfășoară o activitate independentă beneficiază de dreptul la libera circulație a persoanelor stabilit în dispozițiile de fond din prezentul acord, în special în articolul 7, de la data intrării în vigoare a acordului.”
 (c)
 La articolul 27 alineatul (2) din anexa I la


text:
acord, trimiterea la articolul 10 alineatul (2) se înlocuiește cu trimiterea la articolul 10 alineatele (2), (2a), (4a) și (4b).
 Articolul 3
 Prin derogare de la articolul 25 din anexa I la acord, se aplică perioadele de tranziție din anexa I la prezentul protocol.
 Articolul 4
 Prezentul protocol este parte integrantă a acordului.
 Articolul 5
 Anexele I, II și III la acord se modifică în conformitate cu anexele I, II și III la prezentul protocol, care fac parte integrantă din prezentul protocol.
 Articolul 6
 Prezentul protocol se ratifică sau se aprobă de Consiliul Uniunii Europene, în numele statelor membre și al Comunității Europene, și de Confederația Elvețiană, în conformitate cu propriile proceduri.
 Consiliul Uniunii Europene și Confederația Elvețiană își notifică reciproc îndeplinirea acestor proceduri.
 Articolul 7
 Prezentul protocol intră în vigoare în prima zi a primei luni după data depunerii ultimului instrument de aprobare.
 Articolul 8
 Prezentul protocol rămâne în vigoare pentru aceeași durată și în aceleași condiții ca ale acordului.
 Articolul 9
 Prezentul protocol, precum și declarațiile anexate la acesta, se redactează în două exemplare în limbile cehă, daneză, engleză, estonă, finlandeză, franceză, germană, greacă, italiană, letonă, lituaniană, maghiară, olandeză, polonă, portugheză, slovacă, slovenă, spaniolă și suedeză, fiecare dintre aceste texte fiind autentice în egală măsură.
 Versiunea în limba malteză a prezentului protocol se autentifică de către părțile contractante pe baza unui schimb de scrisori. Aceasta este autentică în condiții identice cu versiunile în limbile menționate la alineatul (1).
 Acordul, precum și declarațiile anexate la acesta, redactate în limbile cehă, estonă, letonă, lituaniană, maghiară, malteză, polonă, slovenă și slovacă, se autentifică de către părțile contractante pe baza unui schimb de scrisori. Aceste versiuni sunt, de asemenea, autentice în egală măsură.
 Hecho en Luxemburgo, el veintiséis de octubre de dos mil cuatro.
 V Lucemburku dne dvacátého šestého října dva tisíce čtyři.
 Udfærdiget i Luxembourg den seksogtyvende oktober to tusind og fire.
 Geschehen zu Luxemburg am sechsundzwanzigsten Oktober zweitausendundvier.
 Kahe tuhande neljanda aasta oktoobrikuu kahekümne kuuendal päeval Luxembourgis.
 Έγινε στо Λουξεμβούργο, στις είκοσι έξι Οκτωβρίου δύο χιλιάδες τέσσερα.
 Done at Luxembourg on the twenty-sixth day of October in the year two thousand and four.
 Fait à Luxembourg, le vingt-six octobre deux mille quatre.
 Fatto a Lussemburgo, addì ventisei ottobre duemilaquattro.
 Luksemburgā, divi tūkstoši ceturtā gada divdesmit sestajā oktobrī.
 Priimta du tūkstančiai ketvirtų metų spalio dvidešimt šeštą dieną Liuksemburge.
 Kelt Luxembourgban, a kettőezer-negyedik év október havának huszonhatodik napján.
 Magħmula fil-Lussemburgu fis-sitta u għoxrin jum ta' Ottubru tas-sena elfejn u erbgħa.
 Gedaan te Luxemburg, de zesentwintigste oktober tweeduizendvier.
 Sporządzono w Luksemburgu, dnia dwudziestego szóstego października roku dwa tysiące czwartego.
 Feito no Luxemburgo, em vinte e seis de Outubro de dois mil e quatro.
 V Luxemburgu dvadsiateho šiesteho októbra dvetisícštyri.
 V Luxembourgu, dne šestindvajsetega oktobra leta dva tisoč štiri.
 Tehty Luxemburgissa kahdentenakymmenentenäkuudentena päivänä lokakuuta vuonna kaksituhattaneljä.
 Som skedde i Luxemburg den tjugosjätte oktober tjugohundrafyra.
 Por los Estados miembros
 Za členské státy
 For medlemsstaterne
 Für die Mitgliedstaaten
 Liikmesriikide nimel
 Για τα κράτη μέλη
 For the Member States
 Pour les États membres
 Per gli Stati membri


text:
Dalībvalstu vārdā
 Valstybių narių vardu
 A tagállamok részéről
 Għall-Istati Membri
 Voor de lidstaten
 W imieniu Państw Członkowskich
 Pelos Estados-Membros
 Za členské štáty
 Za države članice
 Jäsenvaltioiden puolesta
 På medlemsstaternas vägnar
 Por la Comunidad Europea
 Za Evropské společenství
 For Det Europæiske Fællesskab
 Für die Europäische Gemeinschaft
 Euroopa Ühenduse nimel
 Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα
 For the European Community
 Pour la Communauté européenne
 Per la Comunità europea
 Eiropas Kopienas vārdā
 Europos bendrijos vardu
 az Európai Közösség részéről
 Għall-Komunità Ewropea
 Voor de Europese Gemeenschap
 W imieniu Wspólnoty Europejskiej
 Pela Comunidade Europeia
 Za Európske spoločenstvo
 za Evropsko skupnost
 Euroopan yhteisön puolesta
 På Europeiska gemenskapens vägnar
 Für die Schweizerische Eidgenossenschaft
 Pour la Confédération suisse
 Per la Confederazione svizzera
 (1) NACE: Regulamentul (CEE) nr. 3037/90 al Consiliului din 9 octombrie 1990 privind clasificarea statistică a activităților economice în Comunitatea Europeană (JO L 293, 24.10.1990, p. 1), astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 29/2002 al Comisiei din 19 decembrie 2001JO L 6, 10.1.2002, p. 3.
 (2) Lucrătorii pot solicita un permis de ședere de scurtă durată în cadrul contingentelor menționate la alineatul (3a) chiar și pentru o perioadă mai scurtă de patru luni.”
 (3) Aceste permise se eliberează în plus față de contingentul menționat la articolul 10 din acord, care sunt rezervate lucrătorilor salariați și persoanelor care desfășoară o activitate independentă care sunt resortisanți ai statelor membre la data semnării acordului (21 iunie 1999) sau resortisanți ai Republicii Cipru sau ai Republicii Malta. Aceste permise se eliberează, de asemenea, în plus față de permisele eliberate în temeiul unor acorduri bilaterale existente privind schimbul de stagiari.”
 ANEXA I
 MĂSURI TRANZITORII PRIVIND DOBÂNDIREA DE TERENURI ȘI REȘEDINȚE SECUNDARE
 1. Republica Cehă
 (a)
 Republica Cehă poate menține în vigoare, timp de cinci ani de la data aderării sale la UE, normele stabilite în Legea nr. 219/1995 Sb. privind schimburile valutare, astfel cum a fost modificată, în ceea ce privește dobândirea de reședințe secundare de către resortisanții elvețieni nerezidenți în Republica Cehă și de către societățile comerciale constituite în conformitate cu legislația elvețiană care nu sunt stabilite și care nu au sucursale sau reprezentanțe pe teritoriul Republicii Cehe.
 (b)
 Republica Cehă poate menține în vigoare, timp de șapte ani de la data aderării sale la UE, normele stabilite în Legea nr. 219/1995 Sb. privind schimburile valutare, astfel cum a fost modificată prin Legea nr. 229/1991 Sb. privind regimul proprietății asupra terenurilor și altor bunuri imobile agricole și Legea nr. 95/1999 Sb. privind condițiile de transfer al terenurilor agricole și al pădurilor din proprietatea statului în proprietatea altor entități în ceea ce privește dobândirea de terenuri agricole și de păduri de către resortisanți elvețieni și de către societățile constituite în conformitate cu legislația elvețiană care nu sunt stabilite, nici înregistrate pe teritoriul Republicii Cehe. Fără a aduce atingere altor dispoziții de la prezentul punct 1, un resortisant elvețian nu poate face în niciun caz obiectul, în ceea ce privește dobândirea de terenuri agricole și de păduri, unui tratament mai puțin favorabil decât cel aplicabil la data semnării protocolului


