text:
въздухоплавателни средства на Швейцария и на държави — членки на ЕС (ЕИП).
 В съответствие с Наредбата за CO2 в сила към датата на влизане в сила на настоящото споразумение Швейцария отговаря за администрирането на следните оператори на въздухоплавателни средства:
 —
 операторите, имащи валиден лиценз за въздухоплавателна дейност, издаден от Швейцария, или
 —
 операторите с най-големи предвидени разпределени въздухоплавателни емисии в Швейцария в рамките на свързаните СТЕ.
 Съгласно член 25а от Директива 2003/87/ЕО компетентните органи на държавите — членки на ЕС (ЕИП), носят отговорност за всички задачи във връзка с администрирането на разпределените им оператори на въздухоплавателни средства, включително и задачите във връзка със СТЕ на Швейцария (например получаването на проверените доклади за емисиите, обхващащи въздухоплавателните дейности както в ЕС, така и в Швейцария, разпределянето, издаването и прехвърлянето на квоти за емисии, спазването на изискванията и правоприлагането).
 Европейската комисия съгласува двустранно със швейцарските компетентни органи предаването на съответната документация и информация.
 Швейцарските компетентни органи отговарят за всички задачи във връзка с администрирането на разпределените на Швейцария оператори на въздухоплавателни средства, включително и задачите във връзка със СТЕ на ЕС (например получаването на проверените доклади за емисиите, обхващащи въздухоплавателните дейности както в ЕС, така и в Швейцария, разпределянето, издаването и прехвърлянето на квоти за емисии, спазването на изискванията и правоприлагането).
 Швейцарските компетентни органи съгласуват двустранно с Европейската комисия предаването на съответната документация и информация.
 По-специално Европейската комисия гарантира да се прехвърли на оператори на въздухоплавателни средства, администрирани от Швейцария, количеството безплатно разпределени квоти от квотите за емисии на ЕС.
 В случай на двустранно споразумение относно администрирането на полети, извършвани с използване на летище EuroAirport Базел-Мюлуз-Фрайбург, което не предполага изменение на Директива 2003/87/ЕО, Европейската комисия улеснява, доколкото е необходимо, прилагането на такова споразумение, стига това да не води до двойно отчитане.
 По-специално швейцарските компетентни органи прехвърлят на операторите на въздухоплавателни средства, администрирани от държави — членки на ЕС (ЕИП), количеството безплатно разпределени швейцарски квоти за емисии.
 Това е предвидено в:
 —
 член 39, параграф 1а от Закона за CO2;
 —
 Член 46г и приложение 14 към Наредбата за CO2
 в сила към датата на влизане в сила на настоящото споразумение.
 15.
 Предаване на квоти
 При оценка на съответствието на операторите на въздухоплавателни средства въз основа на количеството предадени квоти, компетентните органи на държавите — членки на ЕС (ЕИО), на първо място вземат предвид емисиите, обхванати от СТЕ на Швейцария, и използват останалото количество предадени квоти при вземане предвид на емисиите, обхванати от СТЕ на ЕС.
 При оценка на съответствието на операторите на въздухоплавателни средства въз основа на количеството предадени квоти, компетентните органи на Швейцария на първо място вземат предвид емисиите, обхванати от СТЕ на ЕС, и използват останалото количество предадени квоти при вземане предвид на емисиите, обхванати от СТЕ на Швейцария.
 16.
 Правоприлагане
 Страните прилагат разпоредбите на своите СТЕ по отношение на операторите на въздухоплавателни средства, които не изпълняват задълженията си в съответната СТЕ, независимо дали съответният оператор се администрира от компетентен орган на ЕС (ЕИП) или от швейцарски компетентен орган, в случай че правоприлагането от администриращия орган по отношение на този оператор


text:
изисква допълнително действие.
 17.
 Административно разпределяне на операторите на въздухоплавателни средства
 В съответствие с член 25а от Директива 2003/87/ЕО в списъка на операторите на въздухоплавателни средства, публикуван от Европейската комисия в съответствие с член 18а, параграф 3 от Директива 2003/87/ЕО, се посочва за всеки оператор на въздухоплавателни средства коя е администриращата държава, включително Швейцария.
 Операторите на въздухоплавателни средства, които са разпределени за пръв път на Швейцария след влизането в сила на настоящото споразумение, започват да се администрират от Швейцария от дата след 30 април от годината на разпределяне и преди 1 август от годината на разпределяне.
 Двете страни си сътрудничат за споделяне на съответната документация и информация.
 Разпределянето на даден оператор на въздухоплавателни средства не засяга обхващането на този оператор на въздухоплавателни средства от съответната СТЕ (т.е. оператор в обхвата на СТЕ на ЕС и администриран от швейцарския компетентен орган има същата степен на задължения в рамките на СТЕ на ЕС, както в рамките на СТЕ на Швейцария, и обратното).
 18.
 Условия и ред за прилагането
 Всякакви допълнителни условия и ред, необходими за организацията на работата и сътрудничеството в рамките на обслужване на едно гише на титуляри на партиди за въздухоплавателни квоти за емисии, се разработват и приемат от Съвместния комитет след подписване на настоящото споразумение в съответствие с членове 12, 13 и 22 от настоящото споразумение. Те се прилагат от датата, на която настоящото споразумение се прилага.
 19.
 Съдействие от Евроконтрол
 Във връзка с клаузите за въздухоплаването от настоящото споразумение Европейската комисия включва Швейцария в мандата, даден на Евроконтрол, по отношение на СТЕ на ЕС.
 В. Основни критерии за регистрите
 СТЕ на всяка от страните включва регистър и дневник на трансакциите, които са в съответствие със следните основни критерии във връзка с механизмите и процедурите за сигурност, както и във връзка с откриването и управлението на партиди.
 Основни критерии във връзка с механизмите и процедурите за сигурност
 В регистрите и дневниците на трансакциите са защитени поверителността, целостта, наличието и автентичността на съхранените в системата данни. За тази цел страните прилагат следните механизми за сигурност:
 Основни критерии
 За достъп до партидите се изисква да има двуфакторен механизъм за идентификация на всички потребители, имащи достъп до съответната партида.
 Изисква се механизъм за подписване на трансакциите както при тяхното иницииране, така и при одобряването им. Кодът за потвърждение се изпраща на потребителите по различен от обичайния канал за връзка.
 Всяка от изброените по-долу операции се инициира от едно лице и се одобрява от друго лице (принцип на 4-те очи):
 —
 всички извършвани от администратор операции, освен ако са в сила обосновани изключения съгласно Техническите стандарти за свързването (LTS);
 —
 всички прехвърляния на единици, освен ако с алтернативна мярка се постига същото равнище на сигурност.
 Създава се система за уведомления, която да предупреждава потребителите при извършване на операции с техните партиди и наличности.
 Прилага се минимален 24-часов интервал между инициирането на прехвърляне и неговото изпълнение, така че всички потребители да получат информация и да могат да спрат прехвърляне, за което се подозира, че е незаконно.
 Швейцарският администратор и централният администратор на Съюза предприемат

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
стъпки за информиране на потребителите за техните отговорности във връзка със сигурността на системите им (напр. персонални компютри, мрежи) и във връзка с боравенето с данни/работата в интернет.
 Що се отнася до квотите, емисиите за 2020 г. могат да бъдат обхванати само от квоти, издадени през периода 2013 г.—2020 г.
 Основни критерии във връзка с откриването и управлението на партиди
 Основни критерии
 Откриване на партида на оператор/партида за отпуснати квоти на оператор
 Заявлението на оператор или компетентен орган с искане за откриване на партида на оператор/партида за отпуснати квоти на оператор се представя пред националния администратор (в случая на Швейцария — Федералната служба по околната среда, FOEN). Заявлението съдържа достатъчно информация за идентифициране на инсталацията, попадаща в обхвата на СТЕ, както и подходящ идентификатор (ID) на инсталацията.
 Откриване на партида на оператор на въздухоплавателни средства/партида за отпуснати квоти на оператор на въздухоплавателни средства
 Всеки оператор на въздухоплавателни средства, попадащ в обхвата на СТЕ на Швейцария и/или на СТЕ на ЕС, има една партида на оператор на въздухоплавателни средства/партида за отпуснати квоти на оператор на въздухоплавателни средства. Този вид партиди на администрираните от швейцарския компетентен орган оператори на въздухоплавателни средства се поддържа в швейцарския регистър. Заявлението от оператора на въздухоплавателни средства или негов упълномощен представител се представя пред националния администратор (в случая на Швейцария — FOEN) в рамките на 30 работни дни от одобрението на мониторинговия план на оператора на въздухоплавателни средства или от неговото прехвърляне от държава — членка на ЕС, на швейцарските власти. Заявлението съдържа уникалния код (уникалните кодове) на въздухоплавателните средства, които се експлоатират от заявителя и попадат в СТЕ на Швейцария и/или на СТЕ на ЕС.
 Откриване на лична партида/лична партида за отпуснати квоти
 Заявлението за откриване на лична партида/лична партида за отпуснати квоти се представя пред националния администратор (в случая на Швейцария — FOEN). То съдържа достатъчна информация за идентифициране на титуляря на партидата/заявителя и включва най-малко следното:
 —
 за физически лица: доказателство за самоличността и данни за връзка;
 —
 за юридически лица:
 —
 копие от търговския регистър или
 —
 документите за учредяване на юридическото лице и документ, доказващ регистрацията на юридическото лице,
 —
 свидетелство за съдимост на физическото лице, а за юридическо лице — свидетелство за съдимост на неговите директори.
 Упълномощени представители/представители по партидата
 За всяка партида има поне един упълномощен представител/представител по партидата, определен от бъдещия титуляр на партидата. Упълномощените представители/представителите по партидата инициират трансакции и други процеси от името на титуляря на партидата. При определяне на упълномощения представител/представителя по партидата се предоставя следната информация за упълномощения представител/представителя по партидата:
 —
 име и данни за връзка,
 —
 документ за самоличност,
 —
 свидетелство за съдимост.
 Проверка на документите
 Всяко копие на документ, представено като доказателство при откриване на лична партида/лична партида за отпуснати квоти или при определяне на упълномощен представител/представител по партида, трябва да е заверено като копие, което е вярно с оригинала. Копията на документи, издадени извън държавата, изискваща копието, трябва да бъдат легализирани. Датата на заверка или легализиране, ако е необходимо, не трябва да предхожда с повече от три месеца датата на заявлението.


text:
Отказ за откриване или актуализиране на партида или за определяне на упълномощен представител/представител по партида
 Националният администратор (в случая на Швейцария — FOEN) може да откаже да открие или да актуализира партида или да определи упълномощен представител/представител по партида, при условие че отказът е разумен и обоснован. Отказът се обосновава най-малко с едно от следните основания:
 —
 предоставените информация и документи са непълни, неактуални или неточни поради друга причина или фалшиви,
 —
 евентуалният представител е обект на разследване или е бил осъден през предходните пет години за измама, включваща квоти или единици по Протокола от Киото, пране на пари, финансиране на тероризъм или други тежки престъпления, за които партидата може да се използва като инструмент,
 —
 основания съгласно националното право или правото на Съюза.
 Редовен преглед на информацията относно партидите
 Титулярите на партиди незабавно докладват на националния администратор (в случая на Швейцария — FOEN) за всяка промяна в данните за партидата или потребителя, като това се придружава от своевременно изпращане на информация съгласно изискванията на националния администратор, отговарящ за одобряване на актуализацията на съответната партида.
 Поне веднъж на всеки три години националният администратор проверява дали информацията, представена във връзка с дадена партида, продължава да е пълна, актуална, точна и достоверна, и при необходимост изисква от титуляря на партидата уведомление за настъпили промени.
 Преустановяване на достъпа до партида
 Достъпът до партиди може да бъде преустановен в случай на нарушение на която да е разпоредба на член 3 от настоящото споразумение относно регистрите или в случай на висящо разследване на възможно нарушение на тези разпоредби.
 Поверителност и предоставяне на информация
 Информацията, включително наличностите по всички партиди, всички извършени трансакции, уникалният идентификационен код на квотите и уникалната числова стойност на серийния номер на единиците по Протокола от Киото, които се притежават или са засегнати от трансакция и се съдържат в дневника на ЕС на трансакциите (EUTL) или в швейцарския допълнителен дневник на трансакциите (SSTL), в регистъра на Съюза, в швейцарския регистър и във всеки друг регистър на страна по Протокола от Киото, се счита за поверителна.
 При поискване такава поверителна информация може да бъде предоставена на съответните публични органи, ако искането има легитимна цел и е обосновано, необходимо и пропорционално за целите на разследване, разкриване, наказателно преследване, данъчно администриране, правоприлагане, одитиране и финансов надзор за предотвратяване и борба срещу измамите, прането на пари, финансирането на тероризъм, други сериозни престъпления, манипулиране на пазара или други нарушения на правото на Съюза или националното законодателство на държава — членка на ЕИП, или на Швейцария, както и за осигуряване на доброто функциониране на СТЕ на ЕС и на СТЕ на Швейцария.
 Г. Основни критерии за тръжните платформи и тръжните дейности
 Организациите, провеждащи търгове за квоти в СТЕ на страните, отговарят на посочените по-долу основни критерии и провеждат търговете в съответствие с тези основни критерии.
 Основни критерии
 1.
 Организацията, която провежда търга, се избира чрез процес, осигуряващ прозрачност, пропорционалност, равно третиране, недискриминация и конкуренция между различните потенциални тръжни платформи, въз основа на законодателството на Съюза или националното законодателство в областта на обществените поръчки.
 2.
 Провеждащата търга организация е


