text:
възстановяването в разумен срок на дългосрочната жизнеспособност на намиращото се в тежко финансово състояние или изпаднало в неплатежоспособност предприятие. Самото предприятие или неговите собственици допринасят със значителни финансови средства или активи за разходите за преструктурирането.
 ЧЛЕН 12.8
 Използване на субсидиите
 Всяка от страните гарантира, че предприятията използват субсидиите единствено за конкретната цел, за която са били отпуснати.
 ЧЛЕН 12.9
 Общи изключения
 За целите на настоящата глава член XХ от ГАТТ от 1994 г. и член ХIV от ГАТС се инкорпорират в настоящото споразумение и стават неразделна част от него, mutatis mutandis.
 ЧЛЕН 12.10
 Уреждане на спорове
 Редът за уреждане на спорове, предвиден в глава 21, не е приложим по отношение на член 12.6, параграф 5.
 ГЛАВА 13
 ДЪРЖАВНИ ПРЕДПРИЯТИЯ, ПРЕДПРИЯТИЯ, НА КОИТО СА ПРЕДОСТАВЕНИ СПЕЦИАЛНИ ПРАВА ИЛИ ПРИВИЛЕГИИ, И ОПРЕДЕЛЕНИ МОНОПОЛИ
 ЧЛЕН 13.1
 Определения
 За целите на настоящата глава:
 а)
 „Договореност“ означава Споразумението за официално подкрепяните експортни кредити, изготвено в рамките на Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (наричана по-нататък „ОИСР“) или последващ ангажимент, независимо дали е подготвен в рамките на ОИСР или извън нея, който е бил поет от поне 12 от първоначалните членове на СТО, участници в Договореността към 1 януари 1979 г.;
 б)
 „търговски дейности“ означава дейностите, които дадено предприятие предприема с намерение за реализирането на печалба (67) и които водят до производството на стока или предоставянето на услуга, която ще бъде продадена на потребител на съответния пазар в количества и на цени, определени от предприятието;
 в)
 „търговски съображения“ означава съображения, свързани с цената, качеството, наличността, възможността за пазарна реализация, транспортирането и други условия и ред за закупуване или продажба, или други фактори, които обичайно биха били отчетени при вземането на търговски решения от частно предприятие, действащо съобразно принципите на пазарната икономика в съответния икономически сектор или отрасъл;
 г)
 „да се определи монопол“ означава да се установи или разреши монопол, или да се разшири обхватът на монопол така, че да обхваща допълнителна стока или услуга;
 д)
 „определен монопол“ означава субект, в т.ч. консорциум или държавен орган, който за съответния пазар на територията на някоя от страните е определен за единствен доставчик или купувач на стока или услуга, като това понятие не включва субекти, на които е предоставено изключително право върху интелектуална собственост, само на основание на това предоставяне;
 е)
 „предприятие, на което са предоставени специални права или привилегии“ означава публично или частно предприятие, в т.ч. неговите дъщерни предприятия, на което някоя от страните е предоставила специални права или привилегии; специални права или привилегии се предоставят от една от страните, когато тя определя по различни от обективни, пропорционални и недискриминационни критерии ограничен брой предприятия, на които е разрешено да доставят стока или услуга, което съществено се отразява на способността на което и да било друго предприятие да доставя същата стока или услуга на същата географска територия при равностойни по същество условия;
 ж)
 „услуга, предоставяна в процеса на упражняване на държавна власт“ означава услуга, предоставяна в процеса на упражняване на държавна власт, така както е определена в ГАТС и ако е приложимо, в приложението относно финансовите услуги към ГАТС,


text:
а
 з)
 „държавно предприятие“ означава предприятие, извършващо търговски дейности, в което някоя от страните:
 i)
 пряко притежава повече от 50 процента от дяловия капитал;
 ii)
 контролира — пряко или косвено чрез дялово участие — упражняването на повече от 50 процента от правата на глас;
 iii)
 има правомощието да назначава мнозинството от членовете на съвета на директорите или друг равностоен управителен орган, или
 iv)
 има правомощието законно да направлява действията на предприятието или по друг начин упражнява равностойна степен на контрол в съответствие със своите законови и подзаконови разпоредби.
 ЧЛЕН 13.2
 Приложно поле
 1. Настоящата глава се прилага за държавните предприятия, предприятията, на които са предоставени специални права или привилегии, и определените монополи, извършващи търговски дейности. Когато те извършват както търговски, така и нетърговски дейности, само търговските дейности попадат в обхвата на настоящата глава.
 2. Настоящата глава се прилага за държавните предприятия, предприятията, на които са предоставени специални права или привилегии, и определените монополи на всички равнища на държавното управление.
 3. Настоящата глава не се прилага в случаите, когато държавните предприятия, предприятията, на които са предоставени специални права или привилегии, или определените монополи действат в ролята на възложители, попадащи в обхвата на приложенията на всяка от страните към допълнение I към СДП или в обхвата на приложение 10, част 2 и провеждащи процедури за възлагане на поръчки за държавни цели, без да се цели търговска препродажба, нито използване при производството на стока или предоставянето на услуга за търговска продажба.
 4. Настоящата глава не се прилага за услуга, предоставяна в процеса на упражняване на държавна власт.
 5. Настоящата глава не се прилага за държавно предприятие, предприятие, на което са предоставени специални права или привилегии, или определен монопол, ако през която и да било от предходните три последователни данъчни години годишните приходи от търговските дейности на въпросното предприятие или монопол са били под 200 милиона СПТ.
 6. Член 13.5 не се прилага по отношение на предоставянето на финансови услуги от държавно предприятие по силата на възложен мандат от държавната власт, ако това предоставяне на финансови услуги:
 а)
 подкрепя износа или вноса, при условие че тези услуги:
 i)
 не са предназначени да изместят търговското финансиране, или
 ii)
 се предлагат при условия, които не са по-благоприятни от тези, които биха могли да бъдат получени при сравними финансови услуги на търговския пазар;
 б)
 подкрепя частни инвестиции извън територията на страната, при условие че тези услуги:
 i)
 не са предназначени да изместят търговското финансиране, или
 ii)
 се предлагат при условия, които не са по-благоприятни от тези, които биха могли да бъдат получени при сравними финансови услуги на търговския пазар, или
 в)
 се предлага при условия, съобразени с Договореността, при условие че попада в обхвата на Договореността.
 7. Член 13.5 не се прилага за секторите, посочени в член 8.6, параграф 2.
 8. Член 13.5 не се прилага, доколкото държавно предприятие, предприятие, на което са предоставени специални права или привилегии, или определен монопол на някоя от страните прави покупки и продажби на стока или услуга, придържайки се към:
 а)
 евентуално съществуваща несъответстваща на изискванията мярка в съответствие с член

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
8.12, параграф 1 и член 8.18, параграф 1, която страната запазва, продължава, подновява или изменя, както е предвидено в нейния списък, включен в приложение I към приложение 8-Б, или
 б)
 евентуално несъответстваща на изискванията мярка на някоя от страните в съответствие с член 8.12, параграф 2 и член 8.18, параграф 2 по отношение на сектори, подсектори или дейности, посочени в нейния списък, включен в приложение II към приложение 8-Б.
 ЧЛЕН 13.3
 Връзка със Споразумението за СТО
 Страните потвърждават своите права и задължения, произтичащи от разпоредбите на член XVII, параграфи 1—3 от ГАТТ от 1994 г., от Договореността относно тълкуването на член XVII от Общото споразумение за митата и търговията от 1994 г., както и от разпоредбите на член VIII, параграфи 1, 2 и 5 от ГАТС.
 ЧЛЕН 13.4
 Общи разпоредби
 1. Без да се засягат правата и задълженията на всяка от страните по настоящата глава, настоящата глава по никакъв начин не възпрепятства някоя от страните да създаде или запази държавно предприятие, да предостави на предприятие специални права или привилегии или да определи монопол.
 2. Никоя от страните не може да изисква или насърчава държавно предприятие, предприятие, на което са предоставени специални права или привилегии, или определен монопол да действа по начин, който е несъвместим с разпоредбите на настоящата глава.
 ЧЛЕН 13.5
 Недискриминационно третиране и търговски съображения
 1. Всяка от страните гарантира, че всяко или всеки от нейните държавни предприятия, предприятия, на които са предоставени специални права или привилегии, или определени монополи, когато извършва търговски дейности:
 а)
 се ръководи от търговски съображения при закупуването или продажбата от него на стока или услуга, с изключение на случаите, в които по силата на възложен му мандат изпълнява задължения за предоставяне на обществена услуга, които не са в противоречие с разпоредбите на буква б) или в);
 б)
 при закупуването от него на стока или услуга:
 i)
 предоставя на стока или услуга, доставяна от предприятие на другата страна, третиране, което е не по-малко благоприятно от това, което предоставя на сходна стока или сходна услуга, доставяна от предприятия на въпросната страна, и
 ii)
 предоставя на стока или услуга, доставяна от попадащо в обхвата предприятие съгласно определението в член 8.2, буква в), третиране, което е не по-малко благоприятно от това, което предоставя на сходна стока или сходна услуга, доставяна от предприятия на предприемачи от въпросната страна на съответния пазар на тази страна, и
 в)
 при продажбата от него на стока или услуга:
 i)
 предоставя на предприятие на другата страна третиране, което е не по-малко благоприятно от това, което предоставя на предприятията на въпросната страна, и
 ii)
 предоставя на попадащо в обхвата предприятие съгласно определението в член 8.2, буква в) третиране, което е не по-малко благоприятно от това, което предоставя на предприятия на предприемачи от въпросната страна на съответния пазар на тази страна (68).
 2. Разпоредбите на параграф 1, букви б) и в) не изключват възможността държавно предприятие, предприятие, на което са предоставени специални права или привилегии, или определен монопол:
 а)
 да закупува или продава стоки или услуги по различни ред или условия, включително такива, свързани с цената,