text:
sau unui tratament mai restrictiv decât cel aplicabil unui resortisant al unei țări terțe.
 (c)
 Agricultorii independenți care sunt resortisanți elvețieni și care doresc să se stabilească sau să devină rezidenți în Republica Cehă nu sunt supuși dispozițiilor de la litera (b) și nici altor proceduri decât cele cărora sunt supuși resortisanții Republicii Cehe.
 (d)
 Prezentele măsuri tranzitorii fac obiectul unei reexaminări generale în cursul celui de-al treilea an de la data aderării Republicii Cehe la UE. Comitetul mixt poate decide să reducă sau să încheie perioada de tranziție menționată la litera (a).
 (e)
 În cazul în care, în perioada de tranziție, Republica Cehă introduce condiții privind dobândirea de bunuri imobile în Republica Cehă de către nerezidenți, condițiile în cauză se stabilesc pe baza unor criterii transparente, obiective, stabile și publice. Criteriile respective se aplică în mod nediscriminatoriu și nu fac deosebire între resortisanții cehi și cei elvețieni.
 (f)
 În cazul în care, la expirarea perioadei de tranziție, există indicii suficiente privind existența sau riscul unor perturbări grave ale pieței terenurilor agricole din Republica Cehă, Comitetul mixt decide, la solicitarea Republicii Cehe, cu privire la prelungirea perioadei de tranziție cu cel mult trei ani.
 2. Estonia
 (a)
 Estonia poate menține în vigoare, timp de șapte ani de la data aderării sale la UE, legislația sa existentă la data semnării prezentului protocol în ceea ce privește dobândirea de terenuri agricole și de păduri de către resortisanți elvețieni și de către societăți constituite în conformitate cu legislația elvețiană care nu sunt stabilite și nici înregistrate în Estonia și care nu au sucursale și nici reprezentanțe pe teritoriul acesteia. În ceea ce privește dobândirea de terenuri agricole și de păduri, un resortisant elvețian nu poate face în niciun caz obiectul unui tratament mai puțin favorabil decât cel aplicabil la data semnării prezentului protocol sau unui tratament mai restrictiv decât cel aplicabil unui resortisant al unei țări terțe. În conformitate cu legislația în cauză, Estonia adoptă Legea privind restricțiile la dobândirea de bunuri imobile și Legea de modificare a legii privind reforma agrară, ambele fiind în vigoare de la 12 februarie 2003.
 (b)
 Resortisanții elvețieni care doresc să se stabilească ca agricultori independenți și să devină rezidenți în Estonia și care au avut reședința legală și au desfășurat o activitate agricolă timp de cel puțin trei ani fără întrerupere în Estonia nu sunt supuși dispozițiilor de la litera (a) și nici altor proceduri decât cele cărora sun supuși resortisanții Estoniei.
 (c)
 Prezentele măsuri tranzitorii fac obiectul unei reexaminări generale în cursul celui de-al treilea an de la data aderării Estoniei la UE. În acest sens, Comisia Comunităților Europene (denumită în continuare „Comisia”) prezintă un raport Comitetului mixt. Comitetul mixt poate decide să reducă sau să încheie perioada de tranziție menționată la litera (a).
 (d)
 În cazul în care, la expirarea perioadei de tranziție, există indicii suficiente privind existența sau riscul unor perturbări grave ale pieței terenurilor agricole estoniene, Comitetul mixt decide, la solicitarea Estoniei, cu privire la prelungirea perioadei de tranziție cu cel mult


text:
trei ani.
 3. Cipru
 Cipru poate menține timp de cinci ani de la data aderării sale la UE, legislația sa în vigoare la 31 decembrie 2000 privind dobândirea de reședințe secundare.
 În conformitate cu legea Cap 109 privind dobândirea de bunuri imobile (de către străini) și legile de modificare 52/69, 55/72 și 50/90, dobândirea de bunuri imobile în Cipru de către persoane care nu au cetățenia cipriotă face obiectul unei aprobări din partea Consiliului de miniștri. Consiliul de miniștri a autorizat ofițerii de district să acorde aceste aprobări în numele său. În cazul în care bunul imobil în cauză depășește 2 donumuri (1 donum = 1 338 m2), aprobarea poate fi acordată numai în următoarele scopuri:
 (a)
 reședință principală sau secundară cu o suprafață de cel mult 3 donumuri;
 (b)
 spații profesionale sau comerciale;
 (c)
 întreprinderi în sectoare de activitate considerate benefice pentru economia cipriotă.
 Legea menționată anterior a fost modificată prin Legea (de modificare) nr. 54(I)/2003 din 2003 privind dobândirea de bunuri imobile (de către străini). Noua lege nu impune restricții resortisanților UE și societăților înregistrate în UE pentru dobândirea unui bun imobil aferent unei reședințe principale și unei investiții străine directe sau pentru dobândirea de bunuri imobile de către agenți și promotori imobiliari din UE. În ceea ce privește dobândirea de reședințe secundare, legea prevede că, în decursul unei perioade de cinci ani de la data aderării Ciprului la UE, resortisanții UE care nu își au reședința permanentă în Cipru și societățile din UE care nu își au sediul social, administrația centrală sau sediul principal în Cipru pot dobândi bunuri imobile în scopul de a le utiliza ca reședințe secundare numai cu autorizația prealabilă a Consiliului de miniștri, care și-a delegat autoritatea ofițerilor de district, după cum s-a menționat anterior.
 4. Letonia
 (a)
 Letonia poate menține în vigoare, timp de șapte ani de la data aderării sale la UE, normele stabilite de legea de modificare a Legii privind privatizarea terenurilor agricole (în vigoare de la 14 aprilie 2003) în ceea ce privește dobândirea de terenuri agricole și de păduri de către resortisanți elvețieni și de către societăți constituite în conformitate cu legislația elvețiană care nu sunt stabilite, nici înregistrate în Letonia și care nu au sucursale sau reprezentanțe pe teritoriul acesteia. În ceea ce privește dobândirea de terenuri agricole și păduri, un resortisant elvețian nu poate fi supus, în niciun caz, unui tratament mai puțin favorabil decât cel aplicabil la data semnării prezentului protocol sau unui tratament mai restrictiv decât cel aplicabil unui resortisant al unei țări terțe.
 (b)
 Prezentele măsuri tranzitorii fac obiectul unei reexaminări generale în cursul celui de-al treilea an de la data aderării Letoniei la UE. În acest sens, Comisia prezintă un raport Comitetului mixt. Comitetul mixt poate decide să reducă sau să încheie perioada de tranziție menționată la litera (a).
 (c)
 În cazul în care, la expirarea perioadei de tranziție, există indicii suficiente privind existența sau riscul unor perturbări grave ale pieței terenurilor agricole din Letonia, Comitetul mixt decide, la solicitarea Letoniei, cu