text:
оправомощена за такава дейност и разполага с необходимите гаранции за извършване на действията си; тези гаранции включват, наред с другото, както механизми за идентифициране и справяне с потенциалните отрицателни последици от евентуални конфликти на интереси и с рисковете, на които е изложен пазарът, така и прозрачни и недискреционни правила и процедури за обективно и надлежно провеждане на търговете и достатъчни финансови ресурси за улесняване на правилното функциониране.
 3.
 Достъпът до търговете подлежи на минимални изисквания за адекватни надлежни проверки на клиентите, за да се осигури, че участниците няма да навредят на провеждането на търговете.
 4.
 Тръжният процес е предсказуем, по-специално по отношение на времето и последователността на продажбите, както и на прогнозните количества предлагани квоти. Основните елементи на метода за тръжна продажба, включително графика, датите и прогнозните количества продавани квоти, се публикуват на уебсайта на организацията, натоварена с тръжната продажба, поне един месец преди да започне търгът. Всяка значима корекция също се обявява предварително, колкото е възможно по-рано.
 5.
 Тръжната продажба на квотите се извършва с цел да се сведе до минимум евентуалното въздействие върху СТЕ на всяка от страните. Организацията, натоварена с провеждане на търговете, предприема необходимото, за да няма значително отклонение на клиринговите цени от съответната цена на квотите на вторичния пазар по време на тръжния период, което би показало несъвършенство на търговете. Методиката за определяне на това отклонение следва да бъде съобщена на компетентните органи, които упражняват надзорни функции на пазара.
 6.
 Цялата неповерителна информация във връзка с търговете, включително цялата нормативна уредба, указанията и формулярите, се публикува по открит и прозрачен начин. Резултатите от всеки проведен търг се публикуват веднага когато това е разумно осъществимо и включват съответната неповерителна информация. Поне веднъж годишно се публикуват доклади за резултатите от търговете.
 7.
 Тръжната продажба на квоти подлежи на адекватни правила и процедури за намаляване на риска от антиконкурентно поведение, пазарна злоупотреба, пране на пари и финансиране на тероризъм във връзка с търговете. Доколкото това е възможно, тези правила и процедури са не по-малко стриктни от приложимите правила и процедури по отношение на финансовите пазари в съответната правна уредба на страните. По-специално организацията, която провежда търговете, носи отговорност за въвеждане на мерки, процедури и процеси, осигуряващи честността на търговете. Тя също така упражнява мониторинг върху поведението на пазарните участници и уведомява компетентните публични органи в случай на антиконкурентно поведение, пазарна злоупотреба, пране на пари или финансиране на тероризъм.
 8.
 Провеждащата търговете организация и тръжната продажба на квоти са обект на адекватен надзор от страна на компетентните органи. Определените за тази цел компетентни органи имат необходимите правни компетенции и технически механизми за осъществяване на надзор върху:
 —
 организационната уредба и поведението на операторите на тръжни платформи;
 —
 организационната уредба и поведението на професионалните посредници, действащи от името на клиенти;
 —
 поведението и трансакциите на пазарните участници, за да се предотвратява злоупотреба с вътрешна информация и манипулиране на пазара;
 —
 трансакциите на пазарните участниците, за да се предотвратява прането на пари и финансирането на тероризъм.
 Доколкото е възможно, надзорът е не по-малко стриктен от надзора върху финансовите пазари съгласно съответната


text:
правна уредба на страните.
 Швейцария се стреми да използва частна организация за тръжната продажба на своите квоти в съответствие с правилата за обществените поръчки.
 Докато бъде сключен договор с такава организация и ако броят на квотите, подлежащи на тръжна продажба в дадена година, е под съответен фиксиран праг, Швейцария може да продължи да използва действащия механизъм за тръжна продажба, а именно провеждане на търгове от FOEN, при спазване на следните условия:
 1.
 прагът възлиза на 1 000 000 квоти, включително квотите, подлежащи на тръжна продажба за въздухоплавателни дейности;
 2.
 прилагат се основните критерии по точки 1—8, с изключение на критерии 1 и 2, докато последното изречение от критерий 5 и критерии 7 и 8 се прилагат само за FOEN, доколкото това е възможно.
 Основният критерий 3 се прилага заедно със следната разпоредба: достъпът за офериране на търгове за швейцарски квоти в съответствие с разпоредбите за тръжна продажба, които са били в сила към момента на подписване на настоящото споразумение, се гарантира за всички субекти в ЕИП, които се допускат да оферират на търговете в Съюза.
 Швейцария може да оправомощава за провеждане на търгове организации, които се намират в ЕИП.
 ПРИЛОЖЕНИЕ II
 ТЕХНИЧЕСКИ СТАНДАРТИ ЗА СВЪРЗВАНЕТО
 За да се приведе в действие свързването на СТЕ на ЕС със СТЕ на Швейцария, през май 2020 г. или възможно най-скоро след това се въвежда временно решение. Страните си сътрудничат, за да заменят възможно най-скоро това временно решение с постоянна връзка между регистрите.
 В Техническите стандарти за свързването (LTS) се посочват:
 —
 архитектурата на комуникационната връзка;
 —
 сигурността на преноса на данни;
 —
 списъкът на функциите (трансакции, съгласуване и др.);
 —
 дефинирането на уебуслугите;
 —
 изискванията за записване на данните;
 —
 работните разпоредби (помощен център, подпомагане);
 —
 планът за задействане на комуникационната връзка и процедурата за изпитване;
 —
 процедурата за изпитване на сигурността.
 В LTS е посочено, че администраторите трябва да предприемат всички разумно възможни стъпки за гарантиране, че швейцарският допълнителен дневник на трансакциите (SSTL), дневникът на ЕС на трансакциите (EUTL) и връзката са в работно състояние 24 часа в денонощието и 7 дни в седмицата и че прекъсванията на функционирането на SSTL, на EUTL и на връзката се свеждат до минимум.
 В LTS е посочено, че комуникациите между SSTL и EUTL се състоят от защитен обмен на съобщения за уебуслуги на базата на посочените по-долу технологии (1)1:
 —
 уебуслуги с използване на протокол за обмен на структурирана информация в компютърни мрежи (SOAP) или еквивалентен протокол;
 —
 базирана на хардуер виртуална частна мрежа (VPN);
 —
 XML (разширяем маркиращ език);
 —
 цифров подпис и
 —
 времеви мрежови протоколи.
 В LTS са определени допълнителни изисквания за сигурност на швейцарския регистър, SSTL, регистъра на Съюза и EUTL и те се документират в „план за управление по отношение на сигурността“. По-специално в LTS се посочва, че:
 —
 ако съществува съмнение, че сигурността на швейцарския регистър, SSTL, регистъра на Съюза или EUTL е компрометирана, двете страни незабавно се информират взаимно и преустановяват връзката между SSTL и EUTL;
 —
 при нарушение на сигурността страните се задължават незабавно да си обменят


text:
информацията. Доколкото има подробна техническа информация, в срок от 24 часа след нарушаване на сигурността администраторът на швейцарския регистър и централният администратор на Съюза си обменят доклад, описващ инцидента (дата, причина, последици, предприети мерки).
 Процедурата за изпитване на сигурността, която е определена в LTS, се изпълнява преди установяване на комуникационната връзка между SSTL и EUTL, както и когато е необходима нова версия или вариант на SSTL или EUTL.
 В допълнение към работната среда в LTS са предвидени две изпитвателни среди: изпитвателна среда за разработване и изпитвателна среда за приемане.
 Страните предоставят доказателства посредством администратора на швейцарския регистър и централния администратор на Съюза, че през предходните дванадесет месеца е направена независима оценка на сигурността на техните системи в съответствие с изискванията за сигурност, определени в LTS. Изпитването на сигурността, и по-специално изпитването за проникване, се извършва върху всички значими нови варианти на софтуера в съответствие с изискванията за сигурност, определени в LTS. Изпитването за проникване не се извършва от разработчика на софтуера или от подизпълнител на разработчика на софтуера.
 “
 (1) 1 Тези технологии се използват понастоящем за установяване на връзка между регистъра на Съюза и дневника на международните трансакции, както и между швейцарския регистър и дневника на международните трансакции.


text:
 Важна правна забележка
 |
 21998A1222(01)
 Официален вестник n° L 346 , 22/12/1998 стр. 0065 - 0071 специално чешко издание глава 11 том 30 стр. 139 - 145 специално испанско издание глава 11 том 30 стр. 139 - 145 специално унгарско издание глава 11 том 30 стр. 139 - 145 специално литвийско издание глава 11 том 30 стр. 139 - 145 LV.ES глава 11 том 30 стр. 139 - 145 MT.ES глава 11 том 30 стр. 139 - 145 PL.ES глава 11 том 30 стр. 139 - 145 SK.ES глава 11 том 30 стр. 139 - 145 специално словенско издание глава 11 том 30 стр. 139 - 145
 19981217Споразумениемежду Канада и Европейската общност за атомна енергия за сътрудничество в областта на ядрените изследванияПРАВИТЕЛСТВОТО НА КАНАДА,от една страна, наричано по-долу "Канада", иЕВРОПЕЙСКАТА ОБЩНОСТ ЗА АТОМНА ЕНЕРГИЯ,наричана по-долу "Общността", от друга страна,наричани по-долу "страните",като имат предвид важността на науката и технологиите за тяхното икономическо и социално развитие,като признават, че Канада и Общността изпълняват изследователски и технологични програми от общ интерес в редица области на ядрените изследвания и че могат да бъдат получени взаимни изгоди, ако страните улеснят по-нататъшното сътрудничество;като признават, че Споразумението за научно и технологично сътрудничество между Канада и Европейската общност, е влязло в сила на 26 февруари 1996 г.;като отбелязват, че има активно сътрудничество и информационен обмен в редица научни и технологични области по Рамковото споразумение между Канада и Европейските общности за търговско и икономическо сътрудничество, подписано през 1976 г.;като отбелязват, че налице е също активно сътрудничество и информационен обмен в областта на използването на ядрената енергия за мирни цели по Споразумението между правителството на Канада и Евратом за сътрудничество при използването на атомната енергия за мирни цели, подписано през 1959 г., както е изменено, наричано по-долу "Споразумението Канада/Евратом от 1959 г.";като потвърждават отново своите ангажименти за взаимно сътрудничество в областта на ядрените изследвания и развитие, както е предвидено в Споразумението Канада/Евратом от 1959 г.;като вземат предвид Декларацията за отношенията между Канада и Европейската общност, приета на 22 ноември 1990 г., както и Съвместната политическа декларация за отношенията между Канада и ЕС и Съвместния план за действие между Канада и ЕС от 17 декември 1996 г.;като отбелязват, че Канада и държавите-членки на Общността са страни по Договора за неразпространение на ядреното оръжие и членки на Международната агенция по атомна енергия;в желанието си да засилят сътрудничеството си в областта на мирното използване на ядрените изследвания, което не е насочено към експлозии и не служи за военни цели и да насърчат прилагането на резултатите от това сътрудничество в тяхна икономическа и социална полза,СЕ СПОРАЗУМЯХА ЗА СЛЕДНОТО:Член 1ЦелЦелта на настоящото споразумение е да насърчи и улесни сътрудничеството в области от общ интерес на мирното използване на ядрената енергия, което не е насочено към експлозии и не служи за военни цели, в случаи когато страните подпомагат научноизследователски и развойни дейности с цел напредък на науката и/или технологиите, които се отнасят към тези области на интерес.Член 2ДефиницииПо смисъла на настоящото споразумение:а) "дейност по сътрудничество" означава всяка дейност, която се извършва в съответствие с настоящото споразумение