text:
при условие че тези различни ред или условия са продиктувани от търговски съображения, или
 б)
 да откаже да закупи или продаде стоки или услуги, при условие че този отказ е продиктуван от търговски съображения.
 ЧЛЕН 13.6
 Регулаторна рамка
 1. Страните спазват и използват по най-добрия начин относимите международни стандарти, в т.ч., наред с другото, Насоките на ОИСР за корпоративно управление на държавните предприятия.
 2. Всяка от страните гарантира, че всеки регулаторен или друг орган, упражняващ регулаторна функция, който страната създава или запазва, е независим от — и не се отчита пред — което и да било от предприятията, регулирани от този орган, и действа безпристрастно (69) при сходни обстоятелства по отношение на всички предприятия, регулирани от този орган, в т.ч. държавни предприятия, предприятия, на които са предоставени специални права или привилегии, и определени монополи (70).
 3. Всяка от страните прилага своите законови и подзаконови разпоредби спрямо държавните предприятия, предприятията, на които са предоставени специални права или привилегии, и определените монополи по последователен и недискриминационен начин.
 ЧЛЕН 13.7
 Обмен на информация
 1. Всяка от страните, която има причина да смята, че интересите ѝ съгласно настоящата глава са неблагоприятно засегнати от търговските дейности на държавно предприятие, предприятие, на което са предоставени специални права или привилегии, или определен монопол (наричани по-нататък в настоящия член „субектът“) на другата страна, може писмено да поиска от другата страна да предостави информация за търговските дейности на субекта, свързани с изпълнението на разпоредбите на настоящата глава, в съответствие с параграф 2.
 2. Получилата искането страна предоставя следната информация, при условие че искането включва пояснение за това, по какъв начин дейностите на субекта могат да засегнат интересите на отправилата искането страна съгласно настоящата глава, и посочва коя именно от посочената по-долу информация следва да бъде предоставена:
 а)
 организационната структура на субекта и състава на неговия съвет на директорите или на евентуален друг равностоен управителен орган;
 б)
 процента от акциите, които получилата искането страна, нейните държавни предприятия, предприятия, на които са предоставени специални права или привилегии, или определени монополи кумулативно притежават — и процента от правата на глас, които те кумулативно държат — в субекта;
 в)
 описание на всички специални акции/дялове или специални права на глас, или други права, които се държат от получилата искането страна, нейните държавни предприятия, предприятия, на които са предоставени специални права и привилегии, или определени монополи, когато тези права са различни от правата, свързани с обикновените акции/дялове на субекта;
 г)
 описание на правителствените структурни звена или публичните органи, които регулират субекта, описание на изискванията за докладване, наложени му от тези структурни звена или публични органи, и — при възможност — на правата и практиките на тези структурни звена или публични органи във връзка с назначаването, уволняването или възнагражденията на висшите ръководни кадри и членовете на неговия съвет на директорите или друг равностоен управителен орган;
 д)
 годишните приходи и общите активи на субекта през последните три години, за които има налична информация;
 е)
 всякакви освобождавания, имунитети и свързани с това мерки, от които се ползва субектът по силата на законовите и подзаконовите нормативни разпоредби на получилата


text:
искането страна, както и
 ж)
 всякаква допълнителна информация за субекта, която е публично достъпна, в т.ч. годишните финансови отчети и извършените одити от трети страни.
 ЧЛЕН 13.8
 Общи изключения
 За целите на настоящата глава член XХ от ГАТТ от 1994 г. и член ХIV от ГАТС се инкорпорират в настоящото споразумение и стават неразделна част от него, mutatis mutandis.
 ГЛАВА 14
 ИНТЕЛЕКТУАЛНА СОБСТВЕНОСТ
 РАЗДЕЛ А
 Общи разпоредби
 ЧЛЕН 14.1
 Уводни разпоредби
 1. С цел улесняване на производството и пускането на пазара на иновативни и творчески продукти и предоставянето на услуги между страните, а също с цел увеличаване на ползите от търговията и инвестициите, страните предоставят и осигуряват адекватна, ефективна и недискриминационна закрила на интелектуалната собственост и предвиждат мерки за гарантиране зачитането на правата върху интелектуална собственост в случай на нарушаването им, включително фалшифициране и пиратство, в съответствие с разпоредбите на настоящата глава и на международните споразумения, по които те са страна.
 2. Всяка от страните може, но не трябва да бъде задължена, да предоставя по-широка закрила — или да осигурява зачитане в по-голяма степен — на правата върху интелектуална собственост съгласно вътрешното си право в сравнение с изискваните от настоящата глава, при условие че подобна закрила или правоприлагане не противоречат на разпоредбите на настоящата глава.
 3. За целите на настоящата глава „интелектуална собственост“ означава всички категории интелектуална собственост, попадащи в обхвата на членове 14.8—14.39 от настоящата глава или на раздели 1—7 от част II на споразумението ТРИПС. Закрилата на интелектуалната собственост включва защитата срещу нелоялната конкуренция, така както е определена в член 10а от Парижката конвенция за закрила на индустриалната собственост, съставена в Париж на 20 март 1883 г. (наричана по-нататък „Парижката конвенция“) (71).
 4. Целите и принципите, залегнали в част I от Споразумението ТРИПС, и по-специално в членове 7 и 8, се прилагат mutatis mutandis по отношение на настоящата глава.
 ЧЛЕН 14.2
 Договорени принципи
 Предвид основополагащите за националните системи цели на обществена политика, страните признават нуждата от:
 а)
 насърчаване на иновациите и творчеството;
 б)
 улесняване на разпространението на информация, знания, технологии, културата и изкуствата, както и от
 в)
 поощряване на конкуренцията и на отвореността и ефективността на пазарите,
 посредством системите за интелектуална собственост на всяка от тях, при едновременно зачитане, наред с другото, на принципите на прозрачност и недискриминация и отчитане на интересите на съответните заинтересовани страни, включително носителите на права и ползвателите.
 ЧЛЕН 14.3
 Международни споразумения
 1. Разпоредбите на настоящата глава допълват правата и задълженията на страните, произтичащи от други международни споразумения в сферата на интелектуалната собственост, по които и двете са страни.
 2. Страните потвърждават своя ангажимент за спазване на задълженията, определени в международните споразумения относно интелектуалната собственост, по които и двете са страни (72) към датата на влизане в сила на настоящото споразумение, включващи:
 а)
 Споразумението ТРИПС;
 б)
 Парижката конвенция;
 в)
 Международната конвенция за закрила на артистите-изпълнители, продуцентите на звукозаписи и излъчващите организации, изготвена в Рим на 26 октомври 1961 г. (наричана по-нататък „Римската конвенция“);
 г)
 Бернската конвенция за закрила на литературните и художествени произведения, съставена в Берн на 9 септември 1886 г. (наричана по-нататък „Бернската


text:
конвенция“) (73);
 д)
 Договора на Световната организация за интелектуална собственост (СОИС) за авторското право, подписан в Женева на 20 декември 1996 г.;
 е)
 Договора на СОИС за изпълненията и звукозаписите, приет в Женева на 20 декември 1996 г.;
 ж)
 Будапещенския договор за международно признаване на депозирането на микроорганизми във връзка с производство по патентоване, изготвен в Будапеща на 28 април 1977 г.;
 з)
 Международната конвенция за закрила на новите сортове растения, съставена в Париж на 2 декември 1961 г. (наричана по-нататък „Конвенцията UPOV от 1991 г.“) (74);
 и)
 Протокола относно Мадридската спогодба за международна регистрация на марките, приет в Мадрид на 27 юни 1989 г., а също така
 й)
 Договора за патентно коопериране, подписан във Вашингтон на 19 юни 1970 г.
 3. Всяка от страните полага всички разумни усилия да ратифицира или да се присъедини към следните многостранни споразумения, ако до датата на влизане в сила на настоящото споразумение вече не е страна по съответното споразумение (75):
 а)
 Договора за патентното право, приет в Женева на 1 юни 2000 г.;
 б)
 Договора за правото в областта на търговските марки, приет в Женева на 27 октомври 1994 г.;
 в)
 Сингапурския договор за правото в областта на търговските марки, приет в Сингапур на 27 март 2006 г.;
 г)
 Женевския акт на Хагската спогодба за международна регистрация на промишлени дизайни, приет в Женева на 2 юли 1999 г.;
 д)
 Договора от Пекин относно аудиовизуалните изпълнения, приет в Пекин на 24 юни 2012 г.; и
 е)
 Маракешкия договор за улесняване на достъпа до публикувани произведения за слепи хора, лица с нарушено зрение или с други увреждания, които не позволяват четенето на печатни материали, приет в Маракеш на 27 юни 2013 г.
 ЧЛЕН 14.4
 Национално третиране
 1. По отношение на всички категории интелектуална собственост, попадащи в обхвата на настоящата глава, всяка от страните следва да предостави на лицата с национална принадлежност (76) към другата страна не по-малко благоприятно третиране от това, което предоставя на лицата с национална принадлежност към самата нея, що се отнася до закрилата (77) на интелектуалната собственост, при спазване на вече предвидените изключения съответно в Парижката конвенция, Бернската конвенция, Римската конвенция и Споразумението относно интелектуална собственост върху интегралните схеми, прието във Вашингтон на 26 май 1989 г. Относно артистите-изпълнители, продуцентите на звукозаписи и излъчващите организации това задължение се отнася само за правата, предвидени в настоящото споразумение.
 2. Задълженията, произтичащи от параграф 1, също така следва да са предмет на изключенията, предвидени в член 5 от Споразумението ТРИПС.
 ЧЛЕН 14.5
 Третиране като най-облагодетелствана нация
 Всяка от страните незабавно и безусловно предоставя на лицата с национална принадлежност към другата страна третиране, което е не по-малко благоприятно от третирането, което предоставя на лицата с национална принадлежност към трета държава във връзка със закрилата на интелектуалната собственост, при спазване на предвидените в членове 4 и 5 от Споразумението ТРИПС изключения.
 ЧЛЕН 14.6
 Процедурни въпроси и прозрачност
 1. Всяка страна полага всички разумни усилия за насърчаване на ефикасното и прозрачно администриране на нейната система за интелектуална собственост.
 2. С цел осигуряване на ефикасно администриране на нейната система


text:
за интелектуална собственост, всяка от страните приема подходящи мерки за повишаване на ефективността на своите административни процедури, отнасящи се до права върху интелектуалната собственост, в съответствие с международните стандарти.
 3. С цел допълнително насърчаване на прозрачността при администрирането на нейната система за интелектуална собственост, всяка от страните полага всички разумни усилия да предприеме подходящи мерки, които са на нейно разположение, за:
 а)
 публикуване на информация — и предоставяне на разположение на обществеността на съдържащата се в досиетата информация — относно:
 i)
 заявления за патенти и издаването на такива;
 ii)
 регистрации на промишлени дизайни;
 iii)
 регистрации на търговски марки и заявления за такива;
 iv)
 регистрации на нови сортове растения, както и относно
 v)
 регистрации на географски означения;
 б)
 предоставяне на разположение на обществеността на информация относно мерките, взети от компетентните органи, за преустановяване на вдигането на стоки, нарушаващи права върху интелектуална собственост, като гранична мярка по смисъла на член 14.51;
 в)
 предоставяне на разположение на обществеността на информация относно своите усилия за осигуряване ефективното прилагане на правата върху интелектуална собственост и друга информация по отношение на нейната система за интелектуална собственост, както и за
 г)
 предоставяне на разположение на обществеността на информация относно релевантните законови и подзаконови разпоредби, окончателни съдебни решения и административни актове с общо приложение, отнасящи се до гарантиране прилагането на правата върху интелектуална собственост.
 ЧЛЕН 14.7
 Повишаване на осведомеността на обществеността относно закрилата на интелектуалната собственост
 Всяка страна предприема необходимите мерки за по-нататъшно повишаване на осведомеността на обществеността относно закрилата на интелектуалната собственост, включително образователни проекти и такива за разпространение на информация относно използването на интелектуалната собственост, както и относно гарантирането на прилагането на правата върху интелектуална собственост.
 РАЗДЕЛ Б
 Стандарти относно интелектуалната собственост
 ПОДРАЗДЕЛ 1
 Авторско право и сродни права
 ЧЛЕН 14.8
 Автори
 Всяка от страните предоставя на авторите изключителното право да разрешават или забраняват:
 а)
 прякото или непрякото възпроизвеждане по какъвто и да е начин и в каквато и да е форма, изцяло или частично, на техни произведения;
 б)
 всяка форма на публично разпространение — чрез продажба или по друг начин — на оригинала на техни произведения или на копия от него; всяка от страните може да определи условията, при които изчерпването на правото, посочено в настоящата разпоредба, поражда действие след първата продажба или друго прехвърляне на собствеността върху оригинала или копие от произведението с разрешението на автора, както и
 в)
 всяко публично съобщаване на техните произведения по кабел или по безжичен път, включително публичното разпространение на техни произведения по такъв начин, че всеки да може да има достъп до тях от място и по време по свой избор.
 ЧЛЕН 14.9
 Артисти-изпълнители
 Всяка от страните предоставя на артистите-изпълнители изключителното право да разрешават или забраняват:
 а)
 записването на техните изпълнения;
 б)
 прякото или непрякото възпроизвеждане по какъвто и да е начин и в каквато и да е форма, изцяло или частично, на записи на техните изпълнения;
 в)
 публичното разпространение, чрез продажба или по друг начин, на звукозаписи на техните изпълнения; всяка от страните може да определи условията, при които изчерпването на правото, посочено в настоящата разпоредба, поражда