text:
privire la prelungirea perioadei de tranziție cu cel mult trei ani.
 5. Lituania
 (a)
 Lituania poate menține în vigoare, timp de șapte ani de la data aderării sale la UE, legislația sa în vigoare la data semnării prezentului protocol privind dobândirea de terenuri agricole și de păduri de către resortisanți elvețieni și de către societăți constituite în conformitate cu legislația elvețiană care nu sunt stabilite și nici înregistrate în Lituania și care nu au sucursale sau reprezentanțe pe teritoriul acesteia. În ceea ce privește dobândirea de terenuri agricole și de păduri, un resortisant elvețian nu poate face în niciun caz obiectul unui tratament mai puțin favorabil decât cel aplicabil la data semnării prezentului protocol sau unui tratament mai restrictiv decât cel aplicabil unui resortisant al unei țări terțe. În conformitate cu legislația în cauză, resortisanții și persoanele juridice elvețiene, precum și organizațiile elvețiene care nu au personalitate juridică, dar au capacitatea civilă stabilită prin legislația elvețiană, nu pot dobândi terenuri agricole și păduri înainte de sfârșitul perioadei de tranziție de șapte ani prevăzută de Tratatul de aderare a Republicii Lituania la Uniunea Europeană.
 (b)
 Resortisanții elvețieni care doresc să se stabilească ca agricultori independenți și să devină rezidenți în Lituania și care au avut reședința legală și au desfășurat o activitate agricolă timp de cel puțin trei ani fără întrerupere în Lituania nu sunt supuși dispozițiilor de la litera (a) și nici altor proceduri decât cele cărora sun supuși resortisanții Lituaniei.
 (c)
 Prezentele măsuri tranzitorii fac obiectul unei reexaminări generale înainte de sfârșitul celui de-al treilea an de la data aderării Letoniei la UE. În acest sens, Comisia prezintă un raport Comitetului mixt. Comitetul mixt poate decide să reducă sau să încheie perioada de tranziție menționată la litera (a).
 (d)
 În cazul în care, la expirarea perioadei de tranziție, există indicii suficiente privind existența sau riscul unor perturbări grave ale pieței terenurilor agricole letone, Comitetul mixt decide, la solicitarea Letoniei, cu privire la prelungirea perioadei de tranziție cu cel mult trei ani.
 6. Ungaria
 (a)
 Ungaria poate menține în vigoare, timp de cinci ani de la data aderării sale la UE, dispozițiile legii LV din 1994 privind terenurile agricole astfel cum a fost modificată în ceea ce privește dobândirea de reședințe secundare.
 (b)
 Resortisanții elvețieni care au avut reședința legală în Ungaria timp de cel puțin patru ani fără întrerupere nu sunt supuși dispozițiilor de la litera (a) și nici altor norme sau proceduri decât cele cărora sunt supuși resortisanții Ungariei. În decursul perioadei de tranziție, Ungaria aplică proceduri de autorizare bazate pe criterii transparente, obiective, stabile și publice pentru dobândirea de reședințe secundare. Criteriile respective se aplică în mod nediscriminatoriu și nu fac deosebire între resortisanții maghiari și resortisanții elvețieni rezidenți în Ungaria.
 (c)
 Ungaria poate menține în vigoare, timp de șapte ani de la data aderării sale la UE, interdicțiile prevăzute de Legea LV din 1994 privind terenurile agricole, astfel cum a fost modificată în ceea ce privește dobândirea de terenuri agricole de către persoane fizice nerezidente care


text:
nu sunt resortisanți maghiari și de către persoane juridice.
 (d)
 Resortisanții elvețieni care doresc să se stabilească ca agricultori independenți în Ungaria și care au avut reședința legală și au desfășurat o activitate agricolă timp de cel puțin trei ani fără întrerupere în Ungaria nu sunt supuși dispozițiilor de la litera (c) și nici altor norme sau proceduri decât cele cărora sunt supuși resortisanții Ungariei.
 (e)
 Prezentele măsuri tranzitorii fac obiectul unei reexaminări generale înainte de sfârșitul celui de-al treilea an de la data aderării Ungariei la UE. În acest sens, Comisia prezintă un raport Comitetului mixt. Comitetul mixt poate decide să reducă sau să încheie perioada de tranziție menționată la litera (c).
 (f)
 In cazul în care Ungaria aplică proceduri de autorizare în decursul perioadei de tranziție, procedurile în cauză se bazează pe criterii transparente, obiective, stabile și publice pentru dobândirea de reședințe secundare. Criteriile respective se aplică în mod nediscriminatoriu.
 (g)
 În cazul în care, la expirarea perioadei de tranziție, există indicii suficiente privind existența sau riscul unor perturbări grave ale pieței terenurilor agricole maghiare, Comitetul mixt decide, la solicitarea Ungariei, cu privire la prelungirea perioadei de tranziție cu cel mult trei ani.
 7. Malta
 Dobândirea de bunuri imobile în insulele malteze este reglementată de Legea privind proprietatea imobiliară (dobândirea de către nerezidenți) (Capitolul 246 din codul maltez). Legea în cauză prevede următoarele:
 (a)
 (1)
 Un resortisant elvețian poate dobândi un bun imobil în Malta pentru uz propriu ca reședință (nu neapărat ca reședință principală), cu condiția să nu dețină deja o altă reședință în Malta. Dobândirea nu este condiționată de dreptul de ședere al persoanei respective în Malta, dar este supusă obținerii unei autorizații care (sub rezerva unor excepții prevăzute în lege) nu poate fi refuzată în cazul în care valoarea bunului imobil este mai mare decât o valoare dată indexată anual (în prezent, 30 000 Lm pentru un apartament și 50 000 Lm pentru o casă).
 (2)
 Resortisanții elvețieni pot, de asemenea, să își stabilească reședința principală în Malta, în orice moment, în conformitate cu normele naționale aplicabile. Încheierea șederii pe teritoriul maltez nu presupune nicio obligație de înstrăinare a bunurilor imobile dobândite ca reședință principală.
 (b)
 Resortisanții elvețieni care achiziționează bunuri imobile în zone special desemnate prin lege (în general, zone care fac parte din proiecte de regenerare urbană) nu trebuie să obțină autorizații pentru achizițiile respective, care nu sunt supuse niciunor limitări în ceea ce privește numărul, utilizarea și valoarea lor.
 8. Polonia
 (a)
 Polonia poate menține în vigoare, timp de cinci ani de la data aderării sale la UE, legislația sa în vigoare la data semnării prezentului protocol privind dobândirea de reședințe secundare. În conformitate cu legislația în cauză, un resortisant elvețian trebuie să îndeplinească cerințele stabilite de Legea din 24 martie 1920 privind dobândirea de bunuri imobile de către străini, astfel cum a fost modificată (Dz. U. 1996, nr. 54, poz. 245 și modificările ulterioare).
 (b)
 Resortisanții elvețieni care au avut reședința legală în Polonia timp de patru ani fără întrerupere nu