text: и включва съвместни изследвания;б) "информация" означава научни или технически данни, резултати или методи за изследване и развитие, произтичащи от съвместните изследвания и всяка друга информация, считана за необходима от участниците, ангажирани в дейността по сътрудничество, включително по целесъобразност, от самите страни;в) "интелектуална собственост" има значението, дефинирано в член 2 от Конвенцията за учредяване на Световната организация за интелектуална собственост, съставена в Стокхолм на 14 юли 1967 г.;г) "съвместни изследвания" означава изследвания, които са финансово обезпечени от някоя или от двете страни и която включва сътрудничеството на участници, както от Канада, така и от Общността. Всички изследвания, извършвани в съответствие с настоящото споразумение, са съвместни изследвания;д) "участник" означава всяко физическо лице, юридическо лице, университет, изследователски институт и всеки друг орган и предприятие, участващи в съвместна дейност, включително самите страни.Член 3ПринципиСътрудничеството се осъществява съгласно приложимите закони и подзаконови разпоредби и въз основа на следните принципи:а) взаимна полза;б) реципрочни възможности за взаимен достъп до програмите и дейностите на двете страни, свързани с целите на настоящото споразумение;в) недискриминация;г) своевременен обмен на информация, която може да засяга действията на участниците в съвместните дейности;д) ефективна защита на интелектуалната собственост и справедливо споделяне на права върху интелектуална собственост;е) балансирано постигане на икономически и социални ползи от Канада и Общността с оглед на приноса към съвместните дейности, осъществен от съответните участници и/или страни.Член 4Области на сътрудничествоСътрудничеството може да бъде осъществявано в следните области на изследователската и развойна дейност:1. ядрена безопасност;2. управление на радиоактивните отпадъци, включително изхвърлянето им;3. извеждане от експлоатация на ядрени съоръжения;4. радиационна защита;5. безопасност на ядрени реактори;6. контрол на ядрен синтез.Член 5Условия на сътрудничествотоа) Сътрудничеството може да обхваща, но не се ограничава до следните дейности:1. участие на физически лица, юридически лица, включително самите страни, университети, изследователски институти и други органи или предприятия в изследователски проекти на другата страна или в договорени многостранни проекти, в съответствие с правилата за ръководство на такива проекти, при условие, че бъде дадено съгласие, ако такова се изисква, от трети участващи страни;2. конкретни двустранни проекти за съвместни изследвания, създадени от самите страни, по възможност на основата на договореност за изпълнение;3. общо използване на изследователски бази;4. обмен и предоставяне на информация и данни;5. обмен на справочни материали, образци, горива, оборудване и контролно-измервателни прибори;6. посещения и обмен на учени, инженери или друг подходящ персонал с цел участие в срещи, семинари, симпозиуми, работни срещи и други изследователски дейности, свързани със сътрудничеството по настоящото споразумение;7. обмен на информация за практиките, законите, подзаконовите разпоредби и програмите относно сътрудничеството по настоящото споразумение;8. други подобни дейности, които могат да бъдат взаимно определени от Съвместната комисия за научно и технологично сътрудничество в съответствие с приложимите политики и програми на страните.б) Освен ако не е договорено друго от страните, общи изследователски проекти се осъществяват в съответствие с настоящото споразумение, само след като участниците в даден проект са изготвили общ план за технологично управление, както е указано в приложението към настоящото споразумение.Член 6Съвместен комитет за научно и технологично сътрудничество (СКНТС)а) Настоящото споразумение се администрира от Съвместния комитет за научно и технологично сътрудничество, съставен от представители на всяка от страните.б) Функциите на Съвместния


text: комитет за научно и технологично сътрудничество са:1. насърчаване и преглед на дейностите, предвидени по настоящото споразумение;2. даване на разрешение за дейности, които попадат в член 5, буква а), точка 8, тъй като представляват сътрудничество, спрямо което се прилага настоящото споразумение;3. консултиране на страните относно засилване на сътрудничеството в съответствие с принципите, предвидени в настоящото споразумение;4. предоставяне ежегодно на доклад на страните относно нивото, състоянието и ефективността на сътрудничеството, осъществявано съгласно настоящото споразумение;5. преглед на ефикасното и ефективното функциониране на споразумението и разрешаване на всякакви спорове между страните във връзка с тълкуването на настоящото споразумение;6. поддържане на списък на лицата за връзка в дадена област на изследвания.в) СКНТС заседава приблизително веднъж годишно, като заседанията се провеждат алтернативно в Канада и в Общността. Могат да бъдат провеждани други заседания при взаимна договореност.г) Решенията на СКНТС се вземат с консенсус. На всяка среща се водят протоколи, в които се отбелязват решенията и главните обсъждани точки. Тези протоколи се съгласуват от лицата, избрани от всяка страна за общото председателство на заседанията. Годишният доклад на СКНТС се предоставя на Съвместния комитет за сътрудничество, създаден по Рамковото споразумение от 1976 г. между ЕО и Канада за търговско и икономическо сътрудничество и на съответните органи на всяка страна.Член 7Финансиранеа) Съвместните дейности се осъществяват при условие за наличие на средства и съгласно приложимите законови и подзаконови актове, политики и програми на Канада и Общността.б) Разходите, направени от участниците в съвместните дейности, предмет на настоящото споразумение, не изискват никакво прехвърляне на средства от едната на другата страна.Член 8Постъпване на персонал и оборудванеВсяка страна взема всички обосновани мерки и полага максимални усилия, в рамките на приложимите законови и подзаконови разпоредби да улесни постъпването и напускането от нейната територия на персонал, материали и оборудване на участника/участниците, ангажирани с използването или използвани при дейностите по сътрудничество съгласно настоящото споразумение.Член 9Разпространяване и използване на информацияРазпространяването и използването на информация и управлението, разпределянето и упражняването на права върху интелектуална собственост, което произтича от съвместните изследвания по настоящото споразумение са в съответствие със законовите и подзаконови разпоредби, приложими за всяка страна, и с принципите, предвидени в приложението, което представлява неразделна част от настоящото споразумение.Член 10Други споразумения и преходни разпоредбиа) Настоящото споразумение заменя и замества тези от разпоредбите на Рамковото споразумение между Канада и Европейските общности за търговско и икономическо сътрудничество, които уреждат съществуващото научно и технологично сътрудничество.б) Настоящото споразумение допълва разпоредбите на Споразумението от 1959 г. между Канада и Евратом.в) При условията на параграф 10, буква а), настоящото споразумение не накърнява други действащи споразумения или договорености между страните или някое споразумение или договореност между страните и трети страни.г) Дейностите, обхванати от действащи споразумения за секторно сътрудничество и меморандуми за разбирателство между страните продължават да попадат в обхвата на тези споразумения или меморандуми.д) При прекратяване на действащи споразумения за секторно сътрудничество и меморандуми за разбирателство между страните, както е предвидено в тези споразумения и меморандуми, страните преразглеждат ситуацията с оглед на включването на дейностите, обхванати от подобни споразумения и меморандуми в рамките на настоящото споразумение.Член 11Териториално прилаганеНастоящото споразумение се прилага, от една страна, за територията на


text: Канада, и от друга страна, за териториите, в които се прилага Договорът за създаване на Европейската общност за атомна енергия и при условията, предвидени в този Договор.Член 12Влизане в сила и прекратяванеа) Настоящото споразумение влиза в сила на датата, на която страните взаимно са си нотифицирали в писмена форма, че техните правни изисквания за влизане в сила на настоящото споразумение са изпълнени.б) Настоящото споразумение може да бъде изменяно със съгласието на страните. Измененията влизат в сила на датата, на която страните са си нотифицирали взаимно в писмена форма, че техните правни изисквания са изпълнени.в) Настоящото споразумение може да бъде прекратено по всяко време от всяка от страните с дванадесетмесечно писмено предизвестие. Изтичането на срока или прекратяването на споразумението не засяга валидността или срока на всякакви договорености, направени по него, или на всички конкретни права и задължения, които произтичат в съответствие с приложението към него.Член 13Настоящото споразумение е съставено в два екземпляра на датски, нидерландски, английски, фински, френски, немски, гръцки, италиански, португалски, испански и шведски език, като всички текстове са еднакво автентични.В доказателство за което долуподписаните упълномощени представители полагат подписите си под настоящото споразумение.Съставено в Отава на 17 декември 1998 година.За правителството на КанадаЗа Европейската общност за атомна енергия--------------------------------------------------19981217ПРИЛОЖЕНИЕПРИЛОЖЕНИЕ ЗА РАЗПРОСТРАНЯВАНЕТО И ИЗПОЛЗВАНЕТО НА ИНФОРМАЦИЯ И УПРАВЛЕНИЕТО, РАЗПРЕДЕЛЯНЕТО И УПРАЖНЯВАНЕТО НА ПРАВА ВЪРХУ ИНТЕЛЕКТУАЛНА СОБСТВЕНОСТI. Собственост, разпределяне и упражняване на права1. Участниците, които извършват съвместни изследвания разработват Съвместни планове за технологично управление (СПТУ), които съдържат като минимум, принципи по отношение на собствеността и използването, включително публикуването на информация и интелектуалната собственост (ИС), които предстои да бъдат създадени по време на съвместните изследвания [1]. Съвместните планове за технологично управление (СПТУ) могат се преглеждат от страните и се одобряват от отговарящата финансова агенция или ведомство на страната, която участва във финансирането на изследването, преди сключването на някакви конкретни договори за сътрудничество в изследователската и развойна дейност, за която се отнасят. Съвместните планове за технологично управление (СПТУ) се разработват, като се вземат предвид целите на съвместните изследвания, относителния принос на участниците, предимствата и недостатъците на лицензирането на териториален принцип или по области на използване, изискванията, наложени от приложимите правни разпоредби, необходимостта от процедури за разрешаване на спорове и други фактори, които се считат за подходящи от участниците. Правата и задълженията във връзка с изследванията и информацията, събрана посредством посещенията на изследователите по отношение на интелектуалната собственост (ИС) също се разглеждат в Съвместните планове за технологично управление (СПТУ).2. Информацията или интелектуалната собственост, създадени по време на съвместните изследвания, които не са разгледани в даден съвместен план за технологично управление (СПТУ), се разпределят в съответствие с принципите, предвидени в точка I.1, съгласно принципите, залегнали в този съвместен план за технологично управление (СПТУ). В случай на несъгласие, което не може да бъде решено посредством договорената процедура за разрешаване на спорове, такава неразпределена информация или интелектуална собственост е обща собственост на всички участници в съвместното изследване, от което е получена информацията или интелектуалната собственост и всеки участник, за който се прилага тази разпоредба има правото да използва подобна информация или интелектуална собственост за своя собствена търговска експлоатация без