text:
действие след първата продажба или друго прехвърляне на собствеността върху оригинала или копие на записаното изпълнение с разрешението на изпълнителя;
 г)
 публичното разпространение по кабел или по безжичен път на записи на техните изпълнения по такъв начин, че всеки да може да има достъп до тях от място и по време по свой избор, както и
 д)
 излъчването по безжичен път и публичното съобщаване на техните изпълнения, освен когато самото изпълнение вече представлява излъчено изпълнение или е създадено от запис.
 ЧЛЕН 14.10
 Продуценти на звукозаписи
 Всяка от страните предоставя на продуцентите на звукозаписи изключителното право да разрешават или забраняват:
 а)
 прякото или непрякото възпроизвеждане по какъвто и да е начин и в каквато и да е форма, изцяло или частично, на техните звукозаписи;
 б)
 публичното разпространение, чрез продажба или по друг начин, на техните звукозаписи, включително на копия от тях; всяка от страните може да определи условията, при които изчерпването на правото, посочено в настоящата разпоредба, поражда действие след първата продажба или друго прехвърляне на собствеността върху оригинала или копие на звукозаписа с разрешението на продуцента на звукозаписа, а също така
 в)
 публичното разпространение по кабел или по безжичен път на техните звукозаписи по такъв начин, че всеки да може да има достъп до тях от място и по време по свой избор.
 ЧЛЕН 14.11
 Излъчващи организации
 Всяка от страните предоставя на излъчващите организации изключителното право да разрешават или забраняват:
 а)
 записването на техните предавания;
 б)
 възпроизвеждането на записи на техните предавания;
 в)
 публичното разпространение (78) на техните предавания по кабел или по безжичен път, което се прави в отговор на искане от страна на член на обществеността (79);
 г)
 преизлъчването на техните предавания по безжичен път, както и
 д)
 публичното съобщаване на техните предавания, ако такова съобщаване се прави на обществено достъпни места срещу заплащане на входна такса; всяка от страните може да определи условията, при които това изключително право може да бъде упражнено.
 ЧЛЕН 14.12
 Използване на звукозаписи
 Страните се споразумяват да продължат дискусията относно адекватната закрила при използването на звукозаписи за целите на всякакъв вид публично съобщаване, при надлежно отчитане на значението на международните стандарти в областта на закрилата при използването на звукозаписи.
 ЧЛЕН 14.13
 Срок на закрилата
 1. Правата на автор на литературно или художествено произведение по смисъла на член 2 от Бернската конвенция се закрилят, докато авторът е жив и 70 години след неговата смърт, независимо от датата на законното публично разпространение на произведението. Ако времетраенето на закрилата на тези права се отчита на основа, различна от живота на физическо лице, тя продължава не по-малко от 70 години след законното публично разпространение на произведението. При липса на такова разпространение в рамките на 70 години след създаването на произведението, времетраенето на закрилата е не по-малко от 70 години от създаването на произведението.
 2. Времетраенето на закрилата на правата на артистите-изпълнители е не по-малко от 50 години след изпълнението.
 3. Правата на продуцентите на звукозаписи се закрилят в продължение на не по-малко от 70 години след публикуването на звукозаписа. При липса на такова публикуване в рамките на


text:
най-малко 50 години от извършването на звукозаписа, времетраенето на закрилата е не по-малко от 50 години след извършването на звукозаписа (80).
 4. Времетраенето на закрилата на правата върху предавания е не по-малко от 50 години след първото излъчване на предаването.
 5. Сроковете, определени в настоящия член, започват да текат от първи януари на годината, следваща годината, през която е настъпило събитието, което ги поражда.
 ЧЛЕН 14.14
 Ограничения и изключения
 Всяка от страните може да предвиди ограничения или изключения във връзка с правата, посочени в членове 14.8—14.12, само в определени специални случаи, при които не се пречи на нормалното използване на обекта и не се увреждат в неразумна степен законните интереси на носителите на правата, в съответствие с конвенциите и международните договори, по които е страна.
 ЧЛЕН 14.15
 Право на авторите на препродажба на произведения на изкуството
 Страните се споразумяват да обменят становища и информация по въпроси, свързани с правото на отчисление при препродажба на оригинално произведение на изкуството и положението в тази връзка в Европейския съюз и Япония.
 ЧЛЕН 14.16
 Колективно управление
 Страните:
 а)
 отчитат, че е важно да насърчават сътрудничеството между съответните свои организации за колективно управление;
 б)
 се споразумяват да насърчават прозрачността в организациите за колективно управление, а също така
 в)
 се стремят да улесняват недискриминационното третиране от страна на организациите за колективно управление на носителите на права, които те представляват пряко или чрез друга организация за колективно управление.
 ЧЛЕН 14.17
 Закрила на съществуващ обект
 1. Всяка от страните прилага член 18 от Бернската конвенция и член 14, параграф 6 от Споразумението ТРИПС, mutatis mutandis, по отношение на произведения, изпълнения и звукозаписи, и правата и видовете закрила, предоставяни на тези обекти в съответствие с изискванията на настоящия подраздел.
 2. От никоя от страните не може да се изисква възстановяване на закрилата на обект, който към датата на влизане в сила на настоящото споразумение е станал обществено достояние на нейна територия.
 ПОДРАЗДЕЛ 2
 Търговски марки
 ЧЛЕН 14.18
 Права, свързани с търговска марка
 Всяка от страните гарантира, че притежателят на регистрирана търговска марка има изключителното право да попречи на трети страни, които не притежават съгласието на притежателя, да използват (81) в процес на търговия идентични или сходни знаци за стоки или услуги, които са идентични или сходни със стоките и услугите с регистрираната търговска марка, когато подобно използване ще доведе до вероятност от объркване. В случай на използване на идентичен знак за идентични стоки или услуги следва да се предполага вероятност от объркване. Описаните по-горе права не накърняват каквито и да било съществуващи преди това права, нито могат да влияят върху възможността някоя от страните да подчини съществуването на правата на използването.
 ЧЛЕН 14.19
 Изключения
 Всяка от страните предвижда ограничени изключения от правата, предоставяни от дадена търговска марка, като например коректната употреба на описателни термини (82), и може да предвиди други ограничени изключения, при условие че въпросните изключения отчитат законните интереси на притежателя на търговската марка и на трети страни.
 ЧЛЕН 14.20
 Подготвителни действия, считани за нарушение
 По отношение на етикетите и опаковките всяка от страните предвижда, че поне едно


text:
от следните подготвителни действия се счита за нарушение на регистрирана търговска марка, ако действието е извършено без съгласието на притежателя на регистрираната търговска марка:
 а)
 производството;
 б)
 вносът, а също така
 в)
 представянето (83)
 на етикети или опаковки, носещи (84) знак, идентичен или сходен с регистрираната търговска марка, за целите на използването на такъв знак или което става причина той да се използва при търговията със стоки или услуги, които са идентични или сходни с тези, по отношение на които търговската марка е регистрирана.
 ЧЛЕН 14.21
 Общоизвестни търговски марки
 За целите на осигуряване на закрилата на общоизвестни търговски марки, предвидена в член 6а от Парижката конвенция и в член 16, параграфи 2 и 3 от Споразумението ТРИПС, страните потвърждават значението на Общата препоръка за разпоредби, касаещи закрилата на общоизвестни търговски марки, приета от Асамблеята на Парижкия съюз за защита на индустриалната собственост и Общото събрание на СОИС по време на Тридесет и четвъртата поредица от срещи на асамблеите на държавите — членки на СОИС, проведена през 1999 г.
 ПОДРАЗДЕЛ 3
 Географски означения
 ЧЛЕН 14.22
 Приложно поле
 1. Настоящият подраздел се прилага по отношение на признаването и закрилата на географските означения както за вина, спиртни напитки и други алкохолни напитки (85), така и за селскостопански продукти (86), които са с произход от страните.
 2. За целите на настоящата глава, „географски означения“ са означения, определящи дадена стока като произхождаща от територията на някоя от страните, или от регион или местност на територията на тази страна, когато дадено качество, известност или друга характеристика на стоката могат да се отдадат основно на географския ѝ произход.
 3. Изброените в приложение 14-Б географски означения на една от страните се ползват от предвидената в настоящото споразумение закрила на другата страна, ако спадат към видовете стоки, закриляни от другата страна в съответствие с нейните законови и подзаконови нормативни актове от списъка в приложение 14-A.
 ЧЛЕН 14.23
 Система за закрила на географските означения
 1. Всяка от страните създава или поддържа система за регистрация (87) и закрила на географските означения на нейна територия.
 2. Системата, посочена в параграф 1, съдържа като минимум следните елементи:
 а)
 официално средство за предоставяне на достъп на обществеността до списъка с регистрираните географски означения;
 б)
 административен процес, целящ да се потвърди, че дадено географско означение, което предстои да бъде регистрирано в съответствие с посоченото в буква а), определя дадена стока като произхождаща от територията на някоя от страните, или от регион или местност на територията на тази страна, когато дадено качество, известност или друга характеристика на стоката могат да се отдадат основно на географския ѝ произход;
 в)
 процедура за възражение, позволяваща да бъдат отчетени законните интереси на трети страни, както и
 г)
 процедура за отмяна (88) на закрилата на географско означение, при отчитане на законните интереси на трети страни и на ползвателите на въпросните регистрирани географски означения (89).
 ЧЛЕН 14.24
 Списъци на географските означения
 1. След приключване на съответна процедура за възражение и проучване на географските означения на Европейския съюз, включени в списъка в приложение 14-Б, част 1, раздел А и част 2, раздел А,