text:
sunt supuși, în ceea ce privește dobândirea de reședințe secundare, dispozițiilor de la litera (c) și nici altor proceduri decât cele cărora sunt supuși resortisanții Poloniei.
 (c)
 Polonia poate menține în vigoare, timp de doisprezece ani de la data aderării sale la UE, legislația sa privind dobândirea de terenuri agricole și de păduri. În ceea ce privește dobândirea de terenuri agricole și de păduri, un resortisant elvețian sau o persoană juridică constituită în conformitate cu legislația elvețiană nu poate face în niciun caz obiectul unui tratament mai puțin favorabil decât cel aplicabil la data semnării prezentului protocol. În conformitate cu legislația în cauză, un resortisant elvețian trebuie să îndeplinească cerințele stabilite de Legea din 24 martie 1920 privind dobândirea de bunuri imobile de către străini, astfel cum a fost modificată (Dz. U. 1996, nr. 54, poz. 245 și modificările ulterioare).
 (d)
 Resortisanții elvețieni care doresc să se stabilească ca agricultori independenți și care au avut reședința legală în Polonia ca persoane fizice sau juridice timp de cel puțin trei ani fără întrerupere nu sunt supuși dispozițiilor de la litera (c) și nici altor norme sau proceduri decât cele cărora sunt supuși resortisanții Poloniei în ceea ce privește dobândirea de terenuri agricole și de păduri cu începere de la data aderării la UE. În regiunile Warmińsko-Mazurskie, Pomorskie, Kujawsko-Pomorskie, Zachodniopomorskie, Lubuskie, Dolnośląskie, Opolskie și Wielkopolskie perioada de reședință și de închiriere prevăzută în teza anterioară este de șapte ani. Perioada de închiriere anterioară dobândirii de terenuri se calculează individual pentru fiecare resortisant elvețian care a închiriat terenuri în Polonia cu începere de la data certă a contractului de închiriere inițial. Agricultorii independenți care nu au închiriat terenuri în calitate de persoane fizice, ci în calitate de persoane juridice, pot transfera drepturile ce revin persoanei juridice în temeiul contractului de închiriere către ei înșiși ca persoane fizice. Pentru calcularea perioadei de închiriere anterioare dreptului de dobândire, se ține seama de perioada de închiriere în calitate de persoană juridică. Contractelor de închiriere încheiate de persoane fizice li se poate da o dată certă retroactiv și se ține seama de întreaga perioadă de închiriere a contractelor cu dată certă. Dreptul agricultorilor independenți de a-și transforma contractul de închiriere actual în contract încheiat în calitate de persoană fizică sau în contract scris cu dată certă nu face obiectul unei limite de timp. Procedura de transformare a contractelor de închiriere este transparentă și nu constituie, în niciun caz, un nou obstacol.
 (e)
 Prezentele măsuri tranzitorii fac obiectul unei reexaminări generale în cursul celui de-al treilea an de la data aderării Republicii Polone la UE. În acest sens, Comisia prezintă un raport Comitetului mixt. Comitetul mixt poate decide să reducă sau să încheie perioada de tranziție menționată la litera (a).
 (f)
 În decursul perioadei de tranziție, Polonia aplică o procedură de autorizare stabilită prin lege prin care se asigură că acordarea de autorizații pentru dobândirea de bunuri imobile în Polonia se face pe criterii transparente, obiective, stabile și publice. Criteriile respective se aplică în mod nediscriminatoriu.
 9. Slovenia


text:
(a)
 În cazul în care, până la sfârșitul unei perioade de cel mult șapte ani de la data aderării Sloveniei la UE, intervin dificultăți grave sau care amenință să persiste pe piața imobiliară, sau care ar putea genera o deteriorare semnificativă a pieței imobiliare a unei anumite regiuni, Slovenia poate solicita autorizația de a adopta măsuri de protecție pentru redresarea situației pe piața în cauză.
 (b)
 La solicitarea Sloveniei, Comitetul mixt stabilește, printr-o procedură de urgență, măsurile de protecție pe care le consideră necesare, precizând condițiile și modalitățile de punere în aplicare a acestora.
 (c)
 În cazul unor dificultăți grave pe piața imobiliară și la solicitarea expresă a Sloveniei, Comitetul mixt acționează în termen de cinci zile lucrătoare de la data primirii solicitării însoțite de informațiile necesare. Măsurile astfel stabilite se aplică imediat și țin seama de interesele tuturor părților implicate.
 (d)
 Măsurile autorizate în temeiul literei (b) pot deroga de la normele prezentului acord în măsura și pentru perioada strict necesare pentru a îndeplini obiectivele enunțate la litera (a).
 10. Slovacia
 (a)
 Slovacia poate menține în vigoare, timp de șapte ani de la data aderării sale la UE, legislația sa privind dobândirea de terenuri agricole și de păduri de către nerezidenți. În conformitate cu legislația în cauză, (un nerezident poate dobândi drepturi de proprietate asupra unor bunuri imobile situate în Republica Slovacă, cu excepția terenurilor agricole și a pădurilor. Nerezidenții pot dobândi drepturi de proprietate asupra unor bunuri imobile a căror dobândire este limitată prin reglementarea specială stabilită prin Legea nr. 202/1995 privind controlul schimburilor valutare, astfel cum a fost modificată).
 (b)
 În ceea ce privește dobândirea de terenuri agricole și de păduri, un resortisant elvețian nu poate face în niciun caz obiectul unui tratament mai puțin favorabil decât cel aplicabil la data semnării prezentului protocol sau unui tratament mai restrictiv decât cel aplicabil unui resortisant al unei țări terțe.
 (c)
 Resortisanții elvețieni care doresc să se stabilească ca agricultori independenți în Slovacia și care au avut reședința legală și au desfășurat o activitate agricolă timp de cel puțin trei ani fără întrerupere în Slovacia nu sunt supuși dispozițiilor de la litera (b) și nici altor proceduri decât cele cărora sunt supuși resortisanții Slovaciei.
 (d)
 Prezentele măsuri tranzitorii fac obiectul unei reexaminări generale înainte de sfârșitul celui de-al treilea an de la data aderării Slovaciei la UE. În acest sens, Comisia prezintă un raport Comitetului mixt. Comitetul mixt poate decide să reducă sau să încheie perioada de tranziție menționată la litera (a).
 (e)
 În cazul în care, în perioada de tranziție, Republica Slovacă introduce o procedură de autorizare pentru dobândirea de bunuri imobile în Slovacia de către nerezidenți, procedura în cauză se bazează pe criterii transparente, obiective, stabile și publice. Criteriile respective se aplică în mod nediscriminatoriu și nu fac distincție între resortisanții slovaci și cei elvețieni.
 (f)
 În cazul în care, la expirarea perioadei de tranziție, există indicii suficiente privind existența sau riscul unor perturbări grave ale pieței terenurilor agricole slovace, Comitetul mixt decide, la solicitarea Slovaciei, cu


text:
privire la prelungirea perioadei de tranziție cu cel mult trei ani.
 ANEXA II
 Anexa II la Acordul dintre Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Confederația Elvețiană, pe de altă parte, privind libera circulație a persoanelor se modifică după cum urmează.
 1.
 La titlul „Secțiunea A: Acte la care se face trimitere” la punctul 1 „Regulamentul (CEE) nr. 1408/71, după «301 R 1386: ...» Regulamentul (CE) nr. 1386/2001...” se introduce următorul text:
 „12003 TN 02/02/A: Act privind condițiile de aderare la Uniunea Europeană a Republicii Cehe, a Republicii Estonia, a Republicii Cipru, a Republicii Letonia, a Republicii Lituania, a Republicii Ungare, a Republicii Malta, a Republicii Polone, a Republicii Slovenia și a Republicii Slovace și adaptările tratatelor care stau la baza Uniunii Europene, din 16 aprilie 2003.”
 2.
 La anexa II la acord secțiunea A punctul 1, partea introductivă „În sensul prezentului acord, regulamentul se adaptează după cum urmează:”, se modifică după cum urmează:
 (a)
 La litera (i), privind anexa III partea A, după ultima mențiune, „Suedia – Elveția”, se adaugă următorul text:
 „Republica Cehă – Elveția
 Nicio convenție.
 Estonia – Elveția
 Nicio convenție.
 Cipru – Elveția
 Nicio convenție.
 Letonia – Elveția
 Nicio convenție.
 Lituania – Elveția
 Nicio convenție.
 Ungaria – Elveția
 Nicio convenție.
 Malta – Elveția
 Nicio convenție.
 Polonia – Elveția
 Nicio convenție.
 Slovenia – Elveția
 Nicio convenție.
 Slovacia – Elveția
 Nicio convenție.”
 (b)
 La litera (j), privind anexa III partea B, după ultima mențiune, „Suedia – Elveția”, se adaugă următorul text:
 „Republica Cehă – Elveția
 Nicio convenție.
 Estonia – Elveția
 Nicio convenție.
 Cipru – Elveția
 Nicio convenție.
 Letonia – Elveția
 Nicio convenție.
 Lituania – Elveția
 Nicio convenție.
 Ungaria – Elveția
 Nicio convenție.
 Malta – Elveția
 Nicio convenție.
 Polonia – Elveția
 Nicio convenție.
 Slovenia – Elveția
 Nicio convenție.
 Slovacia – Elveția
 Nicio convenție.”
 (c)
 Litera (o), privind anexa VI, se modifică după cum urmează:
 (aa)
 la punctul 3 litera (a) punctul (iv), după cuvântul „Spania” se inserează cuvântul „Ungaria”
 (bb)
 la punctul 4, după cuvântul „Germania” se inserează cuvântul „Ungaria”.
 3.
 La titlul „Secțiunea A: Acte la care se face trimitere” la punctul 2 „Regulamentul (CEE) nr. 574/72” după „302 R 410: Regulamentul (CE) nr. 410/2002 al Consiliului ...” se inserează următorul text:
 „12003 TN 02/02/A: Act privind condițiile de aderare la Uniunea Europeană a Republicii Cehe, a Republicii Estonia, a Republicii Cipru, a Republicii Letonia, a Republicii Lituania, a Republicii Ungare, a Republicii Malta, a Republicii Polone, a Republicii Slovenia și a Republicii Slovace și adaptările tratatelor care stau la baza Uniunii Europene, din 16 aprilie 2003.”
 4.
 La titlul „Secțiunea B: Acte pe care părțile contractante trebuie să le ia în considerare” la punctele „4.18. 383 D 0117: Decizia nr. 117 ...”, „4.19. 83 D 1112(02): Decizia nr. 118 ...”, „4,27. 388 D 64: Decizia nr. 136 ...” și „4.37. 393 D 825: Decizia nr. 150 ...”, și respectiv după „1 94 N: Legea privind condițiile ...” se inserează următorul text:
 „12003 TN 02/02/A: Act privind condițiile de aderare la Uniunea Europeană