text: географско ограничение.3. В съответствие с приложимите законови и подзаконови разпоредби, всяка страна гарантира, че другата страна и нейните участници могат да имат правата върху интелектуалната собственост, която е определена за тях в съответствие с принципите, предвидени в раздел I от настоящото приложение.4. Макар че поддържа условията на конкуренция в областите, попадащи в обхвата на споразумението, всяка страна се стреми да гарантира, че правата, придобити в съответствие със споразумението и договореностите, направени по него, се упражняват по начин, който насърчава по-специално:(i) разпространението и използването на създадената, разкритата, или предоставена по друг начин информация по споразумението;(ii) приемането и прилагането на международни стандарти.II. Работи, защитени с авторско правоАвторското право, принадлежащо на страните или на техните участници се третира в съответствие със Споразумението за свързаните с търговията аспекти на правата върху интелектуална собственост, администрирано от Световната търговска организация.III. Научни литературни разработкиБез да се засяга раздел IV, освен ако не е договорено друго в Съвместните планове за технологично управление (СПТУ), всяко публикуване на резултати от съвместно изследване ще се прави съвместно от участниците. В допълнение към предходното общо правило ще се прилага следната процедура:1. в случай на публикуване от дадена страна или публични органи на тази страна, на научни и технически списания, статии, доклади, книги, включително видеофилми и софтуер, в резултат от съвместно изследване в съответствие със споразумението, другата страна има право, с писменото съгласие на издателя, на валиден за целия свят, неизключителен, неотменяем, освободен от заплащане на възнаграждения лицензия за превод, възпроизвеждане, адаптиране и публично разпространение на подобни произведения;2. страните се стремят да разпространяват във възможно най-голяма степен произведения на литературата с научен характер, които са резултат от съвместно изследване в съответствие със споразумението и са публикувани от независими издатели;3. всички копия от защитените с авторско право произведения, които трябва да бъдат публично разпространявани и подготвени съгласно настоящата разпоредба указват имената на автора/авторите на разработката, освен ако авторът или авторите изрично откаже или откажат да бъдат посочени по име. Копията също съдържат ясно видим текст с благодарност за сътрудничеството, оказано от страните.IV. Неразкрита информацияА. Писмена информация1. Участниците посочват в най-ранния възможен момент и за предпочитане в Съвместните планове за технологично управление (СПТУ) информацията, която желаят да остане неразкрита във връзка с настоящото споразумение, като вземат предвид, между другото, следните критерии:- поверителността на информацията в смисъл, че тази информация не е общоизвестна или лесно достъпна със законни средства сред експертите в тази област, като едно цяло или в точната конфигурация или като комплект от съставните ѝ части,- фактическата или потенциална търговска стойност на информацията по силата на нейната поверителност;- предишна защита на информацията в смисъл, че тя е била предмет на мерки, които са били основателни с оглед на конкретните обстоятелства по отношение на лицето, което законово е разполагало с право на контрол за запазване на нейната поверителност.2. От участниците, нормално, не се изисква да предоставят неразкрита информация на страните. В случай че на страните стане известна такава информация, те зачитат нейния конфиденциален характер и тя не се разгласява допълнително от, в рамките на или между страните, без писменото съгласие на участника/участниците, на който/които принадлежи


text: информацията. Тези ограничения се прекратяват автоматично, когато подобна информация бъде разкрита от притежателя ѝ, без ограничение, на експертите в съответната област.3. Всяка страна гарантира, че неразкритата информация, съобщена между страните по споразумението и произтичащия ѝ конфиденциален характер се признава с готовност като такава от другата страна, например посредством подходящо маркиране или ограничителна легенда. Същото се прилага и за всяко възпроизвеждане на упоменатата информация, изцяло или частично.4. Неразкритата информация, съобщена съгласно споразумението и получена от другата страна, може да бъде разпространявана от получаващата страна на лица от получаващата страна или наети от нея и други заинтересовани отдели или служби на приемащата страна, упълномощени за конкретните цели на съвместното провеждано изследване, при условие че всяка разпространена по такъв начин информация е в съответствие с писмено споразумение за опазване на поверителността и се признава с готовност като такава, както е предвидено по-горе.5. С предварителното съгласие в писмена форма на страната, предоставяща неразкрита информация по споразумението, получаващата страна може да разпространява подобна неразкрита информация по-широко, отколкото се позволява в параграф 4. Страната сътрудничи при разработването на процедури за искане и получаване на предварително писмено съгласие за подобно по-широко разпространение и всяка страна дава подобно одобрение в степента, позволена от нейната вътрешна политика, подзаконови и законови разпоредби.Б. Недокументална, неразкрита информацияНедокументалната, неразкрита информация или друга поверителна или конфиденциална информация, предоставяна на семинари и други заседания, организирани съгласно споразумението или информацията, произтичаща от привличането на персонал, използването на бази или съвместни проекти, се третира от страните или техните участници съгласно принципите, определени в раздел IV.А, при условие обаче, че получателят на подобна неразкрита или друга поверителна или конфиденциална информация е бил осведомен предварително и в писмена форма за поверителния характер на информацията, която трябва да бъде съобщена.В. КонтролВсяка страна полага максимални усилия да гарантира, че неразкритата информация, получена от нея по споразумението се контролира, както е предвидено в него. Ако на някоя от страните стане известно, че тя няма да може или не може основателно да очаква, че ще спази разпоредбите за неразпространение от параграфи А и Б, тя незабавно информира страната, за която съществува вероятност да бъде засегната от разпространението. Участващите страни се консултират след това, за да определят съответния начин на действие.[1] Ориентировъчните характеристики на подобни съвместните планове за технологично управление (СПТУ) се съдържат в допълнението.--------------------------------------------------19981217ДопълнениеОриентировъчни характеристики на Съвместен план за технологично управление (СПТУ)Съвместният план за технологично управление (СПТУ) представлява конкретен договор, който трябва да бъде сключен между участниците в съвместно изследване, определящ съответните им права и задължения. Във връзка с правата върху интелектуална собственост, Съвместният план за технологично управление (СПТУ), обикновено, inter alia, се отнася за: собствеността, защитата, правата на потребителя за целите на изследователската и развойна дейност, използването и разпространението, включително договореностите за съвместна публикация, правата и задълженията на гостуващи изследователи и процедурите за решаване на спорове. Съвместният план за технологично управление (СПТУ) може също да се отнася за информацията, изведена на преден план и информацията, която остава на заден план, правилата, които регламентират разкритата и неразкритата информация, лицензирането и предоставянето ѝ.--------------------------------------------------


text:
 Важна правна забележка
 |
 21997D0313(05)
 Официален вестник n° L 071 , 13/03/1997 стр. 0034 - 0037 специално чешко издание глава 11 том 02 стр. 210 - 213 специално испанско издание глава 11 том 02 стр. 210 - 213 специално унгарско издание глава 11 том 02 стр. 210 - 213 специално литвийско издание глава 11 том 02 стр. 210 - 213 LV.ES глава 11 том 02 стр. 210 - 213 MT.ES глава 11 том 02 стр. 210 - 213 PL.ES глава 11 том 02 стр. 210 - 213 SK.ES глава 11 том 02 стр. 210 - 213 специално словенско издание глава 11 том 02 стр. 210 - 213
 Решение No 64/96 на Съвместния комитет на ЕИПот 22 ноември 1996 годиназа изменение на приложение VI (Социална сигурност) към Споразумението за ЕИПСЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с Протокола за адаптиране на Споразумението за Европейското икономическо пространство, по-нататък наричано "споразумението", и по-специално член 98 от него,като има предвид, че приложение VI към споразумението беше изменено с Решение No 24/96 на Съвместния комитет на ЕИП [1];като има предвид, че бяха сключени нови споразумения за отказване от възстановяване на разходите, които следва да се включат в приложение VI към Споразумението;като има предвид, че поради промяна в задълженията и/или имената/определянето на съответните министерства/институции изглежда необходимо да се измени приложение VI към Споразумението,РЕШИ:Член 1Приложение VI към Споразумението се изменя съгласно членове 2 и 3 от него.Член 2В точка 1 (Регламент (ЕИО) No 1408/71 на Съвета), адаптация к), текстът под:"97. ФИНЛАНДИЯ—ИСЛАНДИЯ", "99. ФИНЛАНДИЯ—НОРВЕГИЯ", "103. ИСЛАНДИЯ—ДАНИЯ", "115. ИСЛАНДИЯ—НОРВЕГИЯ", "116. ИСЛАНДИЯ—ШВЕЦИЯ", "134. НОРВЕГИЯ—ДАНИЯ", И "145. НОРВЕГИЯ—ШВЕЦИЯ", се заменят с:"Член 10 от Скандинавската конвенция за социално осигуряване от 15 юни 1992 г."Член 31. В точка 2 (Регламент (ЕИО) No 574/72 на Съвета), адаптация а), текстът под "Р. НОРВЕГИЯ" се заменя със следното:"1. Sosial-og helsedepartementet (Министерство на здравеопазването и социалните въпроси), Осло;2. Kommunal-og arbeidsdepartementet (Министерство на местното управление и труда), Осло;3. Barne-og familiedepartementet (Министерство по въпросите за децата и семейството), Осло.4. Justisdepartementet (Министерство на правосъдието), Осло.5. Utenriksdepartementet (Министерство на външните работи), Осло."2. В точка 2 (Регламент (ЕИО) No 574/72 на Съвета), адаптация б), текстът на алинея 2, който фигурира в "О. ИСЛАНДИЯ" се заменя със следния текст:"2. Помощи за безработица:Atvinnuleysistryggingasjó sur Vinnumálaskrifstofan (Осигурителен фонд при безработица), Рейкявик."3. В точка 2 (Регламент (ЕИО) No 574/72 на Съвета), адаптация б), текстът в алинеи 2 и 3 под "Р. НОРВЕГИЯ" се заменя със следното:"2. Всички други помощи съгласно Националния закон за осигуряване на Норвегия:Folketrygdkontoret for utenlandssaker (Национална осигурителна служба за социални осигуровки в чужбина), Осло.3. Семейни надбавки:Rikstrygdeverket (Национална осигурителна администрация), Осло и Folketrygdkontoret for utenlandssaker (Национална осигурителна служба за социални осигуровки в чужбина), Осло."4. Добавя се следния текст към точка 2 (Регламент (ЕИО) No 574/72 на Съвета), адаптация б), след алинея, под "Р. НОРВЕГИЯ":"5. Закон за осигуряване срещу злополуки на работното място от 16 юни 1989 г. (lov av 16. juni 1989 om yrkesskadeforsikring):Застрахователят, който е застраховал работодателя. Ако не е застрахован: Yrkesskadeforsikringsforeningen (Застрахователна асоциация за злополуки на работното място), Осло.6. Гаранционна схема за социално осигуряване съгласно член


text: 32 от Закона за мореплаването от 30 май 1975 г. (sjoemannsloven av 30 mai 1975):Застрахователят, който е застраховал работодателя."5. В точка 2 (Регламент (ЕИО) No 574/72 на Съвета), адаптация в), текстът на алинея 2, под "О. ИСЛАНДИЯ" се заменя със следното:"2. Помощи за безработица:Atvinnuleysistryggingasjó sur, Vinnumálaskrifstofan (Осигурителен фонд за безработица), Рейкявик."6. В точка 2 (Регламент (ЕИО) No 574/72 на Съвета) адаптация в), текстът под "Р. НОРВЕГИЯ" се заменя със следното:"1. De lokale arbeidskontor og trygdekontor paa bostedet eller oppholdsstedet (местните бюра по труда и осигуряването по място на пребиваване или място на престой).2. Закон за осигуряване срещу злополуки на работното място от 16 юни 1989 г. (lov av 16 juni 1989 om yrkesskadeforsikring):Застрахователят, който е застраховал работодателя. Ако не е застрахован: Yrkesskadeforsikringsforeningen (Застрахователна асоциация за злополуки на работното място), Осло.3. Гаранционна схема за социално осигуряване съгласно раздел 32 от Закона за корабоплаването от 30 май 1975 г. (sjoemannsloven av 30 mai 1975):Работниците и служителите могат да се свържат с работодателя на местоработата си, т.е на борда на кораба. От мястото на пребиваване или престой работникът или служителят трябва да се свърже със застрахователя, който е застраховал работодателя."7. В точка 2 (Регламент (ЕИО) No 574/72 на Съвета) адаптация г), текста на алинея 2, буква а), под "М. АВСТРИЯ" се заменя със следното:"а) при връзки с Лихтенщайн:Landesgeschaeftstelle Vorarlberg des Arbeitsmarktservice (Регионално бюро Ворарлберг към Службата за пазара на труда), Брегенц."8. В точка 2 (Регламент (ЕИО) No 574/72 на Съвета) адаптация г), текстът в алинея 3 буква б), под "М. АВСТРИЯ" се заменя със следното:"б) Karenzurlaubsgeld (специална помощ за майчинство):i) при взаимодействия с Лихтенщайн:Landesgeschaeftstelle Vorarlberg des Arbeitsmarktservice (Регионално бюро Ворарлберг към Службата за пазара на труда) Брегенц;ii) във всички други случаи:Landesgeschaeftstelle Wien des Arbeitsmarktservice (Регионално бюро Виена към Службата за пазара на труда), Виена."9. В точка 2 (Регламент (ЕИО) No 574/72 на Съвета), адаптация г), текстът на алинея 2 под рубрика "О. ИСЛАНДИЯ", се заменя със следното:"2. Помощи за безработица:Arvinnuleysistryggingasjó sur, Vinnumálaskriftstofan (Осигурителен фонд безработица), Рейкявик."10. В точка 2 (Регламент (ЕИО) No 574/72 на Съвета) адаптация га), текстът под "80. АВСТРИЯ—ИСЛАНДИЯ", се заменя със следното:"Споразумение от 21 юни 1995 г. за възстановяване на разходите в областта на социалното осигуряване."11. В точка 2 (Регламент (ЕИО) No 574/72 на Съвета) адаптация га), под "81. АВСТРИЯ—ЛИХТЕНЩАЙН" се добавя следното:"Споразумение от 14 декември 1995 г. относно възстановяване на разходите в областта на социалното осигуряване."12. В точка 2 (Регламент (ЕИО) No 574/72 на Съвета) адаптация га), текстът под "109. ИСЛАНДИЯ—НИДЕРЛАНДИЯ", се заменя със следното:"Размяна на писма от 25 април и 26 май 1995 г. относно отказването от възстановяване на разходите за помощи в натура при заболяване, майчинство, злополуки на работното място и професионални заболявания, както са изложени в глави 1 и 4 на раздел III на Регламент 1408/71, с изключение на член 22, параграф 1, буква в и член 55, параграф 1, буква в)."13. В точка 2 (Регламент (ЕИО) No 574/72 на Съвета) адаптация га), текстът под "138. НОРВЕГИЯ—НИДЕРЛАНДИЯ" се заменя със следното:"Размяната на писма от 13 януари 1994 г. и 10 юни 1994 г. относно член 36,