text:
Япония признава, че въпросните означения са географски означения по смисъла на член 22, параграф 1 от Споразумението ТРИПС и са били регистрирани от Европейския съюз по посочената в член 14.23 система. Япония осигурява закрила на въпросните географски означения в съответствие с настоящия подраздел.
 2. След приключване на съответна процедура за възражение и проучване на географските означения на Япония, включени в списъка в приложение 14-Б, част 1, раздел Б и част 2, раздел Б, Европейският съюз признава, че въпросните означения са географски означения по смисъла на член 22, параграф 1 от Споразумението ТРИПС и са били регистрирани от Япония по посочената в член 14.23 система. Европейският съюз осигурява закрила на въпросните географски означения в съответствие с настоящия подраздел.
 ЧЛЕН 14.25
 Обхват на закрилата на географските означения
 1. При спазване на член 14.29, всяка от страните предоставя, по отношение на географските означения на другата страна от списъка в приложение 14-Б, на разположение на заинтересованите страни съответните правни средства за предотвратяване на нейна територия (90) на:
 а)
 използването на географско означение, определящо дадена стока като сходна стока (91), неотговаряща на приложимото изискване на спецификациите на географското означение, дори ако:
 i)
 е посочено истинското място на произход на стоката;
 ii)
 географското означение се използва (92) в превод или транскрибирано (93), или
 iii)
 географското означение се придружава от изрази, като „род“, „тип“, „стил“, „имитация“ или други сходни изрази;
 б)
 използването на всякакви средства в означението или представянето на дадена стока, указващи или създаващи впечатлението, че въпросната стока произхожда от географски район, различен от истинското ѝ място на произход, по начин, който въвежда в заблуждение обществеността относно географския произход на стоката, както и
 в)
 всяко друго използване, което представлява акт на нелоялна конкуренция по смисъла на член 10а на Парижката конвенция.
 2. Всяка страна може да определи практическите условия, при които омонимните географски означения ще бъдат разграничавани едно от друго на нейна територия, като отчита необходимостта да се осигури третиране в условията на равнопоставеност на заинтересованите производители и да не бъдат въвеждани в заблуждение потребителите.
 3. Ако някоя от страните възнамерява да постави под закрила, по силата на международно споразумение, географско означение на трета страна, което е омоним на географско означение на другата страна, ползващо се със закрила по силата на настоящото споразумение, не по-късно от датата на публикуване за целите на възражение, първата страна уведомява другата страна за възможността да представи коментари, при условие че въпросната процедура за възражение във връзка с евентуална закрила на съответното географско означение на третата страна започне след датата на влизане в сила на настоящото споразумение.
 4. По време на процедурата за възражение и проучването, посочени в член 14.24, всяка от страните може да обмисли доколко са приложими следните основания, за да не се изиска от тази страна да постави под закрила определено наименование като географско означение в приложение 14-Б:
 а)
 наименованието е в противоречие с име на сорт растения или порода животни и поради това има вероятност да въведе в заблуждение потребителя по отношение на истинския произход на продукта; и
 б)
 въпросното наименование е обичайно използвано във всекидневния език


text:
като общоприето наименование за съответната стока.
 5. Независимо от спецификациите на посоченото в параграф 1, буква а) географско означение, за срок от седем години от датата на влизане в сила на настоящото споразумение закрилата, предвидена по силата на настоящия подраздел, за конкретно географско означение на Европейския съюз от списъка в приложение 14-Б, не изключва, по отношение на стоката, определена с такова географско означение, възможността операции, включващи настъргване, рязане и опаковане, в т.ч. нарязване на порции и вътрешно опаковане, да бъдат извършвани на територията на Япония, при условие че въпросната стока е предназначена за японския пазар, но не и за целите на реекспорта.
 6. Не по-късно от три години след датата на влизане в сила на настоящото споразумение страните подлагат на преглед прилагането на разпоредбите на параграф 5 с оглед постигане на взаимно приемливо решение преди края на седемгодишния период, посочен в същия параграф.
 ЧЛЕН 14.26
 Обхват на използване на географските означения
 1. Всяко лице може да използва всяко географско означение, ползващо се със закрила по силата на настоящия подраздел, при условие че въпросното използване е свързано със стоките, определени с посоченото географско означение, и е съобразено с обхвата на предоставената закрила по силата на настоящото споразумение.
 2. След като дадено географско означение на една от страните се ползва със закрила по силата на настоящото споразумение в другата страна, законното използване на такова защитено наименование не предполага нито регистрация на неговите ползватели, нито допълнителни разходи в другата страна.
 ЧЛЕН 14.27
 Връзка с търговските марки
 1. В случай че географско означение се ползва със закрила по силата на настоящия подраздел, всяка от страните трябва да откаже регистрацията на търговска марка, чието използване има вероятност да въведе в заблуждение по отношение на качеството на стоката, при условие че заявка за регистрация на търговската марка е подадена след посочената в параграфи 2 и 3 приложима дата за закрила на географското означение на въпросната територия (94). Търговските марки, регистрирани в нарушение на настоящия параграф, се обявяват за недействителни.
 2. За географските означения, посочени в член 14.24 и включени в списък от приложение 14-Б към датата на влизане в сила на настоящото споразумение, приложимата дата за целите на закрилата е датата на влизане в сила на настоящото споразумение.
 3. За географските означения, посочени в член 14.30 и невключени в списък от приложение 14-Б към датата на влизане в сила на настоящото споразумение, приложимата дата за целите на закрилата е датата, на която влиза в сила изменението в приложение 14-Б.
 4. Страните признават, че наличието на по-ранна конфликтна търговска марка в една от страните не изключва напълно възможността за закрила по силата на настоящото споразумение на последващо географско означение за сходни стоки в тази страна (95).
 5. Когато една търговска марка е добросъвестно заявена или регистрирана — или когато правата върху търговска марка са придобити чрез добросъвестно използване — в някоя от страните преди дадено географско означение да получи закрила по силата на настоящото споразумение в тази страна, мерките, приети в изпълнение на настоящия подраздел, не накърняват допустимостта или действителността на регистрацията на търговската марка, или правото


text:
да се използва търговската марка, въз основа на това, че такава търговска марка е идентична или сходна с географското означение.
 ЧЛЕН 14.28
 Осигуряване на закрилата
 Всяка от страните разрешава на своите компетентни органи да предприемат подходящи мерки ex officio или по искане на заинтересована страна в съответствие със законовите и подзаконовите си разпоредби за закрила на географските означения, включени в списъка в приложение 14-Б.
 ЧЛЕН 14.29
 Изключения
 1. Независимо от разпоредбите на член 14.25, параграф 1, никоя от страните не позволява да се запази по-ранното използване на нейна територия на включено в списъка в приложение 14-Б конкретно географско означение на другата страна, определящо селскостопански продукт като сходна стока във връзка със стоки или услуги, след изтичането на преходен период от максимум седем години от началната дата на закрилата от първата страна на посоченото географско означение. Стоките, произведени в първата страна и засегнати от подобни употреби, трябва да носят ясно и видимо означение на истинския географски произход.
 2. Независимо от разпоредбите на член 14.25, параграф 1, с изключение на случаите, в които е приложим член 24, параграф 4 от Споразумението ТРИПС, никоя от страните не позволява да се запази по-ранното използване на нейна територия на включено в списъка в приложение 14-Б конкретно географско означение на другата страна, определящо вино, спиртна или друга алкохолна напитка като сходна стока във връзка със стоки или услуги, след изтичането на преходен период от максимум пет години от датата на закрилата от първата страна на посоченото географско означение. Стоките, произведени в първата страна и засегнати от подобни употреби, трябва да носят ясно и видимо означение на истинския географски произход.
 3. Всяка от страните може да определи практическите условия, при които посочената в параграфи 1 и 2 употреба ще бъде разграничавана от географското означение на нейна територия, предвид необходимостта да се гарантира, че потребителите не се въвеждат в заблуждение.
 4. Посоченият в параграф 1 преходен период не се прилага, ако използването на географското означение за съответната стока, произведена на територията на другата страна, както е посочено в параграф 1, не е съобразено с относимите законови и подзаконови актове от списъка в приложение 14-А, приложими на територията на тази страна.
 5. Настоящият подраздел по никакъв начин не накърнява правото на което и да е лице при извършване на търговската си дейност да използва името на това лице или името на предшественика на това лице в стопанската дейност, с изключение на случаите, в които въпросното име се използва по начин, който въвежда в заблуждение обществеността.
 ЧЛЕН 14.30
 Изменение на списъците на географските означения
 1. Страните постигат съгласие относно възможността за изменение в съответствие с член 14.53, параграфи 3 и 4 на списъците на географските означения в приложение 14-Б след приключването на процедурата за възражение и след като бъдат проучени географските означения в съответствие с посоченото в член 14.24 по удовлетворителен и за двете страни начин.
 2. Разпоредбите на член 14.25, параграф 4 се прилагат по отношение на добавянето на наименование, което да бъде поставено под закрила като географско означение, в приложение 14-Б.
 3. Настоящият подраздел по никакъв начин не


text:
задължава която и да е от страните да предоставя закрила на географско означение на другата страна, което не се ползва или е престанало да се ползва със закрила в съответствие със законите и подзаконовите разпоредби на другата страна. Всяка от страните уведомява другата страна, в случай че дадено географско означение престане да се ползва със закрила на територията на страната по произход.
 4. По искане на една от страните, страните провеждат консултации във връзка с изменението на приложение 14-Б по отношение на всякакви въпроси, които засягат продължаването на закрилата на географските означения, включени в списъка в посоченото приложение, с оглед постигане на взаимно приемливо решение.
 ПОДРАЗДЕЛ 4
 Промишлени дизайни (96)
 ЧЛЕН 14.31
 Промишлени дизайни
 1. Всяка от страните предоставя закрила на независимо създадените промишлени дизайни, които са нови и оригинални, в т.ч. дизайните на част от продукт (97), без значение дали въпросната част може да се отдели от продукта. Тази закрила се осигурява чрез регистрация и предоставя изключително право на притежателите в съответствие с разпоредбите на настоящия член.
 2. Когато дизайнът е приложен към или включен в продукт, който е част от съставен продукт, той се смята за нов и оригинален при следните обстоятелства (98):
 а)
 ако, след като бъде включена в съставния продукт, съответната част остава видима при обичайната употреба (99) на този продукт, и
 б)
 доколкото въпросните видими особености на частта отговарят на изискванията за новост и оригиналност.
 3. Всяка от страните може да предвиди ограничени изключения по отношение на закрилата на промишлените дизайни по начин, който е съобразен с разпоредбата на член 26, параграф 2 от Споразумението ТРИПС.
 4. Разпоредбите на настоящия член се прилагат, без да се засягат разпоредбите на настоящата глава или на законите и подзаконовите нормативни актове на всяка от страните, свързани с друга интелектуална собственост, включително нерегистрираните външни изгледи на продукти, търговски марки или други отличителни знаци и патенти.
 5. Всяка от страните гарантира, че притежателят на ползващ се със закрила промишлен дизайн има като минимум правото да попречи на трети страни да произвеждат, продават, внасят или изнасят без съгласието на притежателя артикули, към които е приложен или включен дизайн, който е идентичен или сходен с ползващия се със закрила дизайн, когато такова действие се предприема с търговска цел.
 6. Всяка от страните предвижда, че лицето, подаващо заявка за регистрация на промишлен дизайн, може да поиска от компетентния орган дизайнът да остане непубликуван за период, определен от заявителя, който не надвишава периода, предвиден в нейните законови и подзаконови разпоредби.
 7. Всяка от страните гарантира, че общият срок на закрила за промишлените дизайни е не по-кратък от 20 години.
 ПОДРАЗДЕЛ 5
 Нерегистриран външен изглед на продуктите
 ЧЛЕН 14.32
 Нерегистриран външен изглед на продуктите
 1. Страните признават, че закрила на външния изглед на продуктите може да се осигури с помощта на законодателството в областта на промишлените дизайни, авторското право или предотвратяването на нелоялната конкуренция.
 2. Всяка от страните предвижда съответни правни средства, за да се предотврати използването на нерегистрирания външен изглед на конкретен продукт, ако това използване е следствие от копирането на нерегистрирания външен изглед