text:
a Republicii Cehe, a Republicii Estonia, a Republicii Cipru, a Republicii Letonia, a Republicii Lituania, a Republicii Ungare, a Republicii Malta, a Republicii Polone, a Republicii Slovenia și a Republicii Slovace și adaptările tratatelor care stau la baza Uniunii Europene, din 16 aprilie 2003.”
 5.
 Pentru lucrătorii care sunt resortisanți ai Republicii Cehe, ai Republicii Estonia, ai Republicii Letonia, ai Republicii Lituania, ai Republicii Ungare, ai Republicii Polone, ai Republicii Slovenia și ai Republicii Slovace, dispozițiile prevăzute la alineatul (1) din secțiunea Asigurări de șomaj din protocolul la anexa II se aplică până la 30 aprilie 2011.
 ANEXA III
 Secțiunea A din anexa III la Acordul dintre Comunitatea Europeană și statele sale membre, pe de o parte, și Confederați Elvețiană, pe de altă parte, privind libera circulație a persoanelor se modifică după cum urmează:
 Acte, astfel cum au fost modificate de Actul de aderare a Republicii Cehe, a Republicii Estonia, a Republicii Cipru, a Republicii Letonia, a Republicii Lituania, a Republicii Ungare, a Republicii Malta, a Republicii Polone, a Republicii Slovenia și a Republicii Slovace (JO L 236, 23.9.2003):
 A. SISTEM GENERAL
 1.
 392 L 0051: Directiva 92/51/CEE a Consiliului din 18 iunie 1992 privind cel de-al doilea sistem general de recunoaștere a formării profesionale, de completare a Directivei 89/48/CEE (JO L 209, 24.7.1992, p. 25).
 B. PROFESII JURIDICE
 2.
 377 L 0249: Directiva 77/249/CEE a Consiliului din 22 martie 1977 de facilitare a exercitării efective a libertății de a presta servicii de către avocați (JO L 78, 26.3.1977, p. 17).
 3.
 398 L 0005: Directiva 98/5/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 februarie 1998 de facilitare a exercitării cu caracter permanent a profesiei de avocat într-un stat membru, altul decât cel în care s-a obținut calificarea (JO L 77, 14.3.1998, p. 36).
 C. ACTIVITĂȚI MEDICALE
 Medici
 4.
 393 L 0016: Directiva 93/16/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind facilitarea liberei circulații a medicilor și recunoașterea reciprocă a diplomelor, certificatelor și a altor titluri oficiale de calificare (JO L 165, 7.7.1993, p. 1).
 Asistenți medicali
 5.
 377 L 0452: Directiva 77/452/CEE a Consiliului din 27 iunie 1977 privind recunoașterea reciprocă a diplomelor, certificatelor și a altor titluri oficiale de calificare ca asistent medical generalist, inclusiv măsurile destinate să faciliteze exercitarea efectivă a dreptului de stabilire și a libertății de a presta servicii (JO L 176, 15.7.1977, p. 1).
 Medici stomatologi
 6.
 378 L 0686: Directiva 78/686/CEE a Consiliului din 25 iulie 1978 privind recunoașterea reciprocă a diplomelor, certificatelor și a altor titluri de calificare oficială ca medic stomatolog, inclusiv măsurile destinate să faciliteze exercitarea efectivă a dreptului de stabilire și a libertății de a presta servicii (JO L 233, 24.8.1978, p. 1).
 7.
 378 L 0687: Directiva 78/687/CEE a Consiliului din 25 iulie 1978 privind coordonarea actelor cu putere de lege și actelor administrative privind activitățile medicilor stomatologi (JO L 233, 24.8.1978, p. 10).
 Medici veterinari
 8.
 378 L 1026: Directiva 78/1026/CEE a Consiliului din 18 decembrie 1978 privind recunoașterea reciprocă a diplomelor, certificatelor și a altor


text:
titluri oficiale de calificare în medicina veterinară, inclusiv a măsurilor destinate să faciliteze exercitarea efectivă a dreptului de stabilire și a libertății de a presta servicii (JO L 362, 23.12.1978, p. 1).
 Moașe
 9.
 380 L 0154: Directiva 80/154/CEE a Consiliului din 21 ianuarie 1980 privind recunoașterea reciprocă a diplomelor, certificatelor și a altor titluri oficiale de calificare ca moașă, inclusiv măsurile destinate să faciliteze exercitarea efectivă a dreptului de stabilire și a libertății de a presta servicii (JO L 33, 11.2.1980, p. 1).
 Farmaciști
 10.
 385 L 0433: Directiva 85/433/CEE a Consiliului din 16 septembrie 1985 privind recunoașterea reciprocă a diplomelor, certificatelor și a altor titluri oficiale de calificare în domeniul farmaciei, inclusiv a măsurilor de facilitare a exercitării efective a dreptului de stabilire cu privire la anumite activități din domeniul farmaciei (JO L 253, 24.9.1985, p. 37).
 D. ARHITECTURĂ
 11.
 385 L 0384: Directiva 85/384/CEE a Consiliului din 10 iunie 1985 privind recunoașterea reciprocă a diplomelor, certificatelor și a altor titluri oficiale de calificare în domeniul arhitecturii, inclusiv a măsurilor destinate să faciliteze exercitarea efectivă a dreptului de stabilire și a libertății de a presta servicii (JO L 223, 21.8.1985, p. 15).
 E. COMERȚUL ȘI DISTRIBUȚIA PRODUSELOR TOXICE
 12.
 374 L 0557: Directiva 74/557/CEE a Consiliului din 4 iunie 1974 privind realizarea libertății de stabilire și a libertății de a presta servicii pentru activitățile independente și activitățile intermediarilor din comerțul și distribuția produselor toxice (JO L 307, 18.11.1974, p. 5).
 DECLARAȚIA ELVEȚIEI PRIVIND RECUNOAȘTEREA DIPLOMELOR DE MOAȘĂ ȘI DE ASISTENT MEDICAL GENERALIST
 Elveția își rezervă dreptul de a recunoaște titularii unor diplome de moașă și de asistent medical generalist, care intră sub incidența articolului 4 literele (b) și (c) din Directiva 77/452/CEE și a articolului 5 literele (a) și (b) din Directiva 80/154/CEE în ceea ce privește drepturile dobândite numai după examinarea conformității calificărilor acestora cu Directivele 77/453/CEE și 80/155/CEE. În acest sens, Elveția poate solicita susținerea unui test de aptitudini sau efectuarea unei perioade de probă.
 DECLARAȚIA ELVEȚIEI PRIVIND MĂSURILE AUTONOME LA DATA SEMNĂRII
 Elveția asigură, cu titlu provizoriu, accesul pe piața forței de muncă al cetățenilor noilor state membre, în conformitate cu legislația sa națională, înainte de intrarea în vigoare a dispozițiilor tranzitorii prevăzute de protocol. În acest sens, Elveția va deschide contingente specifice pentru permise de muncă pe termen scurt, precum și pe termen lung, în sensul articolului 10 alineatul (1) din acord, pentru cetățenii noilor state membre, cu începere de la data semnării protocolului. Contingentele în cauză sunt de 700 de permise pe termen lung și de 2 500 de permise pe termen scurt, pe an. În plus, sunt admiși 5 000 de lucrători pe termen scurt pe an, pentru o ședere mai scurtă de 4 luni.
 DECLARAȚIA POLONIEI PRIVIND RECUNOAȘTEREA DIPLOMELOR DE ASISTENT MEDICAL GENERALIST ȘI DE MOAȘĂ
 Polonia a luat la cunoștință de declarația Elveției privind recunoașterea diplomelor de asistent medical generalist și de moașă, dar se așteaptă, cu fermitate, ca Elveția să adere complet la articolul 4 litera (b) din Directiva