text: параграф 3 и член 63, параграф 3 от Регламент 1408/71 (отказване от възстановяване на разходите за помощи в натура съгласно условията в глава 1 и 4 на раздел III на Регламент 1408/71, с изключение на член 22, параграф 1, буква в) и член 55, параграф 1, буква в), а също и на разходите за административни проверки и медицински прегледи съгласно член 105 от Регламент (ЕИО) No 574/72)."14. В точка 2 (Регламент (ЕИО) No 574/72 на Съвета) адаптация e), текстът под рубрика "О. ИСЛАНДИЯ", се заменя със следния текст:"Няма".15. Създава се следното в точка 2 (Регламент (ЕИО) No 574/72 на Съвета), адаптация еа), в края на точка А, буква б):- "— Норвегия и Дания."16. В точка 2 (Регламент (ЕИО) No 574/72 на Съвета), адаптация з), текстът на алинея 3, под "Р. НОРВЕГИЯ", се заменя със следното:"3. По смисъла на член 14, параграф 1, букви а) и б) от регламента, ако въпросното лице е назначено в Норвегия:местното осигурително бюро в общината, където е седалището на работодателя, а ако той няма седалище в Норвегия — в Stavanger trygdekontor (местното осигурително бюро в Ставангер), Ставангер."17. В точка 2 (Регламент (ЕИО) No 574/72 на Съвета), адаптация з), текстът на алинеи 7, 8, 9 и 10, под а "Р. НОРВЕГИЯ" се заменя със следното:"7. За целите на приложение на член 17 от регламента:а) Folketrygdkontoret for untenlandssaker (Национална осигурителна служба за социални осигуровки в чужбина), Осло;б) Stavanger trygdekontor (Местното осигурително бюро в Ставангер), Ставангер.Специално за случаи на:i) лица, работещи в Норвегия за чуждестранен работодател без седалище в Норвегия,ii) лица, работещи в Норвегия за работодател със седалище в Ставангер.8. По смисъла на членове 36, 63 и 87 от регламента и член 102, параграф 2 и член 105, параграф 1 от регламента за прилагане:Rikstrygdeverket (Национална осигурителна администрация), Осло.9. За целите на останалите разпоредби от глави от 1 до 5, и 7 и 8 от дял III от регламента и разпоредбите, свързани с тези разпоредби в регламента за прилагане:Rikstrygdeverket (Национална осигурителна администрация), Осло и посочените ѝ органи (Folketrygdkontoret for utenlandssaker (Национална осигурителна служба за социални осигуровки в чужбина), регионалните осигурителни бюра и местните осигурителни бюра).10. За целите на дял III, глава 6 от регламента и разпоредбите, свързани с разпоредбите на регламента за прилагане:Arbeidsdirektoratet (Службата по заетост, Осло и посочените ѝ органи).11. За целите на прилагането на член 10, буква а) от регламента и член 2 от регламент за прилагане:Folketrygdkontoret for utenlandssaker (Национална осигурителна служба за социални осигуровки в чужбина), Осло.12. За пенсионноосигурителна схема за мореплавателите:а) местното осигурително бюро по местопребиваване, когато въпросното лице пребивава в Норвегия;б) Folketrygdkontoret for utenlandssaker (Национална осигурителна служба за социални осигуровки в чужбина), Осло, във връзка с изплащане на помощи по схемата на лица, живеещи в чужбина."Член 4Настоящото решение влиза в сила на 1 декември 1996 г., при условие че всички нотификации до Съвместния комитет на ЕИП, предвидени в член 103, параграф 1 от споразумението са били направени.Член 5Настоящото решение се публикува в раздела ЕИП и в притурката ЕИП на Официален вестник на Европейските общности.Съставено в Брюксел на 22 ноември 1996 година.За Съвместния комитет на ЕИППредседателH.


text:
29.12.2007 г. BG Официален вестник на Европейския съюз L 347/1
 II
 (Актове, приети по силата на Договорите за ЕО/Евратом, чието публикуване не е задължително)
 РЕШЕНИЯ
 РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
 от 8 ноември 2007 година
 за присъединяване на Република България и на Румъния към Конвенцията за приложимото право
 към договорните задължения, открита за подписване в Рим на 19 юни 1980 година
 (2007/856/ЕО)
 СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ, (5) Република Австрия, Република Финландия и Кралство
 Швеция се присъединиха към Конвенцията от 1980 г. с
 Конвенцията от 29 ноември 1996 г. (5) (наричана по-долу
 като взе предвид Акта за присъединяване от 2005 година, и по- „Конвенцията от 1996 г.“), която влезе в сила на 1 октомври
 специално член 3, параграф 4 от него, 1998 г.
 като взе предвид препоръката на Комисията,
 (6) След присъединяването към Европейския съюз на Чешката
 като взе предвид становището на Европейския парламент (1), република, Република Естония, Република Кипър, Репу-
 блика Латвия, Република Унгария, Република Малта,
 Република Полша, Република Словения и Словашката
 като има предвид, че: република, конвенция относно присъединяването на тези
 нови държави-членки към Конвенцията от 1980 г., както и
 към първия и втория протокол от 1988 г. (6) бе подписана
 (1) Конвенцията за приложимото право към договорните на 14 април 2005 г. (наричана по-долу „Конвенцията от
 задължения (наричана по-долу „Конвенцията от 1980 г.“), 2005 г.“). Тази конвенция все още не е влязла в сила между
 открита за подписване в Рим на 19 юни 1980 г., влезе в всички държави-членки.
 сила на 1 април 1991 г.
 (2) Конвенцията от 1980 г. бе допълнена от първия и втория (7) Съгласно член 3, параграф 3 от Акта за присъединяване от
 протокол от 19 декември 1988 г. за тълкуването ѝ от Съда 2005 година Република България и Румъния се присъеди-
 на Европейските общности (2) (наричани по-долу „първи и няват към конвенциите и протоколите, изброени в неговото
 втори протокол от 1988 г.“) приложение I, изменено с Решение 2007/857/ЕО на
 Съвета (7). Сред конвенциите и протоколите фигурират
 Конвенцията от 1980 г. и първият и вторият протокол от
 (3) Република Гърция се присъедини към Конвенцията от 1988 г., както и конвенциите от 1984 г., 1992 г., 1996 г. и
 1980 г. с Конвенцията от 10 април 1984 г. (3) (наричана 2005 г. Тези конвенции и протоколи влизат в сила по
 по-долу „Конвенцията от 1984 г.“), която влезе в сила на отношение на Република България и Румъния на датата,
 1 април 1991 г. определена от Съвета.
 (4) Кралство Испания и Португалската република се присъеди-
 ниха към Конвенцията от 1980 г. с Конвенцията от 18 май
 1992 г. (4) (наричана по-долу „Конвенцията от 1992 г.“), (8) В съответствие с член 3, параграф 4 от Акта за
 която влезе в сила на 1 септември 1993 г. присъединяване от 2005 година Съветът извършва всички
 промени, необходими за присъединяването на Република
 (1) Становище от 11 октомври 2007 г. (все още непубликувано в
 България и Румъния към тези конвенции и протоколи,
 Официален вестник).
 (2) ОВ L 48, 20.2.1989 г., стр. 1 и ОВ L 48, 20.2.1989 г., стр. 17. (5) ОВ C 15,


text:
15.1.1997 г., стр. 10.
 (3) ОВ L 146, 31.5.1984 г., стр. 1. (6) ОВ C 169, 8.7.2005 г. , стр. 1.
 (4) ОВ L 333, 18.11.1992 г., стр. 1. (7) Вж. стр. 3 от настоящия брой на Официален вестник.
 ---pagebreak--- L 347/2 BG Официален вестник на Европейския съюз 29.12.2007 г.
 РЕШИ: влязла в сила, на датата, посочена в член 5, параграф 2 от
 посочената конвенция.
 Член 1
 Член 3
 Член 2, буква а) от първия протокол от 1988 г. за тълкуването от
 Съда на Европейските общности на Конвенцията от 1980 г. се Текстовете на Конвенцията от 1980 г. и на първия и втория
 изменя, както следва: протокол от 1988 г., както и конвенциите от 1984 г., 1992 г.,
 1996 г. и 2005 г., изготвени на български и на румънски език и
 а) между второто и третото тире се създава следното тире: приложени към настоящото решение, са автентични при същите
 условия като текстовете на другите езици на тези конвенции и
 „— В България: протоколи.
 Върховен касационен съд и Върховен административен Единствен оригинал на тези текстове на български и на румънски
 съд,“ език се депозира в архивите на Генералния секретариат на Съвета
 на Европейския Съюз заедно с автентичните текстове на другите
 езици.
 б) между двадесетото и двадесет и първото тире се създава
 следното тире:
 Генералният секретариат изпраща на правителствата на Република
 България и на Румъния заверено копие от конвенциите и
 „— В Румъния:
 протоколите, посочени в първата алинея на английски, гръцки,
 датски, естонски, ирландски, испански, италиански, латвийски,
 Înalta Curte de Casație și Justiție,“. литовски, малтийски, немски, нидерландски, полски, португал-
 ски, словашки, словенски, унгарски, фински, френски, чешки и
 Член 2 шведски език.
 1. Конвенцията от 1980 г. и първият и вторият протокол от
 Член 4
 1988 г., както и конвенциите от 1984 г., 1992 г., и 1996 г.,
 изменени от настоящото решение, влизат в сила между Република Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в
 България, Румъния и другите държави-членки на 15 януари Официален вестник на Европейския съюз.
 2008 г.
 2. Конвенцията от 2005 г. влиза в сила на 15 януари 2008 г. Съставено в Брюксел на 8 ноември 2007 година.
 между Република България, Румъния и държавите-членки, за
 които тя е влязла в сила преди тази дата. За Съвета
 Председател
 3. Конвенцията от 2005 г. влиза в сила между Република
 България, Румъния и държавите-членки, за които тя все още не е R. PEREIRA
 ---pagebreak--- 29.12.2007 г. BG Официален вестник на Европейския съюз L 347/3
 ПРИЛОЖЕНИЕ I
 КОНВЕНЦИЯ
 за приложимoто право към договорните задължения, открита за подписване в Рим на 19 юни 1980 година
 ПРЕАМБЮЛ
 ВИСОКОДОГОВАРЯЩИТЕ СТРАНИ по Договора за създаване на Европейската икономическа общност,
 ЗАГРИЖЕНИ да продължат работата в областта на международното частно право по вече предприетата в рамките на
 Общността правна унификация, по-специално в областта на компетентността и изпълнението на съдебните решения,
 КАТО ЖЕЛАЯТ да установят унифицирани правила за приложимото право към договорните задължения,
 СЕ СПОРАЗУМЯХА ЗА СЛЕДНОТО:
 ДЯЛ I
 ПРИЛОЖНО ПОЛЕ НА КОНВЕНЦИЯТА
 Член 1
 Приложно поле на конвенцията
 1. Разпоредбите на настоящата конвенция се прилагат към договорните