text:
на продукта, доколкото такива са предвидени в нейните законови и подзаконови актове. Подобно използване включва като минимум предлагането за продажба, пускането на пазара, вноса или износа на продукта (100).
 3. Продължителността на закрилата, която се предоставя за нерегистрирания външен изглед на продукт, е като минимум три години в съответствие с приложимите законови и подзаконови разпоредби на страните.
 ПОДРАЗДЕЛ 6
 Патенти
 ЧЛЕН 14.33
 Патенти
 1. Всяка от страните гарантира, че отделните патенти предоставят на притежателите си изключителни права:
 а)
 когато патентованият обект е продукт — да попречат на трети страни без съгласието на притежателя да произвеждат, използват, предлагат за продажба (101), продават или изнасят за тези цели въпросния продукт, а също
 б)
 когато патентованият обект е процес — да попречат на трети страни без съгласието на притежателя да използват процеса, както и да използват, предлагат за продажба, продават или изнасят за тези цели като минимум продукта, получен пряко чрез този процес.
 2. Всяка от страните може да предвиди ограничени изключения от изключителните права, предоставяни от конкретен патент, при условие че подобни изключения не влизат в излишно противоречие с обичайната употреба на патента и не накърняват излишно законните интереси на притежателя на патента, при отчитане на законните интереси на трети страни.
 3. Страните признават значението на осигуряването на система за единна патентна закрила, включително единна съдебна система в рамките на съответната тяхна територия.
 4. Страните продължават да си сътрудничат с цел хармонизиране в още по-голяма степен на материалното патентно право в международен план, наред с другото, по отношение на гратисния период, по-ранните права на ползвателите и публикуването на патентните заявки в процес на проучване.
 5. Страните отдават дължимото внимание на сътрудничеството с цел подобряване на взаимното използване на резултатите от проучвания и експертизи, като основаващите се на Договора за патентно коопериране и всяка друга употреба (102), с което да се даде възможност на заявителите да получават патентите по ефективен и бърз начин, без да се засяга съответната им патентна експертиза по същество.
 ЧЛЕН 14.34
 Патенти и обществено здраве
 1. Страните признават значението на Декларацията от Доха относно Споразумението ТРИПС и общественото здраве, приета на 14 ноември 2001 г. от Министерската конференция на СТО. При тълкуването и прилагането на правата и задълженията, произтичащи от разпоредбите на настоящата глава, страните гарантират съгласуваността с тази декларация.
 2. Страните се придържат към Решението на Общия съвет на СТО от 30 август 2003 г. относно прилагането на параграф 6 от Декларацията от Доха относно Споразумението ТРИПС и общественото здраве и допринасят за неговото прилагане.
 ЧЛЕН 14.35
 Удължаване на срока на предоставената с патент закрила на фармацевтични продукти (103) и селскостопански химични продукти (104)
 По отношение на издадените патенти за изобретения, свързани с фармацевтични продукти или селскостопански химични продукти, всяка от страните предвижда, по реда и условията на приложимите нейни законови и подзаконови нормативни актове, удължаване на срока на закрила с периода, през който дадено патентовано изобретение не може да бъде обработвано поради процес на одобрение за пускане на пазара. Считано от датата на подписване на настоящото споразумение, в съответните законови и подзаконови нормативни актове на всяка от


text:
страните се предвижда максимален компенсаторен срок от пет години (105).
 ПОДРАЗДЕЛ 7
 Търговски тайни и неразгласени данни за изпитвания или други данни
 ЧЛЕН 14.36
 Обхват на защитата на търговските тайни
 1. Всяка от страните гарантира в своите законови и подзаконови нормативни актове адекватна и ефективна защита на търговските тайни в съответствие с член 39, параграф 2 от Споразумението ТРИПС.
 2. За целите на настоящия член и на подраздел 3 от раздел В:
 а)
 „търговска тайна“ означава информация, която:
 i)
 е секретна в смисъл, че като цяло или в точната си конфигурация и сбор от компоненти не е общоизвестна или лесно достъпна за лица от средите, които обичайно се занимават с въпросния вид информация;
 ii)
 има търговска стойност, защото е секретна, а също така
 iii)
 е била предмет на обосновани при дадените обстоятелства действия от страна на законно контролиращото информацията лице с цел запазването ѝ в тайна; а
 б)
 „притежател на търговска тайна“ означава всяко лице, под чийто законен контрол е дадена търговска тайна.
 3. За целите на настоящия член и на подраздел 3 от раздел В, всяка от страните предвижда, в съответствие със своите законови и подзаконови разпоредби, че най-малкото следното поведение трябва да се счита за противоречащо на добросъвестните търговски практики:
 а)
 придобиването на търговска тайна без съгласието на притежателя на търговската тайна, когато това придобиване е извършено неправомерно или, като друга възможност, чрез неразрешен достъп до или присвояване или копиране на документи, предмети, материали, вещества или електронни документи под законния контрол на притежателя на търговската тайна, които съдържат търговската тайна или от които тя може да бъде извлечена;
 б)
 използването или разгласяването на търговска тайна, когато се извършва без съгласието на притежателя на търговската тайна от лице, за което е установено, че отговаря на едно от следните условия:
 i)
 да е придобило търговската тайна по някой от начините, посочени в буква а);
 ii)
 да е в нарушение на споразумение за поверителност или всякакво друго задължение за неразгласяване на търговската тайна, с намерение за недобросъвестно извличане на печалба или за ощетяване на притежателя на търговската тайна, или
 iii)
 да е в нарушение на договорно или всякакво друго задължение за ограничаване използването на търговската тайна, с намерение за недобросъвестно извличане на печалба или за ощетяване на притежателя на търговската тайна; а също така
 в)
 придобиването, използването или разгласяването на търговска тайна, когато се извършват от лице, което към момента на придобиването, използването или разгласяването е знаело или, предвид конкретните обстоятелства, би трябвало да знае (106), че търговската тайна е била получена пряко или непряко от друго лице, разгласявало търговската тайна по някой от начините, посочени в буква б), включително когато едно лице е подвело друго лице да извърши действията, посочени в буква б).
 4. Настоящият подраздел по никакъв начин не изисква от която и да било от страните да счита някое от следните видове поведение за противоречащо на добросъвестните търговски практики или да обвърже въпросните видове поведение с прилагането на мерките, процедурите и правните средства за защита, посочени в подраздел 3 от раздел В:
 а)
 независимото откриване или създаване на


text:
относимата информация от дадено лице;
 б)
 обратния инженеринг на даден продукт от лице, което законно притежава този продукт и за което няма правнообвързващо задължение да ограничава придобиването на относимата информация;
 в)
 придобиването, използването или разгласяването на информацията, която се изисква и е разрешена по силата на нейните приложими законови и подзаконови разпоредби;
 г)
 използването от служители на техния опит и умения, честно придобити в хода на изпълнение на обичайните им трудови им задължения, или
 д)
 разгласяването на информация при упражняване на правото на свобода на изразяване на мнение и на информация.
 ЧЛЕН 14.37
 Обработка на данните от изпитвания в рамките на процедурата за одобрение за пускане на пазара
 1. Всяка от страните не позволява на заявителите за получаване на одобрение за пускане на пазара на фармацевтични продукти (107), използващи нови активни фармацевтични съставки, да разчитат или да се позовават на неразгласени данни от изпитвания или други данни, представени пред компетентния орган на тази страна от първия заявител, за определен период от време, който започва да тече от датата на одобрение на заявлението. Считано от датата на влизане в сила на настоящото споразумение, в приложимите законови и подзаконови нормативни актове на всяка от страните се предвижда този период да бъде не по-кратък от шест години.
 2. Ако някоя от страните изисква като условие за одобрение на пускането на пазара на селскостопански химически продукти (108), използващи нови химични съставки, представянето на неразгласени данни от изпитвания или други данни, които са плод на значителни усилия, то тази страна гарантира, че в съответствие с относимите ѝ законови и подзаконови разпоредби, заявителите за одобрение за пускане на пазара:
 а)
 са лишени от възможността да разчитат или да се позовават на такива данни, представени пред нейния компетентен орган от първия заявител, за период от най-малко 10 години, който започва да тече от датата на одобрение на заявлението, или
 б)
 са задължени в общия случай да представят пълен набор от данни от изпитванията, дори в случаите, когато е налице по-ранно заявление за същия продукт, за период от най-малко 10 години, който започва да тече от датата на одобрение на по-ранното заявление.
 ПОДРАЗДЕЛ 8
 Нови сортове растения
 ЧЛЕН 14.38
 Нови сортове растения
 Всяка от страните предоставя закрила на новите сортове на всички растителни родове и видове в съответствие с правата и задълженията си по Конвенцията UPOV от 1991 г.
 ПОДРАЗДЕЛ 9
 Нелоялна конкуренция
 ЧЛЕН 14.39
 Нелоялна конкуренция
 1. Всяка от страните предоставя ефективна закрила срещу актове на нелоялна конкуренция в съответствие с Парижката конвенция (109).
 2. Във връзка със съответните системи на Европейския съюз и на Япония за управление на техните имена на домейни (110) по отношение на домейни от първо ниво с код за страна (ccTLD), трябва да бъдат на разположение подходящи правни средства за защита (111) в съответствие със съответните техни законови и подзаконови разпоредби поне в случаите, в които дадено лице недобросъвестно, с намерение за извличане на печалба, регистрира или държи правата върху име на домейн, което е идентично или подвеждащо сходно с търговска марка.
 3. Всяка от страните осигурява ефективна защита срещу неразрешеното използване