text:
 14.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 226/6
 Решения на Съвместния комитет на ЕИП, за които са изпълнени конституционните изисквания съгласно член 103 от Споразумението за ЕИП, и свързани с тях решения
 (2017/C 226/05)
 От март 2000 г. в решенията на Съвместния комитет на ЕИП се посочва с бележка под линия дали тяхната дата на влизане в сила зависи от изпълнението на конституционни изисквания от някоя от договарящите се страни. За такива изисквания е било получено нотифициране във връзка с посочените по-долу решения. Съответните договарящи се страни са уведомили останалите договарящи се страни, че са изпълнили своите вътрешни процедури. Датите на влизане в сила на решенията са посочените. Освен това някои решения на Съвместния комитет на ЕИП могат да влязат в сила само след като бъдат изпълнени конституционните изисквания на посочените по-горе решения и също са посочени по-долу.
 Номер на решението
 Дата на приемането
 Информация за публикуването
 Включени правни актове
 Дата на влизане в сила
 182/2013
 8.11.2013 г.
 ОВ L 92, 27.3.2014 г., стр. 6.
 Притурка за ЕИП No 19, 27.3.2014 г., стр. 6.
 Регламент за изпълнение (ЕС) No 1097/2012 на Комисията от 23 ноември 2012 г. за изменение на Регламент (ЕС) No 142/2011 на Комисията за прилагане на Регламент (ЕО) No 1069/2009 на Европейския парламент и на Съвета за установяване на здравни правила относно странични животински продукти и производни продукти, непредназначени за консумация от човека, и за прилагане на Директива 97/78/ЕО на Съвета по отношение на някои проби и артикули, освободени от ветеринарни проверки на границата съгласно посочената директива, и по отношение на изпращането на странични животински продукти и производни продукти
 1.8.2016 г.
 256/2014
 12.12.2014 г.
 ОВ L 311, 26.11.2015 г., стр. 4.
 Притурка за ЕИП No 71, 26.11.2015 г., стр. 4.
 Директива 2010/63/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 22 септември 2010 г. относно защитата на животните, използвани за научни цели
 1.8.2016 г.
 9/2015
 25.2.2015 г.
 ОВ L 93, 7.4.2016 г., стр. 15.
 Притурка за ЕИП No 21, 7.4.2016 г., стр. 13.
 Регламент (ЕС) No 167/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 5 февруари 2013 г. относно одобряването и надзора на пазара на земеделски и горски превозни средства
 1.1.2016 г.
 15/2015
 25.2.2015 г.
 ОВ L 93, 7.4.2016 г., стр. 26.
 Притурка за ЕИП No 21, 7.4.2016 г., стр. 23.
 Регламент за изпълнение (ЕС) No 520/2012 на Комисията от 19 юни 2012 г. относно извършването на дейностите в областта на фармакологичната бдителност, предвидени в Регламент (ЕО) No 726/2004 на Европейския парламент и на Съвета и в Директива 2001/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета
 1.1.2016 г.
 25/2015
 25.2.2015 г.
 ОВ L 93, 7.4.2016 г., стр. 39.
 Притурка за ЕИП No 21, 7.4.2016 г., стр. 34.
 Директива за изпълнение 2014/58/ЕС на Комисията от 16 април 2014 г. относно създаването, съгласно Директива 2007/23/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, на система за проследяване на пиротехнически изделия
 1.1.2016 г.
 28/2015
 25.2.2015 г.
 ОВ L 93, 7.4.2016 г., стр. 42.
 Притурка за ЕИП No 21, 7.4.2016 г., стр. 37.
 Регламент (ЕС) No 452/2014 на Комисията от 29 април 2014


text:
г. за определяне на технически изисквания и административни процедури във връзка с въздушните операции на оператори от трети държави в съответствие с Регламент (ЕО) No 216/2008 на Европейския парламент и на Съвета
 1.1.2016 г.
 102/2015
 30.4.2015 г.
 ОВ L 211, 4.8.2016 г., стр. 55.
 Притурка за ЕИП No 42, 4.8.2016 г., стр. 53.
 Регламент (ЕС) No 1024/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 г. относно административно сътрудничество посредством Информационната система за вътрешния пазар и за отмяна на Решение 2008/49/ЕО на Комисията
 1.7.2016 г.
 103/2015
 30.4.2015 г.
 ОВ L 211, 4.8.2016 г., стр. 57.
 Притурка за ЕИП No 42, 4.8.2016 г., стр. 55.
 Решение за изпълнение 2014/89/ЕС на Комисията от 14 февруари 2014 г. относно пилотен проект за изпълнение посредством информационната система за вътрешния пазар на задълженията за административно сътрудничество по Директива 2007/59/ЕО на Европейския парламент и на Съвета
 1.7.2016 г.
 115/2015
 30.4.2015 г.
 ОВ L 211, 4.8.2016 г., стр. 72.
 Притурка за ЕИП No 42, 4.8.2016 г., стр. 69.
 Регламент (ЕС) No 181/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. относно правата на пътниците в автобусния транспорт и за изменение на Регламент (ЕО) No 2006/2004
 1.5.2016 г.
 116/2015
 30.4.2015 г.
 ОВ L 211, 4.8.2016 г., стр. 74.
 Притурка за ЕИП No 42, 4.8.2016 г., стр. 71.
 Регламент (ЕС) No 1177/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 г. относно правата на пътниците, пътуващи по море или по вътрешни водни пътища, и за изменение на Регламент (ЕО) No 2006/2004
 1.6.2016 г.
 117/2015
 30.4.2015 г.
 ОВ L 211, 4.8.2016 г., стр. 76.
 Притурка за ЕИП No 42, 4.8.2016 г., стр. 73.
 Директива 2014/52/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 16 април 2014 г. за изменение на Директива 2011/92/ЕС относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда
 1.1.2016 г.
 122/2015
 30.4.2016 г.
 ОВ L 211, 4.8.2016 г., стр. 83.
 Притурка за ЕИП No 42, 4.8.2016 г., стр. 80.
 Директива 2014/99/ЕС на Комисията от 21 октомври 2014 г. за изменение, с цел привеждане в съответствие с техническия прогрес, на Директива 2009/126/ЕО относно Етап II на улавянето на бензиновите пари при зареждането на моторни превозни средства на бензиностанции
 1.1.2016 г.
 186/2015
 10.7.2015 г.
 ОВ L 8, 12.1.2017 г., стр. 16.
 Притурка за ЕИП No 3, 12.1.2017 г., стр. 15.
 Решение No 585/2014/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 15 май 2014 г. за въвеждането на оперативно съвместимата в целия Съюз услуга eCall
 1.3.2016 г.
 188/2015
 10.7.2015 г.
 ОВ L 8, 12.1.2017 г., стр. 20.
 Притурка за ЕИП No 3, 12.1.2017 г., стр. 18.
 Директива 2009/123/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 г. за изменение на Директива 2005/35/ЕО относно замърсяване от кораби и налагане на санкции при нарушения
 1.5.2016 г.
 191/2015
 10.7.2015 г.
 ОВ L 8, 12.1.2017 г., стр. 25.
 Притурка за ЕИП No 3, 12.1.2017 г., стр. 22.
 Директива 2008/99/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 ноември 2008 г. относно защитата на околната среда чрез наказателно право
 1.5.2016 г.
 193/2015
 10.7.2015