text:
задължения при всяка ситуация, съдържаща
 колизия между правото на различни държави.
 2. Те не се прилагат за:
 a) въпроси относно гражданското състояние или дееспособността на физическите лица, без да се засяга член 11;
 б) договорните задължения относно:
 — завещания и наследства,
 — имуществени права, произтичащи от съпружески отношения,
 — права и задължения, произтичащи от семейни отношения, родство, брак или сватовство, включително
 задължения за издръжка по отношение на деца, родени извън брака;
 в) задължения, произтичащи от менителници, чекове и записи на заповед и други прехвърляеми ценни книжа, доколкото
 задълженията по последните произтичат от техния прехвърляем характер;
 г) арбитражни споразумения и споразумения за избор на съд;
 д) въпроси, уреждани от правото на търговските дружества, сдруженията или юридическите лица, такива като учредяване
 чрез регистрация или по друг начин, правоспособност, вътрешна организация или прекратяване на търговските
 дружества, сдруженията или юридическите лица, както и лична законова отговорност на членовете и на органите за
 задълженията на търговското дружество, сдружението или юридическото лице;
 ---pagebreak--- L 347/4 BG Официален вестник на Европейския съюз 29.12.2007 г.
 е) въпросът дали посредник може да задължи спрямо трети лица лицето, за чиято сметка претендира, че действа, или дали
 орган на търговско дружество, сдружение или юридическо лице може да задължи спрямо трети лица търговското
 дружество, сдружението или юридическото лице;
 ж) учредяване на доверителни фондове и отношения между учредители, доверители и бенефициери;
 з) доказателства и процедура, без да се засяга член 14.
 3. Разпоредбите на настоящата Конвенция не се прилагат по отношение на застрахователните договори, покриващи
 рискове, разположени на териториите на държавите-членки на Европейската икономическа общност. За да определи дали
 рискът е разположен на тези територии, съдът прилага своя национален закон.
 4. Предходният параграф не касае договорите за презастраховане.
 Член 2
 Универсален характер
 Определеното от настоящата конвенция право се прилага, независимо дали то е право на договаряща страна.
 ДЯЛ II
 УНИФИЦИРАНИ ПРАВИЛА
 Член 3
 Свобода на избор
 1. Договорът се урежда от избраното от страните право. Изборът трябва да бъде изричен или да следва ясно от разпоредбите
 на договора или от обстоятелствата на случая. Чрез избора страните могат да изберат приложимо право за целия или за част
 от договора.
 2. Страните могат по всяко време да уговорят към договора да се прилага право, различно от това, което го е уреждало
 преди в резултат на предишен избор по този член или на други разпоредби на настоящата конвенция. Никоя промяна на
 определеното от страните приложимо право, направена след сключването на договора, не засяга неговата действителност по
 член 9 или не накърнява правата на трети лица.
 3. Изборът на чуждо право, независимо дали е придружен с избор на чуждестранен съд, когато всички други елементи,
 релевантни за ситуацията, по време на избора са свързани с една и съща държава, не засяга приложението на законовите
 правила на тази държава, които не могат да се дерогират с договор, наречени по-нататък „повелителни норми“.
 4. Съществуването и действителността на съгласието между страните за избора на приложимо право се определят в
 съответствие с разпоредбите в членове 8, 9 и 11.
 Член 4
 Приложимо право при липса на избор
 1. Доколкото приложимото за договора


text:
право не е било избрано в съответствие с член 3, договорът се урежда от правото на
 държавата, с която той е в най-тясна връзка. Въпреки това, ако една част от договора може да бъде обособена от останалата и
 е в по-тясна връзка с друга държава, тази част по изключение може да се уреди от правото на тази друга държава.
 ---pagebreak--- 29.12.2007 г. BG Официален вестник на Европейския съюз L 347/5
 2. При условията на разпоредбите в параграф 5 от този член се презюмира, че договорът е в най-тясна връзка с държавата, в
 която страната, която трябва да изпълни характеристичната престация по договора, е имала, в момента на сключването на
 договора, своето обичайно местопребиваване или, в случая на търговско дружество, сдружение или юридическо лице, своята
 централна администрация. Ако договорът е сключен в изпълнение на занятието или професионалната дейност на тази страна,
 тази държава е държавата, в която се намира нейното основно място на дейност или, ако съгласно разпоредбите на договора
 задължението трябва да бъде изпълнено на място, различно от основното място на дейност, това е държавата, в която се
 намира това друго място на дейност.
 3. Независимо от разпоредбите в параграф 2 от този член, доколкото предмет на договора е вещно право върху недвижимо
 имущество или право на ползване на недвижимо имущество, се презюмира, че договорът е в най-тясна връзка с държавата, в
 която е разположено недвижимото имущество.
 4. Договорът за превоз на товари не се подчинява на презумпцията в параграф 2. При този договор, ако държавата, в която в
 момента на сключването на договора се намира основното място на дейност на превозвача, е също държавата, в която е
 мястото на натоварване или разтоварване или основното място на дейност на товародателя, се презюмира, че договорът е в
 най-тясна връзка с тази държава. При прилагане на този параграф за договори за превоз на товари се считат договорите за
 еднократен превоз или други договори, които основно имат за предмет превоза на товари.
 5. Параграф 2 не се прилага, ако характеристичната престация не може да бъде определена и презумпциите на параграфи 2,
 3 и 4 не се вземат предвид, когато от обстоятелствата като цяло е видно, че договорът е в най-тясна връзка с друга държава.
 Член 5
 Потребителски договори
 1. Настоящият член се прилага по отношение на договорите, чийто предмет е предоставянето на стоки или услуги на лице
 (потребител), за ползване, което може да се счете, че излиза извън неговото професионално занятие или дейност, или договор
 за кредитиране на такова предоставяне.
 2. Независимо от разпоредбите на член 3, направеният избор на право от страните по договора не може да има за резултат
 лишаването на потребителя от защитата, която му осигуряват повелителните правни норми на държавата, в която се намира
 неговото обичайно местопребиваване:
 — ако сключването на договора е било предшествано в тази държава от специално предложение към потребителя или от
 реклама и потребителят е предприел в същата държава всички необходими от негова страна стъпки за сключване на
 договора, или
 — ако другата страна по договора с потребителя или неин представител е получила в тази


text:
държава поръчка от
 потребителя, или
 — ако договорът е за продажба на стоки и ако потребителят е отишъл от тази държава в друга и там е направил поръчката
 си, при условие че пътуването на потребителя е било организирано от продавача с цел да убеди потребителя да направи
 покупка.
 3. Независимо от разпоредбите в член 4, при липса на избор в съответствие с член 3 договорите, за които се прилага
 настоящият член, се уреждат от правото на страната, в която потребителят има своето обичайно местопребиваване, ако
 договорите са сключени при обстоятелствата, описани в параграф 2 от настоящия член.
 4. Настоящият член не се прилага за:
 а) договори за превоз;
 б) договори за предоставяне на услуги, когато услугите следва да се предоставят на потребителя изцяло в държава,
 различна от тази, в която е неговото обичайно местопребиваване.
 5. Независимо от разпоредбите в параграф 4, настоящият член се прилага за договорите, предоставящи на обща цена
 комплексна услуга по пътуване и настаняване.
 ---pagebreak--- L 347/6 BG Официален вестник на Европейския съюз 29.12.2007 г.
 Член 6
 Индивидуални трудови договори
 1. Независимо от разпоредбите в член 3, в трудов договор направеният от страните избор на право не може да има за
 резултат лишаването на работника или служителя от защитата, която му осигуряват повелителните норми на правото, което
 би било приложимо, при липса на избор, по силата на параграф 2 от настоящия член.
 2. Независимо от разпоредбите на член 4, трудовият договор, при липса на избор в съответствие с член 3, се урежда:
 a) oт правото на държавата, в която работникът или служителят, в изпълнение на договора, обичайно осъществява своята
 работа в изпълнение на договора, дори ако е временно нает в друга държава; или
 б) aко работникът или служителят не извършва обичайно своята работа в една и съща държава, от правото на държавата,
 в която се намира мястото на дейност на работодателя, който го е наел,
 освен ако от обстоятелствата като цяло е видно, че трудовият договор е в по-тясна връзка с друга държава, в който случай
 договорът се урежда от правото на тази държава.
 Член 7
 Повелителни норми
 1. При прилагането, съгласно настоящата конвенция, на правото на определена държава, се осигурява действието на
 повелителните норми на правото на друга държава, с която ситуацията е в тясна връзка, ако и доколкото съгласно правото на
 последната тези норми трябва да се приложат независимо от приложимото право към договора. При решаване дали да се
 осигури действие на тези повелителни норми следва да се вземе предвид тяхното естество и цел, както и последиците от
 тяхното прилагане или неприлагане.
 2. Разпоредбите на настоящата конвенция не засягат приложението на нормите на правото на държавата на съда, които
 уреждат императивно дадената ситуация, независимо от приложимото към договора право.
 Член 8
 Действителност
 1. Съществуването и действителността на договора или на някоя негова разпоредба се определят от правото, което би било
 приложимо съгласно настоящата конвенция, ако договорът или разпоредбата бяха валидни.
 2. Независимо от това, страната може да се позове на правото на държавата, в която тя има постоянното си
 местопребиваване, за да установи, че не


text:
е изразила съгласие, ако от обстоятелствата е видно, че не би било оправдано
 последиците от поведението ѝ да се определят в съответствие с правото, предвидено в предходния параграф.
 Член 9
 Форма
 1. Договор, сключен между лица, намиращи се в една и съща държава, е действителен, ако отговаря на изискванията за
 форма на правото, което го урежда съгласно настоящата конвенция или правото на страната, в която е бил сключен.
 2. Договор, сключен между лица, намиращи се в различни държави, е действителен, ако отговаря на изискванията за форма
 на правото, което го урежда съгласно настоящата конвенция или правото на едната от тези държави.
 ---pagebreak--- 29.12.2007 г. BG Официален вестник на Европейския съюз L 347/7
 3. Когато договорът е сключен от посредник, държавата, в която посредника действа, е държавата, която следва да се вземе
 предвид за прилагането на параграфи 1 и 2.
 4. Акт, предназначен да породи правен ефект относно съществуващ или планиран договор, е действителен, ако отговаря на
 изискванията за форма на правото, което съгласно настоящата конвенция урежда или би уреждало договора или на правото
 на държавата, в която актът е направен.
 5. Разпоредбите на предходните параграфи не се прилагат за договорите, които попадат в приложното поле на член 5,
 сключени при обстоятелствата, описани в член 5, параграф 2. Формата на тези договори се урежда от правото на държавата, в
 която потребителят има своето обичайно местопребиваване.
 6. Независимо от параграфи от 1 до 4 на настоящия член, всеки договор, чийто предмет са вещни права върху недвижимо
 имущество или право на ползване на недвижимо имущество, се подчинява на повелителните изисквания за форма на правото
 на държавата, в която се намира имуществото, доколкото по това право повелителните изисквания се прилагат независимо от
 държавата, където договорът е сключен и независимо от правото, което урежда този договор.
 Член 10
 Обхват на приложимото право
 1. Приложимото към договора право по силата на членове от 3 до 6 и на член 12 от настоящата конвенция урежда по-
 специално:
 а) тълкуването му;
 б) изпълнението на задълженията, които той поражда;
 в) в рамките на правомощията, предоставени на съда от неговия процесуален закон, последиците от пълното или
 частичното неизпълнение, включително оценка на вредите, доколкото тя се урежда от правни норми;
 г) различните начини на погасяване на задълженията, както и давността и изгубването на правата поради изтичане на
 срок;
 д) последиците от нищожността на договора.
 2. По отношение на начина на изпълнение и действията, които може да се предприемат в случай на лошо изпълнение, се
 взема предвид правото на държавата по местоизпълнението.
 Член 11
 Недееспособност
 В договор, сключен между лица, намиращи се в една и съща страна, физическо лице, дееспособно съгласно правото на тази
 страна, може да се позове на своята недееспособност, произтичаща по силата на чуждо право, само ако в момента на
 сключването на договора другата страна по договора е знаела за тази недееспособност или ако тя не е знаела за нея поради
 небрежност.
 Член 12
 Доброволно прехвърляне на вземане
 1. Взаимните задължения между кредитора, прехвърлящ вземането си, и новия кредитор се уреждат от правото, което
 съгласно настоящата конвенция се прилага