text:
на търговските марки чрез прилагането на член 6е, параграф 2 от Парижката конвенция.
 РАЗДЕЛ В
 Правоприлагане
 ПОДРАЗДЕЛ 1
 Общи разпоредби
 ЧЛЕН 14.40
 Правоприлагане — общи положения
 1. Страните потвърждават поетите от тях ангажименти по силата на Споразумението ТРИПС, и по-специално залегналите в част III от него. Всяка от страните предвижда следните допълнителни мерки, процедури и правни средства за защита (112), необходими за гарантиране на прилагането на правата върху интелектуална собственост. Мерките, процедурите и правните средства за защита се прилагат на справедлива и равна основа, не са ненужно сложни или скъпоструващи и не налагат неразумни срокове или неоправдани забавяния.
 2. Посочените в параграф 1 мерки, процедури и правни средства за защита са ефективни, пропорционални и възпиращи (113) и се прилагат по такъв начин, че да се избегне създаването на пречки пред законната търговия и да се осигури защита срещу злоупотребата с тях.
 3. Всяка от страните полага всички разумни усилия за:
 а)
 насърчаване на създаването на публични или частни консултативни групи за решаване като минимум на въпроси, свързани с фалшифицирането и пиратството, както и за
 б)
 гарантиране на вътрешната координация и улесняване на съвместните действия на своите компетентни органи, имащи отношение към прилагането на правата върху интелектуална собственост, в зависимост от наличните ресурси на всеки от тях.
 ЧЛЕН 14.41
 Лица, имащи право да търсят правна защита
 Всяка от страните признава като лица, имащи право да изискват прилагането на мерките, процедурите и правните средства за защита, посочени в настоящия раздел:
 а)
 носителите на права върху интелектуална собственост в съответствие със законовите и подзаконовите разпоредби на тази страна;
 б)
 притежателите на търговска тайна, посочени в член 14.36, както и
 в)
 всички други лица и субекти, доколкото това е разрешено по силата на нейните законови и подзаконови разпоредби и е в съответствие с тях.
 ПОДРАЗДЕЛ 2
 Правоприлагане — гражданскоправни средства за защита (114) (115)
 ЧЛЕН 14.42
 Мерки за запазване на доказателствата
 1. Съдебните органи на всяка от страните разполагат с правомощието да разпореждат незабавни и ефективни временни мерки за запазване на съответните доказателства за предполагаемото нарушение, в съответствие с процедури, които гарантират защитата на поверителната информация, доколкото това е целесъобразно.
 2. Съдебните органи на всяка от страните разполагат с правомощието да приемат по целесъобразност временни мерки inaudita altera parte, и по-специално когато всяко забавяне би нанесло непоправима вреда на носителя на правото или когато има очевиден риск да бъдат унищожени доказателства.
 3. В случаите на нарушения на права върху интелектуална собственост всяка от страните предвижда възможността в хода на гражданското съдебно производство нейните съдебни органи да разполагат с правомощието да разпореждат изземване или друг вид задържане на съмнителни стоки, както и на материали и инструменти, имащи отношение към извършеното нарушение, а също така на оригиналите или копия на документните доказателства, имащи отношение към извършеното нарушение.
 ЧЛЕН 14.43
 Право на информация
 Без да се засягат законодателните разпоредби на съответната страна относно предоставянето на привилегии, защитата на поверителността на източниците на информация или обработката на личните данни, всяка от страните предвижда възможността в хода на гражданското съдебно производство във връзка с прилагането на права върху интелектуална


text:
собственост нейните съдебни органи да разполагат с правомощието, при обосновано искане от страна на носителя на правата, да разпоредят нарушителят или предполагаемият нарушител да предостави, поне за целите на събирането на доказателствен материал, на носителя на правата или на съдебните органи информацията от значение, която е предвидена в приложимите в страната законови и подзаконови нормативни актове и която се намира във владението или под контрола на нарушителя или предполагаемия нарушител. Подобна информация може да включва информация относно всяко лице, причастно към който и да е аспект на нарушението или твърдяното нарушение, и относно средствата за производство или каналите за разпространение на стоките или услугите, които са или за които се твърди, че са предмет на нарушение, включително идентифицирането на трети лица, за които се твърди, че са замесени в производството и разпространението на такива стоки или услуги, и относно техните канали за разпространение.
 ЧЛЕН 14.44
 Временни и обезпечителни мерки
 1. Всяка от страните гарантира, че по искане на ищеца съдебните органи могат да издадат съдебно определение срещу предполагаемия нарушител, чието предназначение е да се предотврати евентуално непосредствено предстоящо нарушение на право върху интелектуална собственост или да се забрани — временно, а когато е приложимо, и под условие за налагане на периодична имуществена санкция, когато това е предвидено в нейните законови и подзаконови нормативни актове — продължаването на твърдените нарушения на това право или тяхното продължаване да се обвърже с условие за внасяне на обезпечение с цел да се гарантира съответно обезщетение за носителя на правото. Съдебно определение може да бъде издадено — при същите условия, когато е целесъобразно — и срещу трета страна (116), попадаща под юрисдикцията на съответния съдебен орган и чиито услуги се използват за нарушаване на право върху интелектуална собственост.
 2. Съдебно определение може също така да се издаде с цел да се разпореди изземването или предаването на стоки, за които има съмнение, че нарушават конкретно право върху интелектуална собственост, така че да се предотврати тяхното навлизане или движение по търговските канали.
 3. В случай на твърдяно нарушение, извършено в търговски мащаби, всяка от страните гарантира, че ако ищецът докаже, че са налице обстоятелства, поради които е вероятно да бъде възпрепятстван да получи обезщетение за вреди, нейните съдебни органи могат да разпоредят като обезпечителна мярка налагането на запор или възбрана върху движимото и недвижимото имущество на предполагаемия нарушител, включително върху банковите му сметки и другите му активи.
 ЧЛЕН 14.45
 Коригиращи мерки
 1. Всяка от страните гарантира, че съдебните ѝ органи могат да разпоредят, по искане на ищеца и без да се засяга дължимото на носителя на правото обезщетение за причинени вреди вследствие на нарушението, най-малкото окончателното изтегляне от търговските канали — или унищожаването, — освен при извънредни обстоятелства, и то без всякаква компенсация, на стоките, за които те са установили, че нарушават конкретно право върху интелектуална собственост. Ако счетат това за целесъобразно, съдебните органи могат да разпоредят също така унищожаването на материали и средства, използвани предимно при създаването или производството на такива стоки.
 2. Съдебните органи на всяка от страните разполагат с правомощието да разпоредят изпълнението на


text:
тези мерки да бъде за сметка на нарушителя, освен ако са посочени особени причини за отклонение от това правило.
 ЧЛЕН 14.46
 Съдебни определения
 Всяка от страните гарантира, че когато със съдебно решение е установено нарушение на конкретно право върху интелектуална собственост, съдебните органи на тази страна могат да издадат съдебно определение, което цели да се забрани продължаването на нарушението, срещу нарушителя, както и, когато е целесъобразно, срещу трета страна (117), попадаща под юрисдикцията на съответния съдебен орган и чиито услуги се използват за нарушаване на конкретно право върху интелектуална собственост.
 ЧЛЕН 14.47
 Обезщетение за вреди
 1. Всяка от страните предвижда възможността в хода на съответното гражданско съдебно производство нейните съдебни органи да разполагат с правомощието да разпоредят на нарушител, който съзнателно или имайки достатъчно основания да знае за това, е извършил действие, с което са нарушени права върху интелектуална собственост, да заплати на носителя на правото обезщетение в адекватен размер, който да компенсира вредата, претърпяна от носителя на правото в резултат на нарушението.
 2. При определянето на размера на обезщетенията във връзка с нарушаване на права върху интелектуална собственост съдебните органи на всяка от страните могат да вземат предвид, наред с другото, всяко законосъобразно средство за измерване на стойността, което може да бъде посочено от носителя на правата и може да включва пропуснатите ползи.
 3. Всяка от страните може да предвиди в своите законови и подзаконови нормативни актове конкретни презумпции (118) във връзка с определянето на размера на посочените в параграф 1 обезщетения за вреди.
 ЧЛЕН 14.48
 Съдебни разноски и разходи
 Всяка от страните предвижда, че нейните съдебни органи разполагат с правомощието да разпоредят, когато е целесъобразно, при приключването на гражданско съдебно производство във връзка с нарушения на права върху интелектуална собственост, загубилата спора страна в производството да заплати на спечелилата страна в производството съдебните разноски или такси и съответните адвокатски хонорари, или всякакви други разходи, предвидени в законовите и подзаконовите разпоредби на въпросната страна.
 ЧЛЕН 14.49
 Презумпция за авторство или собственост
 1. Всяка от страните гарантира, че е достатъчно името на автора на литературно или художествено произведение да е посочено върху произведението по обичайния начин, за да се смята авторът за такъв, освен ако има доказателства за противното, и съответно да има правото да започне производство за нарушени права.
 2. Всяка от страните може да прилага параграф 1 mutatis mutandis спрямо носителите на права, сродни на авторското право, по отношение на техния обект на закрила.
 ПОДРАЗДЕЛ 3
 Прилагане на закрилата срещу присвояването на търговски тайни
 ЧЛЕН 14.50
 Гражданскоправни процедури и средства за защита
 1. Всяка от страните предвижда подходящо гражданско производство и съответни правни средства за защита, които да бъдат на разположение на притежателите на търговска тайна с цел предотвратяване на придобиването, използването или разгласяването на търговска тайна и получаване на правна защита, когато това придобиване, използване или разгласяване се извършва по начин, противоречащ на добросъвестните търговски практики.
 2. Всяка от страните предвижда, в съответствие с нейните закони и подзаконови разпоредби, че нейните съдебни органи разполагат с правомощието да разпоредят да не се разрешава на страните, техните адвокати и


text:
други заинтересовани лица в съответното гражданско производство да използват или разгласят търговска тайна или предполагаема търговска тайна, която съдебните органи са идентифицирали като поверителна (119), в отговор на надлежно обосновано заявление на заинтересована страна, и която тези страни, адвокати и други лица са узнали в резултат на участието си в такова гражданско производство.
 3. В съответните граждански производства всяка от страните предвижда, че нейните съдебни органи разполагат най-малкото със следните правомощия:
 а)
 да издадат съдебно предписание с цел предотвратяване на придобиването, използването или разгласяването на търговската тайна по начин, противоречащ на добросъвестните търговски практики;
 б)
 да разпоредят лицето, което е знаело или е трябвало да знае (120), че придобива, използва или разгласява търговска тайна по начин, противоречащ на добросъвестните търговски практики, да заплати на притежателя на търговската тайна обезщетение съобразно действителните вреди, претърпени в резултат на такова придобиване, използване или разгласяване на търговската тайна;
 в)
 да предприемат специфични мерки за запазване на поверителността на търговска тайна или предполагаема търговска тайна, представена в гражданско съдебно производство, свързано с предполагаемото придобиване, използване и разгласяване на търговска тайна по начин, противоречащ на добросъвестните търговски практики. Такива специфични мерки могат да включват, в съответствие с нейните законови и подзаконови разпоредби, възможността за пълно или частично ограничаване на достъпа до определени документи, за ограничаване на достъпа до изслушвания и до съответните записи или протоколи от тях, както и за предоставяне на неповерителна версия на съдебно решение, в която пасажите, съдържащи търговски тайни, са отстранени или редактирани; а също така
 г)
 да налагат санкции на страните, техните адвокати и други заинтересовани лица в гражданските съдебни производства за нарушение на посочените в параграф 2 съдебни разпореждания по отношение на защитата на търговска тайна или предполагаема търговска тайна, представена в тези производства.
 4. От никоя от страните не се изисква да предвиди посочените в параграф 1 граждански съдебни производства и средства за защита за случаите, в които в съответствие с техните законови и подзаконови разпоредби е налице поведение, противоречащо на добросъвестните търговски практики, или са предприети действия за разкриването на неправомерно действие, закононарушение или незаконна дейност или да се защити правно признат законен интерес.
 ПОДРАЗДЕЛ 4
 Правоприлагане — гранични мерки
 ЧЛЕН 14.51
 Правоприлагане — гранични мерки
 1. По отношение на внасяните или изнасяните стоки (121) всяка от страните приема или запазва процедури, съгласно които даден носител на права може да подаде заявление с искане нейният митнически орган да преустанови вдигането на — или да задържи — стоки, за които има съмнение, че нарушават търговски марки, авторско право и сродните му права, географски означения (122), патенти, полезни модели, индустриален дизайн и права върху сортове растения (наричани по-нататък в настоящия член „съмнителни стоки“), на нейната митническа територия.
 2. Всяка от страните разполага с електронни системи за управление от страна на нейния митнически орган на заявленията, посочени в параграф 1, след като същите бъдат удовлетворени или вписани.
 3. Компетентният орган на всяка от страните взема решение за удовлетворяването или вписването на заявленията, посочени в параграф 1, в разумен срок от подаването на заявленията.
 4. Всяка от страните предвижда заявленията, посочени в