text:
г.
 ОВ L 8, 12.1.2017 г., стр. 29.
 Притурка за ЕИП No 3, 12.1.2017 г., стр. 25.
 Директива 2012/18/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 4 юли 2012 г. относно контрола на опасностите от големи аварии, които включват опасни вещества, за изменение и последваща отмяна на Директива 96/82/ЕО на Съвета
 1.8.2016 г.
 197/2015
 25.9.2015 г.
 ОВ L 85, 30.3.2017 г., стр. 1.
 Притурка за ЕИП No 19, 30.3.2017 г., стр. 1.
 Регламент (ЕО) No 1069/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 г. за установяване на здравни правила относно странични животински продукти и производни продукти, непредназначени за консумация от човека, и за отмяна на Регламент (ЕО) No 1774/2002 (Регламент за страничните животински продукти)
 Регламент (ЕС) No 790/2010 на Комисията от 7 септември 2010 г. за изменение на приложения VII, X и XI към Регламент (ЕО) No 1774/2002 на Европейския парламент и на Съвета за установяване на здравни правила относно странични животински продукти, непредназначени за консумация от човека
 Регламент (ЕС) No 142/2011 на Комисията от 25 февруари 2011 г. за прилагане на Регламент (ЕО) No 1069/2009 на Европейския парламент и на Съвета за установяване на здравни правила относно странични животински продукти и производни продукти, непредназначени за консумация от човека, и за прилагане на Директива 97/78/ЕО на Съвета по отношение на някои проби и артикули, освободени от ветеринарни проверки на границата съгласно посочената директива
 Регламент (ЕС) No 749/2011 на Комисията от 29 юли 2011 г. за изменение на Регламент (ЕС) No 142/2011 на Комисията за прилагане на Регламент (ЕО) No 1069/2009 на Европейския парламент и на Съвета за установяване на здравни правила относно странични животински продукти и производни продукти, непредназначени за консумация от човека, и за прилагане на Директива 97/78/ЕО на Съвета по отношение на някои проби и артикули, освободени от ветеринарни проверки на границата съгласно посочената директива
 Регламент (ЕС) No 1063/2012 на Комисията от 13 ноември 2012 г. за изменение на Регламент (ЕС) No 142/2011 на Комисията за прилагане на Регламент (ЕО) No 1069/2009 на Европейския парламент и на Съвета за установяване на здравни правила относно странични животински продукти и производни продукти, непредназначени за консумация от човека, и за прилагане на Директива 97/78/ЕО на Съвета по отношение на някои проби и артикули, освободени от ветеринарни проверки на границата съгласно посочената директива
 Регламент (ЕС) No 555/2013 на Комисията от 14 юни 2013 г. за изменение на Регламент (ЕС) No 142/2011 по отношение на транзитното преминаване на определени странични животински продукти от Босна и Херцеговина
 Регламент (ЕС) No 592/2014 на Комисията от 3 юни 2014 г. за изменение на Регламент (ЕС) No 142/2011 по отношение на употребата на странични животински продукти и производни продукти като гориво в горивни инсталации
 1.8.2016 г.
 198/2015
 25.9.2015 г.
 ОВ L 85, 30.3.2017 г., стр. 5.
 Притурка за ЕИП No 19, 30.3.2017 г., стр. 5.
 Регламент (ЕС) No 294/2013 на Комисията от 14 март 2013 г. за изменение и поправка на Регламент (ЕС) No 142/2011 за прилагане на Регламент (ЕО) No 1069/2009 на Европейския парламент и на Съвета за установяване на здравни правила относно


text:
странични животински продукти и производни продукти, непредназначени за консумация от човека, и за прилагане на Директива 97/78/ЕО на Съвета по отношение на някои проби и артикули, освободени от ветеринарни проверки на границата съгласно посочената директива, поправен с ОВ L 226, 24.8.2013 г., стр. 44.
 1.8.2016 г.
 199/2015
 25.9.2015 г.
 ОВ L 85, 30.3.2017 г., стр. 7.
 Притурка за ЕИП No 19, 30.3.2017 г., стр. 7.
 Регламент (ЕС) No 717/2013 на Комисията от 25 юли 2013 г. за изменение на Регламент (ЕС) No 142/2011 по отношение на полетата, посветени на хуманитарното отношение към животните в някои образци на здравни сертификати
 1.8.2016 г.
 200/2015
 25.9.2015 г.
 ОВ L 85, 30.3.2017 г., стр. 8.
 Притурка за ЕИП No 19, 30.3.2017 г., стр. 8.
 Регламент (ЕС) 2015/9 на Комисията от 6 януари 2015 г. за изменение на Регламент (ЕС) No 142/2011 за прилагане на Регламент (ЕО) No 1069/2009 на Европейския парламент и на Съвета за установяване на здравни правила относно странични животински продукти и производни продукти, непредназначени за консумация от човека, и за прилагане на Директива 97/78/ЕО на Съвета по отношение на някои проби и артикули, освободени от ветеринарни проверки на границата съгласно посочената директива
 1.8.2016 г.
 201/2015
 25.9.2015 г.
 ОВ L 85, 30.3.2017 г., стр. 9.
 Притурка за ЕИП No 19, 30.3.2017 г., стр. 9.
 Регламент за изпълнение (ЕС) No 483/2014 на Комисията от 8 май 2014 г. за предпазни мерки по отношение на диария по свинете, причинена от делта коронавирус, свързани с ветеринарно-санитарните изисквания за въвеждане в Съюза на пулверизационно изсушени кръв и кръвна плазма от свине, предназначени за производството на фуражи за отглеждани в стопанства свине
 1.8.2016 г.
 207/2015
 25.9.2015 г.
 ОВ L 85, 30.3.2017 г., стр. 20.
 Притурка за ЕИП No 19, 30.3.2017 г., стр. 20.
 Делегиран регламент (ЕС) No 1322/2014 на Комисията от 19 септември 2014 г. за допълнение и изменение на Регламент (ЕС) No 167/2013 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на конструкцията на превозните средства и общите изисквания за одобряването на земеделски и горски превозни средства
 1.7.2016 г.
 213/2015
 25.9.2015 г.
 ОВ L 85, 30.3.2017 г., стр. 31.
 Притурка за ЕИП No 19, 30.3.2017 г., стр. 31.
 Регламент (ЕС) No 536/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 16 април 2014 г. относно клиничните изпитвания на лекарствени продукти за хуманна употреба, и за отмяна на Директива 2001/20/ЕО
 1.8.2016 г.
 219/2015
 25.9.2015 г.
 ОВ L 85, 30.3.2017 г., стр. 41.
 Притурка за ЕИП No 19, 30.3.2017 г., стр. 40.
 Директива 2014/54/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 16 април 2014 г. относно мерки за улесняване на упражняването на правата, предоставени на работниците в контекста на свободното движение на работници
 1.6.2016 г.
 228/2015
 25.9.2015 г.
 ОВ L 85, 30.3.2017 г., стр. 52.
 Притурка за ЕИП No 19, 30.3.2017 г., стр. 51.
 Регламент (ЕС) No 73/2010 на Комисията от 26 януари 2010 г. за определяне на изисквания относно качеството на аеронавигационните данни и аеронавигационната информация за единното европейско небе
 Регламент за изпълнение (ЕС) No 1029/2014 на Комисията от 26 септември 2014 г. за изменение на Регламент (ЕС)