text:
към договора за прехвърляне на вземането.
 2. Правото, уреждащо прехвърленото вземане, определя неговата прехвърляемост, отношенията между новия кредитор и
 длъжника, условията, при които прехвърлянето може да се противопостави на длъжника и въпроса за освобождаващото
 действие на направената от длъжника престация.
 ---pagebreak--- L 347/8 BG Официален вестник на Европейския съюз 29.12.2007 г.
 Член 13
 Суброгация
 1. Когато по силата на договор едно лице („кредитор“) притежава право по отношение на друго лице („длъжник“) и трето
 лице има задължение да удовлетвори кредитора или е удовлетворило кредитора, като е изпълнило своето задължение,
 правото, което урежда задължението на третото лице да удовлетвори кредитора, определя дали това лице може да упражни
 срещу длъжника правата, които кредиторът има спрямо длъжника съгласно правото, което урежда техните отношения, и ако
 може, в каква степен — изцяло или частично.
 2. Същото правило се прилага, когато няколко лица трябва да изпълнят едно договорно задължение и едно от тях е
 удовлетворило кредитора.
 Член 14
 Тежест на доказване
 1. Правото, уреждащо договора съгласно настоящата конвенция, се прилага доколкото договорното право съдържа правила,
 които установяват законови презумпции или определят тежестта на доказване.
 2. Договор или акт, предназначен да породи правен ефект, могат да бъдат доказани с всички доказателствени средства,
 признати от правото на сезирания съд или от правото, посочено в член 9, съгласно което договорът или актът е действителен,
 доколкото такова доказателствено средство е допустимо пред сезирания съд.
 Член 15
 Недопускане на препращане
 Прилагането на определено по настоящата конвенция право на държава означава прилагане на действащите в тази държава
 правни норми, различни от нормите на нейното международно частно право.
 Член 16
 Обществен ред
 Прилагането на норма от правото на държава, определено по настоящата конвенция, може да бъде отказано единствено ако
 това прилагане е явно несъвместимо с понятието за обществен ред на сезирания съд.
 Член 17
 Действие във времето
 Конвенцията се прилага в договаряща държава към договорите, сключени след датата на нейното влизане в сила по
 отношение на тази държава.
 Член 18
 Единно тълкуване
 При тълкуването и прилагането на предходните унифицирани правила се взема предвид техният международен характер и
 необходимостта от постигане на еднообразие в начина на тяхното тълкуване и прилагане.
 ---pagebreak--- 29.12.2007 г. BG Официален вестник на Европейския съюз L 347/9
 Член 19
 Държави с повече от една правна система
 1. Когато една държава се състои от няколко териториални единици, всяка от които притежава свои собствени правни
 норми относно договорните задължения, за целите на определянето на приложимото право съгласно настоящата конвенция
 всяка териториална единица се разглежда като отделна държава.
 2. Държава, в която различните териториални единици имат свои собствени правни норми относно договорните
 задължения, не е задължена да прилага настоящата конвенция при колизия между правните норми на тези териториални
 единици.
 Член 20
 Предимство на общностното право
 Настоящата конвенция не засяга прилагането на нормите, които в определени области уреждат стълкновителните норми
 относно договорните задължения и които се съдържат или ще се съдържат в актовете на институциите на Европейските
 общности или в хармонизираните в изпълнение на тези актове национални закони.
 Член 21
 Отношения с други конвенции
 Настоящата конвенция не накърнява прилагането на международните конвенции, по които


text:
някоя договаряща държава е или
 ще стане страна.
 Член 22
 Резерви
 1. Всяка договаряща държава в момента на подписването, ратификацията, приемането или одобрението може да си запази
 правото да не прилага:
 а) разпоредбата в член 7, параграф 1;
 б) разпоредбата в член 10, параграф 1, буква д).
 2. Всяка договаряща държава може също, при нотифициране на разширяване действието на Конвенцията, в съответствие с
 член 27, параграф 2, да направи една или повече резерви с ограничено действие по отношение на всички или на някои
 територии, упоменати в разширяването.
 3. Всяка договаряща държава може по всяко време да оттегли направената от нея резерва; резервата престава да има
 действие на първия ден от третия календарен месец след нотификацията на оттеглянето.
 ДЯЛ III
 ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
 Член 23
 1. Ако след датата, на която настоящата конвенция е влязла в сила за договаряща държава, тази държава желае да приеме
 нови стълкновителни норми по отношение на определена категория договори, влизащи в приложното поле на Конвенцията,
 тя съобщава своето намерение на другите подписали държави чрез генералния секретар на Съвета на Европейските общности.
 ---pagebreak--- L 347/10 BG Официален вестник на Европейския съюз 29.12.2007 г.
 2. Всяка подписала държава, в рамките на шест месеца от датата на съобщаването на генералния секретар, може да поиска
 от него организирането на консултации между подписалите държави с оглед постигането на споразумение.
 3. Ако никоя подписала държава не е поискала консултации в рамките на този срок или ако в рамките на две години след
 съобщаването на генералния секретар не е постигнато споразумение в хода на консултациите, съответната договаряща
 държава може да измени своето законодателство по указания начин. Мерките, взети от тази държава, се известяват на другите
 подписали държави чрез генералния секретар на Съвета на Европейските общности.
 Член 24
 1. Ако след датата, на която настоящата конвенция е влязла в сила за договаряща държава, тази държава пожелае да стане
 страна по многостранна конвенция, чиято основна цел или една от основните цели е установяването на норми на
 международното частно право, касаещи някоя от областите, уредени от настоящата конвенция, се прилага процедурата,
 предвидена в член 23. Въпреки това срокът от две години, посочен в параграф 3 от посочения член, се намалява на една
 година.
 2. Процедурата, посочена в предходния параграф, не е необходимо да се следва, ако договаряща държава или една от
 Европейските общности вече е страна по многостранната конвенция или ако нейният предмет е преразглеждането на
 конвенция, по която съответната държава е вече страна или ако това е конвенция, сключена в рамките на договорите за
 създаване на Европейските общности.
 Член 25
 Ако договаряща държава счита, че постигнатата с настоящата конвенция унификация е застрашена от сключването на
 споразумения, които не се обхващат от член 24, параграф 1, тази държава може да поиска от генералния секретар на Съвета
 на Европейските общности да организира консултации между подписалите настоящата конвенция държави.
 Член 26
 Всяка договаряща държава може да поиска преразглеждане на настоящата конвенция. В такъв случай председателят на Съвета
 на Европейските общности свиква конференция за нейното преразглеждане.
 Член 27
 1. Настоящата конвенция се прилага за Европейските територии на договарящите държави, включително


text:
Гренландия, и за
 цялата територия на Френската република.
 2. Независимо от параграф 1:
 а) настоящата конвенция не се прилага за Фарьорските острови, освен ако Кралство Дания не декларира противното;
 б) настоящата конвенция не се прилага за никоя европейска територия, която е разположена извън Обединеното
 кралство, за чиито международни отношения отговаря Обединеното кралство, освен ако Обединеното кралство не
 декларира противното по отношение на всяка такава територия;
 в) настоящата конвенция се прилага за Нидерландските Антили, ако Кралство Нидерландия направи декларация за това;
 3. Такива декларации могат да бъдат направени по всяко време чрез нотифициране на генералния секретар на Съвета на
 Европейските общности.
 4. Производствата в Обединеното кралство, образувани по жалба от съдилища в една от териториите, посочени в
 параграф 2, буква б), се считат за производства, провеждани в тези съдилища.
 ---pagebreak--- 29.12.2007 г. BG Официален вестник на Европейския съюз L 347/11
 Член 28
 1. Настоящата конвенция се открива за подписване, считано от 19 юни 1980 г., от държавите страни по Договора за
 създаване на Европейската икономическа общност.
 2. Настоящата конвенция подлежи на ратификация, приемане или одобрение от подписалите държави. Инструментите за
 ратификация, приемане или одобрение се депозират пред генералния секретар на Съвета на Европейските общности.
 Член 29
 1. Настоящата конвенция влиза в сила на първия ден от третия месец след депозирането на седмия инструмент за
 ратификация, приемане или одобрение.
 2. Конвенцията влиза в сила за всяка подписала държава, ратифицирала, приела или одобрила на по-късна дата, на първия
 ден от третия месец след депозирането на нейния инструмент за ратификация, приемане или одобрение.
 Член 30
 1. Конвенцията остава в сила за срок от десет години, считано от датата на влизането ѝ в сила, съгласно член 29,
 параграф 1, дори по отношение на държавите, за които тя влиза в сила на по-късна дата.
 2. Действието на конвенцията се продължава мълчаливо на всеки пет години, ако няма денонсиране.
 3. Договаряща държава, която иска денонсиране, не по-късно от шест месеца преди изтичането на срок от десет или от пет
 години, според случая, предизвестява генералния секретар на Съвета на Европейските общности. Денонсирането може да бъде
 ограничено до всяка територия, по отношение на която Конвенцията е разширила действието си с декларация по член 27,
 параграф 2.
 4. Денонсирането има действие единствено по отношение на държавата, която го е нотифицирала. Конвенцията остава в
 сила за всички други договарящи държави.
 Член 31
 Генералният секретар на Съвета на Европейските общности нотифицира държавите страни по Договора за създаване на
 Европейската икономическа общност за:
 a) подписите;
 б) депозирането на всеки инструмент за ратификация, приемане или одобрение;
 в) датата на влизане в сила на настоящата конвенция;
 г) съобщенията, направени съгласно членове 23, 24, 25, 26, 27 и 30;
 д) резервите и оттеглянето на резерви, посочени в член 22.
 Член 32
 Приложеният към настоящата конвенция протокол е неразделна част от нея.
 ---pagebreak--- L 347/12 BG Официален вестник на Европейския съюз 29.12.2007 г.
 Член 33
 Настоящата конвенция, съставена в единствен оригинал на английски, датски, ирландски, италиански, немски, нидерландски
 и френски език, като текстовете на всеки един от тези езици са еднакво автентични, се депозира в архивите на