text:
параграф 1, да се прилагат по отношение на многократни доставки.
 5. По отношение на внасяните или изнасяните стоки митническият орган на всяка от страните разполага с правомощието да предприема действия по своя инициатива за преустановяване вдигането или за задържане на съмнителните стоки на митническата територия на тази страна (123).
 6. Член 4.9 обхваща откриването на съмнителните стоки, предмет на настоящия член.
 7. Без да се засягат нейните законови и подзаконови разпоредби, свързани с неприкосновеността на личния живот или поверителността на информацията, всяка от страните може да оправомощи своя митнически орган да предостави на носителя на права информация за стоките, включително тяхното описание и количества, а ако са известни — името и адреса на изпращача, вносителя, износителя или получателя, както и за страната на произход на стоките, чието вдигане е преустановено или които са задържани.
 8. Всяка от страните може да приеме или запази в сила процедури, посредством които нейните компетентни органи да могат, в рамките на разумен срок след започване на процедурите, описани в параграфи 1 и 5, да установят дали съмнителните стоки са предмет на нарушение. В този случай компетентните органи следва да разполагат с правомощието да разпоредят унищожаването на стоките, за които е формално установено, че са предмет на нарушение. Всяка от страните може да има действащи процедури, позволяващи унищожаването на съмнителни стоки да се извършва, без да е необходимо формалното установяване на нарушението, когато засегнатите лица са съгласни или не се противопоставят на унищожаването.
 9. Ако някоя от страните поиска от носителите на правата да поемат разходите, които реално са направени за съхранението или унищожаването на стоките, чието вдигане е преустановено или които са задържани в съответствие с параграфи 1 и 5, тези разходи трябва да съответстват на предоставените услуги по съхранение или унищожаване на стоките.
 10. Не може да съществуват задължения за прилагането на настоящия член при вноса на стоки, предлагани на пазара в друга държава от носителя на правото или с негово съгласие. Всяка от страните може да изключи от прилагането на настоящия член малките количества стоки с нетърговски характер, съдържащи се в личния багаж на пътниците.
 11. Консултациите по член 4.3, параграф 4 имат също така за предмет граничните мерки, предприемани от всяка от страните съгласно настоящия член.
 12. Митническите органи на страните могат да си сътрудничат по отношение на граничните мерки срещу нарушенията на интелектуалната собственост, попадащи в обхвата на настоящия подраздел.
 13. Без да се засягат отговорностите на Комитета по интелектуалната собственост, посочени в член 14.53, Комитетът по правилата за произход и митническите въпроси по член 4.14 може да обмисли възможността за сътрудничество с оглед:
 а)
 обмен на информация от общ характер във връзка със случаите на изземване на стоки, предмет на нарушение, или съмнителни стоки, както и с оглед
 б)
 провеждане на диалог по специфични теми от общ интерес, отнасящи се до:
 i)
 информация от общ характер във връзка с използването на системите за управление на риска за откриване на съмнителни стоки, а също до
 ii)
 информация от общ характер във връзка с анализа на риска при борбата срещу стоки, предмет


text:
на нарушение.
 РАЗДЕЛ Г
 Сътрудничество и институционални разпоредби
 ЧЛЕН 14.52
 Сътрудничество
 1. Страните, като признават все по-голямото значение на закрилата на интелектуалната собственост при по-нататъшното насърчаване на търговията и инвестициите между тях, си сътрудничат по отношение на интелектуалната собственост, включително чрез обмен на информация за отношенията на конкретната страна с трети държави по въпроси, свързани с интелектуалната собственост, в съответствие със законовите и подзаконовите разпоредби на всяка от тях и в зависимост от наличните ресурси.
 2. За целите на параграф 1 сътрудничеството може да включва обмен на информация, споделяне на опит и умения, както и всяка друга форма на сътрудничество или дейности, които могат да бъдат договорени между страните. Подобно сътрудничество може да обхваща такива области, като например:
 а)
 новостите в политиката в областта на интелектуалната собственост във вътрешен и международен план;
 б)
 системите за администриране и регистрация на интелектуалната собственост;
 в)
 образователните дейности и дейностите за повишаване на осведомеността във връзка с интелектуалната собственост;
 г)
 въпросите на интелектуалната собственост от значение за:
 i)
 малките и средните предприятия;
 ii)
 научната, технологичната и иновационната дейност, а също така за
 iii)
 създаването, трансфера и разпространението на технологии;
 д)
 политиките, предполагащи използването на интелектуалната собственост за целите на научните изследвания, иновациите и икономическия растеж;
 е)
 прилагането на многостранните споразумения в областта на интелектуалната собственост, като например сключените или администрираните под егидата на СОИС;
 ж)
 техническата помощ за развиващите се държави;
 з)
 най-добрите практики, проекти и програми, свързани с борбата с нарушенията на правата върху интелектуална собственост, както и
 и)
 проучването на възможността за по-нататъшна работа с оглед полагането на съвместни усилия в борбата с нарушенията на правата върху интелектуална собственост в световен мащаб.
 3. Страните се стремят да си сътрудничат по отношение на дейностите за подобряване на регулаторната рамка на интелектуалната собственост в международен план, включително като насърчават последващата ратификация на съществуващите международни споразумения и допринасят за хармонизирането, администрирането и прилагането в международен план на правата върху интелектуална собственост, както и във връзка с дейностите в рамките на международни организации, в т.ч. СТО и СОИС.
 ЧЛЕН 14.53
 Комитет по интелектуалната собственост
 1. Комитетът по интелектуалната собственост, създаден по силата на член 22.3 (наричан по-нататък в настоящия член „комитетът“), отговаря за ефективното прилагане и действие на разпоредбите на настоящата глава.
 2. Комитетът има следните функции:
 а)
 подлага на преглед и следи за прилагането и действието на разпоредбите на настоящата глава;
 б)
 обменя информация относно новостите в законодателството и в политиките, свързани с географските означения, както и по всеки друг въпрос от взаимен интерес в областта на географските означения, включително всякакви въпроси, произтичащи от приложимите изисквания на спецификациите на географските означения, включени в приложение 14-Б, по отношение на тяхната закрила в съответствие с настоящото споразумение;
 в)
 обсъжда всякакви въпроси, свързани с интелектуалната собственост, с цел подобряване на закрилата на интелектуалната собственост и на прилагането на правата върху интелектуална собственост и с цел насърчаване на ефикасното и прозрачно администриране на системите за интелектуална собственост;
 г)
 докладва за своите констатации и резултатите от обсъжданията пред Съвместния комитет, а също така
 д)
 изпълнява други функции, евентуално делегирани му


text:
от Съвместния комитет на основание член 22.1, параграф 5, буква б).
 3. Комитетът отправя препоръки към Съвместния комитет във връзка с изменения на приложение 14-A и приложение 14-Б по искане на някоя от страните.
 4. Всяка от страните разглежда всяко искане на другата страна във връзка с изменение на приложение 14-Б, в съответствие с член 14.30.
 5. Комитетът може да кани представители на имащите отношение субекти — различни от страните, — включително от частния сектор, с нужните експертни познания по въпросите, които ще бъдат предмет на обсъждане.
 ЧЛЕН 14.54
 Изключения във връзка със сигурността
 За целите на настоящата глава, член 73 от Споразумението ТРИПС се инкорпорира в настоящото споразумение и става неразделна част от него, mutatis mutandis.
 ЧЛЕН 14.55
 Уреждане на спорове
 Редът за уреждане на спорове, предвиден в глава 21, не е приложим по отношение на член 14.52.
 ГЛАВА 15
 КОРПОРАТИВНО УПРАВЛЕНИЕ
 ЧЛЕН 15.1
 Цели
 1. Страните признават значението на наличието на ефективна рамка за корпоративно управление за постигане на икономически растеж чрез добре функциониращи пазари и стабилни финансови системи, основани на прозрачност, ефективност, доверие и лоялност.
 2. Всяка от страните взема подходящи мерки за развиване на ефективна рамка за корпоративно управление на своята територия, като признава, че въпросните мерки ще привлекат и поощрят инвестициите чрез повишаване на доверието на инвеститорите и подобряване на конкурентоспособността, което от своя страна ще позволи да се оползотворят по най-добрия начин възможностите, които предоставят поетите от всяка от тях ангажименти във връзка с достъпа до пазара.
 3. Без да се ограничава способността на всяка от страните да разработи своя собствена правна, институционална и регулаторна рамка по отношение на корпоративното управление на дружествата, регистрирани за борсова търговия, страните се ангажират да спазват принципите и да се придържат към разпоредбите на настоящата глава, доколкото те улесняват достъпа на всяка от тях до пазарите на другата страна, както е предвидено в настоящото споразумение.
 4. Страните си сътрудничат по въпросите, свързани с развитието на ефективна рамка за корпоративно управление, които попадат в обхвата на настоящата глава.
 ЧЛЕН 15.2
 Определения
 За целите на настоящата глава:
 а)
 „управителен съвет“ означава управителният орган на дружество, регистрирано за борсова търговия, компетентен да взема решения във връзка с надзора над дейността на дружеството, чиито членове (директори) се избират, като правило от акционерите на дружеството, за да управляват дружеството;
 б)
 „корпоративно управление“ означава съвкупността от отношения между ръководството на дружеството, неговия управителен съвет, неговите акционери и другите заинтересовани лица; то осигурява също така структурата, чрез която бива управлявано и контролирано съответното дружество, по-специално като определя по какъв начин се набелязват целите на дружеството и средствата за постигането на тези цели, както и като следи за изпълнението им;
 в)
 „рамка за корпоративно управление“ на една от страните означава принципите и правилата с обвързващ или необвързващ характер, отнасящи се до корпоративното управление на дружества, регистрирани за борсова търговия, така както са приложими в съответствие с компетентностите и законодателството на тази страна, а
 г)
 „дружество, регистрирано за борсова търговия“ означава юридическо лице, чиито акции са регистрирани или се котират за публична търговия на фондов или регулиран