text:
No 73/2010 на Комисията за определяне на изисквания относно качеството на аеронавигационните данни и аеронавигационната информация за единното европейско небе
 1.6.2016 г.
 229/2015
 25.9.2015 г.
 ОВ L 85, 30.3.2017 г., стр. 53.
 Притурка за ЕИП No 19, 30.3.2017 г., стр. 52.
 Директива 2010/75/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 г. относно емисиите от промишлеността (комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването) (преработена), поправена с ОВ L 158, 19.6.2012 г., стр. 25.
 Решение за изпълнение 2012/115/ЕС на Комисията от 10 февруари 2012 г. за определяне на правила относно преходните национални планове, посочени в Директива 2010/75/ЕС на Европейския парламент и на Съвета относно емисиите от промишлеността
 Решение за изпълнение 2012/119/ЕС на Комисията от 10 февруари 2012 г. за формулиране на правила в Ръководство относно събирането на данни и съставянето на референтни документи за най-добрите налични техники (НДНТ), както и за осигуряването на тяхното качество, съгласно изискванията на Директива 2010/75/ЕС на Европейския парламент и на Съвета относно емисиите от промишлеността, поправено с ОВ L 328, 28.11.2012 г., стр. 27.
 Решение за изпълнение 2012/134/ЕС на Комисията от 28 февруари 2012 г. за формулиране на заключения за най-добри налични техники (НДНТ) при стъкларското производство, съгласно Директива 2010/75/ЕС на Европейския парламент и на Съвета относно емисиите от промишлеността
 Решение за изпълнение 2012/135/ЕС на Комисията от 28 февруари 2012 г. за формулиране на заключения за най-добри налични техники (НДНТ) при производството на чугун и стомана, съгласно Директива 2010/75/ЕС на Европейския парламент и на Съвета относно емисиите от промишлеността
 Решение за изпълнение 2012/249/ЕС на Комисията от 7 май 2012 г. относно определянето на периодите на пускане и спиране за целите на Директива 2010/75/ЕС на Европейския парламент и на Съвета относно емисиите от промишлеността
 Решение за изпълнение 2012/795/ЕС на Комисията от 12 декември 2012 г. за определяне на вида, формата и честотата на подаване на информацията, която да бъде предоставена от държавите членки за целите на докладването относно прилагането на Директива 2010/75/ЕС на Европейския парламент и на Съвета относно емисиите от промишлеността
 Решение за изпълнение 2013/84/ЕС на Комисията от 11 февруари 2013 г. за формулиране на заключения за най-добри налични техники (НДНТ) при дъбенето на кожи съгласно Директива 2010/75/ЕС на Европейския парламент и на Съвета относно емисиите от промишлеността
 Решение за изпълнение 2013/163/ЕС на Комисията от 26 март 2013 г. за формулиране на заключения за най-добри налични техники (НДНТ) при производството на цимент, вар и магнезиев оксид, съгласно Директива 2010/75/ЕС на Европейския парламент и на Съвета относно емисиите от промишлеността
 Решение за изпълнение 2013/732/ЕС на Комисията от 9 декември 2013 г. за установяване на заключения за най-добрите налични техники (НДНТ) съгласно Директива 2010/75/ЕС на Европейския парламент и на Съвета относно емисиите от промишлеността, по отношение на производството на хлоралкални продукти
 Решение за изпълнение 2014/687/ЕС на Комисията от 26 септември 2014 г. за формулиране на заключения за най-добри налични техники (НДНТ) при производството на целулоза, хартия и картон съгласно Директива 2010/75/ЕС на Европейския парламент и на Съвета, поправено с ОВ L 348, 4.12.2014 г., стр. 30.
 Решение за изпълнение 2014/738/ЕС на Комисията от 9 октомври 2014 г.


text:
за формулиране на заключения за най-добри налични техники (НДНТ) при рафинирането на нефт и газ, съгласно Директива 2010/75/ЕС на Европейския парламент и на Съвета относно емисиите от промишлеността, поправено с ОВ L 62, 6.3.2015 г., стр. 35.
 Решение за изпълнение 2014/768/ЕС на Комисията от 30 октомври 2014 г. за установяване на вида, формата и честотата на информацията, предоставяна от държавите членки, относно техниките за интегрирано управление на емисиите, прилагани в рафинериите за нефт и газ, съгласно Директива 2010/75/ЕС на Европейския парламент и на Съвета
 1.8.2016 г.
 230/2015
 25.9.2015 г.
 ОВ L 85, 30.3.2017 г., стр. 57.
 Притурка за ЕИП No 19, 30.3.2017 г., стр. 56.
 Регламент (ЕС) No 660/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 15 май 2014 г. за изменение на Регламент (ЕО) No 1013/2006 относно превози на отпадъци
 Регламент (ЕС) No 1234/2014 на Комисията от 18 ноември 2014 г. за изменение на приложения IIIБ, V и VIII към Регламент (ЕО) No 1013/2006 на Европейския парламент и на Съвета относно превози на отпадъци
 1.8.2016 г.
 244/2015
 30.10.2015 г.
 ОВ L 161, 22.6.2017 г., стр. 19.
 Притурка за ЕИП No 38, 22.6.2017 г., стр. 18.
 Регламент за изпълнение (ЕС) No 901/2014 на Комисията от 18 юли 2014 г. за изпълнение на Регламент (ЕС) No 168/2013 на Европейския парламент и на Съвета във връзка с административните изисквания за одобряването и надзора на пазара на дву-, три- и четириколесни превозни средства
 1.7.2016 г.
 245/2015
 30.10.2015 г.
 ОВ L 161, 22.6.2017 г., стр. 21.
 Притурка за ЕИП No 38, 22.6.2017 г., стр. 20.
 Делегиран регламент (ЕС) 2015/208 на Комисията от 8 декември 2014 г. за допълнение на Регламент (ЕС) No 167/2013 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на изискванията относно безопасността при експлоатация във връзка с одобряването на земеделски и горски превозни средства
 1.7.2016 г.
 252/2015
 30.10.2015 г.
 ОВ L 161, 22.6.2017 г., стр. 32.
 Притурка за ЕИП No 38, 22.6.2017 г., стр. 32.
 Регламент (ЕС) No 210/2013 на Комисията от 11 март 2013 г. относно одобрението на предприятия, произвеждащи кълнове, в съответствие с Регламент (ЕО) No 852/2004 на Европейския парламент и на Съвета
 1.8.2016 г.
 275/2015
 30.10.2015 г.
 ОВ L 161, 22.6.2017 г., стр. 62.
 Притурка за ЕИП No 38, 22.6.2017 г., стр. 64.
 Регламент (ЕС) No 376/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 3 април 2014 г. за докладване, анализ и последващи действия във връзка със събития в гражданското въздухоплаване, за изменение на Регламент (ЕС) No 996/2010 на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 2003/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и на регламенти (ЕО) No 1321/2007 и (ЕО) No 1330/2007 на Комисията
 1.8.2016 г.
 276/2015
 30.10.2015 г.
 ОВ L 161, 22.6.2017 г., стр. 64.
 Притурка за ЕИП No 38, 22.6.2017 г., стр. 66.
 Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/1018 на Комисията от 29 юни 2015 г. за установяване на списък с класификация на събитията в гражданското въздухоплаване, които трябва задължително да бъдат докладвани в съответствие с Регламент (ЕС) No 376/2014 на Европейския парламент и на Съвета
 1.8.2016 г.
 318/2015
 11.12.2015 г.
 Предстои публикуване.