text:
генералния
 секретар на Съвета на Европейските общности. Генералният секретар предава заверено копие от конвенцията на
 правителството на всяка подписала държава.
 ---pagebreak--- 29.12.2007 г. BG Официален вестник на Европейския съюз L 347/13
 ПРОТОКОЛ
 Високодоговарящите страни постигнаха съгласие относно следната разпоредба, приложена към Конвенцията:
 Независимо от разпоредбите на Конвенцията Дания може да запази нормите, съдържащи се в Søloven (закон по
 морско право), параграф 169 относно приложимото право към въпросите, свързани с превоза на товари по
 море, и може да преразгледа тези норми без да следва процедурата, предвидена в член 23 от Конвенцията.
 ---pagebreak--- L 347/14 BG Официален вестник на Европейския съюз 29.12.2007 г.
 СЪВМЕСТНА ДЕКЛАРАЦИЯ
 По време на подписването на Конвенцията за приложимото право към договорните задължения правителствата
 на Кралство Белгия, Кралство Дания, Федерална република Германия, Френската република, Ирландия,
 Италианската република, Великото херцогство Люксембург, Кралство Нидерландия и Обединеното кралство
 Великобритания и Северна Ирландия,
 I. Загрижени да избегнат, доколкото е възможно, разпиляването на стълкновителните норми между няколко
 инструмента и различията между тези норми, изразяват желанието институциите на Европейските
 общности, при упражняване на техните компетенции съгласно договорите, с които те са създадени, при
 необходимост да положат усилия да приемат стълкновителни норми, които съответстват във възможно
 най-голяма степен на тези от настоящата конвенция.
 II. Декларират намерението си от датата на подписване на настоящата конвенция до обвързването им от
 член 24 да се консултират помежду си, ако една от подписалите държави изрази желание да стане страна
 по конвенция, за която би се приложила процедурата, посочена в член 24.
 III. Като взеха предвид приноса на Конвенцията за приложимото право към договорните задължения за
 унифицирането на стълкновителните норми в рамките на Европейските общности, изразяват становището,
 че всяка държава, която стане член на Европейските общности, следва да се присъедини към настоящата
 конвенция.
 СЪВМЕСТНА ДЕКЛАРАЦИЯ
 Правителствата на Кралство Белгия, Кралство Дания, Федерална република Германия, Френската република,
 Ирландия, Италианската република, Великото херцогство Люксембург, Кралство Нидерландия и Обединеното
 кралство Великобритания и Северна Ирландия,
 С подписването на Конвенцията за приложимото право към договорните задължения;
 Желаещи да осигурят възможно най- ефективното прилагане на конвенцията;
 Загрижени да не допуснат разликите в тълкуването на Конвенцията да намалят нейното унифициращо действие
 Декларират готовността си:
 1. да разгледат възможността от предоставяне на компетентност по определени въпроси на Съда на
 Европейските общности и, ако е необходимо, да договорят споразумение за това;
 2. да организират срещи на техни представители през равни интервали от време.
 ---pagebreak--- 29.12.2007 г. BG Официален вестник на Европейския съюз L 347/15
 ПРИЛОЖЕНИЕ II
 КОНВЕНЦИЯ
 относно присъединяването на Република Гърция към Конвенцията за приложимото право към договорните
 задължения, открита за подписване в Рим на 19 юни 1980 година
 ВИСОКОДОГОВАРЯЩИТЕ СТРАНИ ПО ДОГОВОРА ЗА СЪЗДАВАНЕ НА ЕВРОПЕЙСКАТА ИКОНОМИЧЕСКА ОБЩНОСТ,
 КАТО ОТЧИТАТ, че Република Гърция, като става член на Общността, е поела ангажимент да се присъедини към
 Конвенцията за приложимото право към договорните задължения, открита за подписване в Рим на 19 юни 1980 година,
 РЕШИХА да сключат настоящата конвенция и за тази цел определиха като свои упълномощени представители:
 НЕГОВО ВЕЛИЧЕСТВО КРАЛЯТ НА БЕЛГИЙЦИТЕ:
 Paul de КEERSМAEКER
 Държавен секретар по европейските въпроси и селското стопанство
 Заместник-министър на външните работи
 НЕЙНО


text:
ВЕЛИЧЕСТВО КРАЛИЦАТА НА ДАНИЯ:
 Uffe ELLEMANN-JENSEN
 Министър на външните работи на Дания
 ПРЕЗИДЕНТЪТ НА ФЕДЕРАЛНА РЕПУБЛИКА ГЕРМАНИЯ:
 Нans-Werner LAUТENSCНLAGER
 Държавен министър на външните работи на Федерална република Германия
 ПРЕЗИДЕНТЪТ НА РЕПУБЛИКА ГЪРЦИЯ:
 Тheodoros PANGALOS
 Държавен секретар по външните работи на Република Гърция
 ПРЕЗИДЕНТЪТ НА ФРЕНСКАТА РЕПУБЛИКА:
 Roland DUМAS
 Министър по европейските въпроси на Френската република
 ПРЕЗИДЕНТЪТ НА ИРЛАНДИЯ:
 Peter ВARRY
 Министър на външните работи на Ирландия
 ПРЕЗИДЕНТЪТ НА ИТАЛИАНСКАТА РЕПУБЛИКА:
 Giulio ANDREOТTI
 Министър на външните работи на Италианската република
 ---pagebreak--- L 347/16 BG Официален вестник на Европейския съюз 29.12.2007 г.
 НЕГОВО КРАЛСКО ВИСОЧЕСТВО ВЕЛИКИЯТ ХЕРЦОГ НА ЛЮКСЕМБУРГ:
 Colette FLESCН
 Министър на външните работи на правителството на Великото херцогство Люксембург
 НЕЙНО ВЕЛИЧЕСТВО КРАЛИЦАТА НА НИДЕРЛАНДИЯ:
 W. F. van EEКELEN
 Държавен секретар по външните работи на Нидерландия
 Н. J. Сh RUТТEN
 Извънреден и пълномощен посланик,
 Постоянен представител на Нидерландия
 НЕЙНО ВЕЛИЧЕСТВО КРАЛИЦАТА НА ОБЕДИНЕНОТО КРАЛСТВО ВЕЛИКОБРИТАНИЯ И СЕВЕРНА ИРЛАНДИЯ:
 Почитаемия Сър Geoffrey HOWE QC, МР
 Държавен секретар по външните работи и въпросите на Британската общност
 КОИТО, като се срещнаха в рамките на Съвета, след като си размениха своите установени за съставени във валидна и
 надлежна форма пълномощни,
 СЕ СПОРАЗУМЯХА ЗА СЛЕДНОТО:
 Член 1
 Република Гърция се присъединява с настоящото към Конвенцията за приложимото право към договорните задължения,
 открита за подписване в Рим на 19 юни 1980 г.
 Член 2
 Генералният секретар на Съвета на Европейските общности изпраща заверено копие на Конвенцията за приложимото право
 към договорните задължения на английски, датски, ирландски, италиански, немски, нидерландски и френски език на
 правителството на Република Гърция.
 Текстът на Конвенцията за приложимото право към договорните задължения на гръцки език е приложен към настоящата
 конвенция. Текстът на гръцки език е автентичен при същите условия като останалите текстове на Конвенцията за
 приложимото право към договорните задължения.
 Член 3
 Настоящата конвенция се ратифицира от подписалите държави. Ратификационните инструменти се депозират пред
 генералния секретар на Съвета на Европейските общности.
 Член 4
 Настоящата конвенция влиза в сила между ратифициралите я държави на първия ден от третия месец след депозирането на
 последния ратификационен инструмент от страна на Република Гърция и седем държави, които са ратифицирали
 Конвенцията за приложимото право към договорните задължения.
 Настоящата конвенция влиза в сила за всяка договаряща държава, която впоследствие я ратифицира, на първия ден от третия
 месец след депозирането на нейния ратификационен инструмент.
 ---pagebreak--- 29.12.2007 г. BG Официален вестник на Европейския съюз L 347/17
 Член 5
 Генералният секретар на Съвета на Европейските общности нотифицира подписалите държави относно:
 a) депозирането на всеки ратификационен инструмент;
 б) датите на влизането в сила на настоящата конвенция за договарящите държави.
 Член 6
 Настоящата конвенция, съставена в единствен оригинал на английски, гръцки, датски, ирландски, италиански, немски,
 нидерландски и френски език, текстовете на всичките осем езика еднакво автентични, се депозира в архивите на генералния
 секретариат на Съвета на Европейските общности. Генералният секретар изпраща заверено копие на правителството на всяка
 подписала държава.
 ---pagebreak--- L 347/18 BG Официален вестник на Европейския съюз 29.12.2007 г.
 ПРИЛОЖЕНИЕ III
 ПЪРВИ ПРОТОКОЛ
 за тълкуването от Съда на Европейските общности на Конвенцията за приложимото право към договорните
 задължения, открита за подписване в Рим


text:
на 19 юни 1980 година
 ВИСОКОДОГОВАРЯЩИТЕ СТРАНИ ПО ДОГОВОРА ЗА СЪЗДАВАНЕ НА ЕВРОПЕЙСКАТА ИКОНОМИЧЕСКА ОБЩНОСТ,
 КАТО ВЗЕХА ПРЕДВИД Съвместната декларация (приложена към Конвенцията) за приложимото право към договорните
 задължения, открита за подписване в Рим на 19 юни 1980 година,
 РЕШИХА да сключат Протокол, предоставящ компетентност на Съда на Европейските общности да тълкува тази Конвенция, и
 за тази цел определиха за свои упълномощени представители:
 НЕГОВО ВЕЛИЧЕСТВО КРАЛЯТ НА БЕЛГИЙЦИТЕ:
 Paul DE KEERSMAEKER
 Държавен секретар по европейските въпроси и селското стопанство, заместник-министър на външните работи
 НЕЙНО ВЕЛИЧЕСТВО КРАЛИЦАТА НА ДАНИЯ:
 Knud Erik TYGESEN
 Държавен секретар
 ПРЕЗИДЕНТЪТ НА ФЕДЕРАЛНА РЕПУБЛИКА ГЕРМАНИЯ:
 Irmgard ADAM-SCHWAETZER
 Заместник-министър на външните работи
 ПРЕЗИДЕНТЪТ НА РЕПУБЛИКА ГЪРЦИЯ:
 Théodoros PANGALOS
 Заместник-министър на външните работи
 НЕГОВО ВЕЛИЧЕСТВО КРАЛЯТ НА ИСПАНИЯ:
 Francisco FERNANDEZ ORDOÑEZ
 Министър на външните работи
 ПРЕЗИДЕНТЪТ НА ФРЕНСКАТА РЕПУБЛИКА:
 Philippe LOUËT
 Извънреден и пълномощен посланик
 ПРЕЗИДЕНТЪТ НА ИРЛАНДИЯ:
 Brian LENIHAN
 Вице-премиер и министър на външните работи
 ПРЕЗИДЕНТЪТ НА ИТАЛИАНСКАТА РЕПУБЛИКА:
 Gianni MANZOLINI
 Държавен секретар по външните работи
 ---pagebreak--- 29.12.2007 г. BG Официален вестник на Европейския съюз L 347/19
 НЕГОВО КРАЛСКО ВИСОЧЕСТВО ВЕЛИКИЯТ ХЕРЦОГ НА ЛЮКСЕМБУРГ:
 Jacques POOS
 Вице-президент на правителството, министър на външните работи, външната търговия и сътрудничеството, министър на
 икономиката и на средната класа и министър на хазната
 НЕЙНО ВЕЛИЧЕСТВО КРАЛИЦАТА НА НИДЕРЛАНДИЯ:
 H. van den BROEK
 Министър на външните работи
 ПРЕЗИДЕНТЪТ НА ПОРТУГАЛСКАТА РЕПУБЛИКА:
 João de Deus PINHEIRO
 Министър на външните работи
 НЕЙНО ВЕЛИЧЕСТВО КРАЛИЦАТА НА ОБЕДИНЕНО КРАЛСТВО ВЕЛИКОБРИТАНИЯ И СЕВЕРНА ИРЛАНДИЯ:
 Lynda CHALKER
 Държавен министър на външните работи и въпросите на Британската общност,
 КОИТО, на срещата си в рамките на Съвета на Европейските общности, след като си размениха своите установени за съставени
 във валидна и надлежна форма пълномощни,
 СЕ СПОРАЗУМЯХА ЗА СЛЕДНОТО:
 Член 1
 Съдът на Европейските общности е компетентен да се произнесе по тълкуването на:
 а) Конвенцията за приложимото право към договорните задължения, открита за подписване в Рим на 19 юни 1980 г., по-
 нататък наричана „Римската конвенция“;
 б) Конвенцията относно присъединяването към Римската конвенция от страна на държавите, които са станали членки на
 Европейските общности от датата, на която същата бе открита за подписване;
 в) настоящият протокол.
 Член 2
 Всеки съд от посочените по-долу може да поиска Съда на Европейските общности да постанови преюдициално заключение
 по въпрос, повдигнат по висящо пред този съд дело и касаещ тълкуване на разпоредбите, съдържащи се в посочените в член 1
 инструменти, ако този съд счита, че се нуждае от решение по въпроса, за да може да се произнесе:
 а) — в Белгия:
 la Cour de cassation (het Hof van Cassatie) и le Conseil d’Etat (de Raad van State),
 — в Дания:
 Højesteret,
 — във Федерална република Германия:
 die obersten Gerichtshöfe des Bundes,
 ---pagebreak--- L 347/20 BG Официален вестник на Европейския съюз 29.12.2007 г.
 — в Гърция:
 τα ανώτατα δικαστήρια,
 — в Испания:
 el Tribunal Supremo,
 — във Франция:
 la Cour de cassation и le Conseil d’Etat,
 — в Ирландия:
 the Supreme Court,
 — в Италия:
 la Corte suprema di cassazione и il Consiglio di Stato,
 — в Люксембург:
 la Cour supérieure de justice, когато заседава като Касационен съд,