text:
пазар на една от страните, в съответствие със законодателството на тази страна.
 ЧЛЕН 15.3
 Общи принципи
 1. Страните признават важната роля на рамката за корпоративно управление за своевременното и точно разгласяване на всички съществени въпроси, касаещи дружествата, регистрирани за борсова търговия, попадащи под юрисдикцията на едната от тях, включително финансовото състояние, резултатите от дейността, собствеността и управлението на тези дружества.
 2. Страните признават също така важната роля на рамката за корпоративно управление за осигуряване на подходяща отчетност на ръководството и на управителния съвет пред акционерите, на отговорно вземане на решения от страна на управителния съвет въз основа на независима и обективна преценка, както и еднакво третиране на акционерите от един и същ клас.
 3. За по-голяма яснота се уточнява, че посочените в членове 15.4 и 15.5 разпоредби на рамката за корпоративно управление на всяка от страните могат да бъдат изпълнявани чрез правно обвързващи механизми или чрез незадължителни средства, например въз основа на принципа „изпълнение или обяснение“.
 4. Всяка от страните може да предвиди, че някои принципи или правила за корпоративно управление не се прилагат за определени дружества (124) в случаи, обосновани с обективни и недискриминационни критерии, като например ранен етап от развитието или големина на дружеството.
 ЧЛЕН 15.4
 Права на акционерите и функции, свързани със собствеността
 1. Рамката за корпоративно управление на всяка от страните включва разпоредби, имащи за цел да се осигури закрилата и да се улесни ефективното упражняване на правата на акционерите в дружествата, регистрирани за борсова търговия. Тези права включват, когато е приложимо, участие и гласуване на общо събрание, както и избиране и освобождаване на членовете на управителния съвет в съответствие със структурата за корпоративно управление на дружеството, с цел да се даде възможност на акционерите да осъществяват надзор над поведението на управителния съвет (125) и да участват при вземането на важни решения в дружеството.
 2. Рамката за корпоративно управление на всяка от страните включва разпоредби, имащи за цел да се поощри разгласяването на информация относно контрола върху дружеството, която може да бъде особено ценна и полезна за инвеститорите. Тази информация включва, например, капиталовата структура, с посочване на различните класове акции, когато е целесъобразно, преките и непреките дялови участия, които се считат за значими, и специалните права на контрол.
 ЧЛЕН 15.5
 Функции на управителния съвет
 За да може рамката за корпоративно управление на всяка от страните да поощри отговорното вземане на решения от страна на управителния съвет, тя включва разпоредби, имащи за цел, както следва:
 а)
 ефективното наблюдение на управлението от страна на управителния съвет въз основа на независима и обективна преценка, което може да бъде постигнато, например, чрез ефективно използване на достатъчно на брой независими директори (126);
 б)
 осигуряване на отчетността на управителния съвет пред акционерите, а също така
 в)
 осигуряване на разгласяване в достатъчна степен на информация от значение за инвеститорите, например по отношение на състава на управителния съвет, комисиите към управителния съвет и независимостта на директорите.
 ЧЛЕН 15.6
 Поглъщане на дружества
 Всяка от страните предвижда правила и процедури за поглъщането на дружества, регистрирани за борсова търговия. Тези правила и процедури имат за цел да


text:
се даде възможност на тези сделки да се извършват на прозрачни цени и при справедливи условия.
 ЧЛЕН 15.7
 Уреждане на спорове
 Редът за уреждане на спорове, предвиден в глава 21, не е приложим по отношение на разпоредбите на настоящата глава.
 ГЛАВА 16
 ТЪРГОВИЯ И УСТОЙЧИВО РАЗВИТИЕ
 ЧЛЕН 16.1
 Контекст и цели
 1. Страните признават значението на насърчаването на развитието на международната търговия по начин, който допринася за устойчивото развитие, в името на благосъстоянието на настоящите и бъдещите поколения, като вземат под внимание програмата „Дневен ред 21“, приета от Конференцията на ООН по околна среда и развитие на 14 юни 1992 г., Декларацията на МОТ за основните принципи и права в областта на труда и механизма за нейното прилагане, приети от Международната конференция по труда на 18 юни 1998 г., Плана за изпълнение, приет на Световната среща на върха по въпросите на устойчивото развитие на 4 септември 2002 г., Декларацията на министрите, озаглавена „Създаване, на национално и международно равнище, на благоприятна среда за постигането на пълна и продуктивна трудова заетост и достойни условия на труд за всички, и нейното влияние върху устойчивото развитие“ приета от Икономическия и социален съвет на ООН на 5 юли 2006 г., Декларацията на МОТ относно социалната справедливост за справедлива глобализация, приета от Международната конференция по труда на 10 юни 2008 г., заключителния документ на Конференцията на ООН по въпросите на устойчивото развитие, озаглавен „Бъдещето, което искаме“, приет от Общото събрание на ООН на 27 юли 2012 г., и заключителния документ на срещата на високо равнище на ООН за приемане на програмата за развитие за периода след 2015 г., озаглавена „Да преобразим света: програма до 2030 г. за устойчиво развитие“ и приета от Общото събрание на ООН на 25 септември 2015 г.
 2. Страните признават приноса на настоящото споразумение за насърчаване на устойчивото развитие, чиито взаимно подсилващи се компоненти са икономическото развитие, социалното развитие и опазването на околната среда. Страните освен това признават, че настоящата глава има за цел да бъдат укрепени търговските връзки и сътрудничеството между страните по начини, които насърчават устойчивото развитие, а не да бъдат хармонизирани стандартите за околната среда или трудовите стандарти на страните.
 ЧЛЕН 16.2
 Право на регулиране и равнища на защита
 1. Като признава правото на всяка от страните да определя свои политики и приоритети в областта на устойчивото развитие, да установява свои собствени равнища на вътрешна закрила на околната среда и на труда, както и да приема или съответно изменя своите приложими законови и подзаконови разпоредби по начин, съответстващ на поетите от нея ангажименти по отношение на международно признатите стандарти и международните споразумения, по които тя е страна, всяка от страните се стреми да гарантира, че нейните законови и подзаконови разпоредби и свързаните политики предвиждат високи равнища на закрила на околната среда и на труда, а също така непрекъснато да усъвършенства въпросните законови и подзаконови разпоредби и залегналите в тях равнища на закрила.
 2. Страните се ангажират да не насърчават търговията или инвестициите чрез отслабване или понижаване на нивото на закрила, предоставена по силата на съответните техни законови и подзаконови


text:
разпоредби в областта на околната среда или труда. За тази цел страните не могат да се отказват от прилагането, нито по друг начин да допускат дерогации от въпросните законови и подзаконови разпоредби, нито да ги прилагат неефективно посредством системни или повтарящи се действия или бездействие, по начин, който се отразява неблагоприятно на търговията или инвестициите между тях.
 3. Страните не могат да използват съответните свои законови и подзаконови разпоредби в областта на околната среда или труда по начин, който представлява средство за своеволна или неоправдана дискриминация спрямо другата страна, или прикрито ограничение на международната търговия.
 ЧЛЕН 16.3
 Международни трудови стандарти и конвенции
 1. Страните признават пълната и продуктивна трудова заетост и достойните условия на труд за всички като елементи от ключово значение, за да се отговори на предизвикателствата в икономическата, трудовата и социалната сфера. Страните също така признават значението, което отдават на насърчаването на развитието на международната търговия по начин, който допринася за пълна и продуктивна трудова заетост и достойни условия на труд за всички. В този контекст страните обменят мнения и информация по свързани с търговията въпроси от взаимен интерес в областта на труда по време на заседанията на Комитета по търговията и устойчивото развитие, създаден по силата на член 22.3, и — доколкото е целесъобразно — в рамките на други форуми.
 2. Страните потвърждават отново задълженията си, произтичащи от членството (127) в Международната организация на труда (наричана по-нататък„МОТ“). Страните освен това потвърждават отново съответните свои ангажименти във връзка с Декларацията на МОТ за основните принципи и права в областта на труда и механизма за нейното прилагане. Страните съответно се ангажират да спазват, утвърждават и прокарват в своите закони и подзаконови нормативни актове и практики международно признатите принципи, свързани с основните трудови права, а именно:
 а)
 свобода на сдружаване и ефективно признаване на правото на колективно трудово договаряне;
 б)
 премахване на всички форми на принудителен или задължителен труд;
 в)
 ефективно премахване на детския труд, както и
 г)
 премахване на дискриминацията в областта на заетостта и професиите.
 3. Всяка от страните полага по своя собствена инициатива трайни и целенасочени усилия с оглед ратификацията на основните конвенции на МОТ и на други конвенции на същата организация, които всяка от страните счита за целесъобразно да ратифицира.
 4. Страните обменят информация за това какво е положението с ратифицирането на конвенциите и протоколите на МОТ, в т.ч. основните конвенции на МОТ, във всяка от тях.
 5. Всяка от страните потвърждава отново своите ангажименти във връзка с ефективното въвеждане в нейните закони, подзаконови нормативни актове и практики на разпоредбите на съответно ратифицираните от Япония и държавите — членки на Европейския съюз, конвенции на МОТ.
 6. Страните признават, че не може да се прави позоваване на нарушаването на посочените в параграф 2 международно признати принципи, отнасящи се до основните трудови права, или то да се използва по друг начин като законно сравнително предимство, и че трудовите стандарти следва да не се използват за протекционистки търговски цели.
 ЧЛЕН 16.4
 Многостранни споразумения в областта на околната среда
 1. Страните подчертават значението на многостранните споразумения в областта на околната


text:
среда, и по-специално на онези от тях, по които и двете са страна, като средство за управление на многостранна основа в областта на околната среда, позволяващо на международната общност да се справи с предизвикателствата, свързани с околната среда, в световен или регионален мащаб. Страните също така подчертават значението, което има постигането на взаимно допълване между търговията и околната среда. В този контекст страните обменят мнения и информация по свързани с търговията въпроси от взаимен интерес в областта на околната среда по време на заседанията на Комитета по търговията и устойчивото развитие и — доколкото е целесъобразно — в рамките на други форуми.
 2. Всяка от страните потвърждава отново ангажимента си да въвежда ефективно в своите закони, подзаконови нормативни актове и практики разпоредбите на многостранните споразумения в областта на околната среда, по които тя е страна.
 3. Всяка от страните обменя информация с другата страна относно положението в тази страна и постигнатия напредък по отношение на ратификацията, приемането или одобрението на, или присъединяването към, многостранни споразумения в областта на околната среда, включително относно техните изменения, с които всяка от страните счита за целесъобразно да се обвърже, както и относно прилагането на подобни споразумения.
 4. Страните потвърждават значението, което отдават на постигането на крайната цел на Рамковата конвенция на Обединените нации по изменение на климата, съставена в Ню Йорк на 9 май 1992 г. (наричана по-нататък „РКООНИК“), за справяне с непосредствената заплаха, каквато представлява изменението на климата, и важната роля на търговията за тази цел. Страните потвърждават отново ангажиментите си във връзка с ефективното прилагане на РКООНИК и на Парижкото споразумение, съставено в Париж на 12 декември 2015 г. от Конференция на страните по РКООНИК на нейното 21-во заседание. Страните си сътрудничат с цел да способстват за положителния принос на търговията за прехода към ниски емисии на парникови газове и устойчиво на климатичните изменения развитие. Страните се ангажират да работят заедно с цел предприемане на действия за справяне с предизвикателствата, породени от изменението на климата, с оглед постигане на крайната цел на РКООНИК и на целта на Парижкото споразумение.
 5. Настоящото споразумение по никакъв начин не възпрепятства която и да било от страните да приема или запазва в сила мерки за прилагане на многостранните споразумения в областта на околната среда, по които тя е страна, при условие че тези мерки не се прилагат по начин, който може да представлява средство за своеволна или неоправдана дискриминация спрямо другата страна или прикрито ограничение на търговията.
 ЧЛЕН 16.5
 Търговия и инвестиции, благоприятстващи устойчивото развитие
 Страните признават значението, което отдават на увеличаването на приноса на търговията и инвестициите за постигането на целта за устойчиво развитие в неговото икономическо, социално и екологично измерение. В тази връзка страните:
 а)
 признават значението на принципите, отнасящи се до основните трудови права, достойните условия на труд за всички и основните ценности, като свободата, човешкото достойнство, социалната справедливост, сигурността и недискриминацията, за устойчивото икономическо и социално развитие и ефективността, както и значението, което отдават на стремежа към по-добро интегриране на тези принципи в политиките в областта на търговията и инвестициите;
 б)
 се