text:
устойчивостта на механично износване
 Външната страна на три нови образеца (лещи) се подлага на изпитване за равномерно механично износване в съответствие с метода, описан в допълнение 3 към настоящото приложение.
 2.4.2. Резултати
 След това изпитване измененията:
 на пропускането: ,
 и на разсейването: ,
 трябва да се измерват съгласно процедурата, описана в допълнение 2, в зоната по точка 2.2.4.1.1 от настоящото правило. Средната стойност на трите образеца трябва да е такава, че:
 Δtm ≤ 0,100;
 Δdm ≤ 0,050.
 2.5. Изпитване на адхезията на евентуалните покрития
 2.5.1. Подготовка на образеца
 Върху площ с размери 20 × 20 mm от покритието на леща с помощта на бръснарско ножче или игла се прорязва мрежа от квадрати с размери приблизително 2 × 2 mm. Натискът върху ножчето или иглата трябва да е достатъчен, за да прореже поне покритието.
 2.5.2. Описание на изпитването
 Трябва да се използва самозалепваща се лента със сила на адхезия 2 N/(cm от широчината) ± 20 %, измерена при стандартизираните условия, описани в допълнение 4 към настоящото приложение. Тази самозалепваща се лента, чиято широчина трябва да е най-малко 25 mm, трябва да се притиска поне пет минути към повърхността, подготвена в съответствие с указаното в точка 2.5.1.
 След това към края на самозалепващата се лента се прилага усилие, докато силата на адхезия към разглежданата повърхност се уравновеси със сила, перпендикулярна на тази повърхност. От този момент лентата започва да се отлепва с постоянна скорост 1,5 ± 0,2 m/s.
 2.5.3. Резултати
 Не трябва да има забележимо увреждане върху прорязания като мрежа участък. Допуска се увреждане при пресичането на прорезите или в техните краища, при условие че увредената повърхност не надвишава 15 % от прорязания участък.
 2.6. Изпитвания на комплектуван фар с леща от пластмасов материал
 2.6.1. Устойчивост на механично износване на повърхността на лещата
 2.6.1.1. Изпитвания
 Лещата на образец No 1 на фара трябва да се подложи на изпитването по точка 2.4.1 по-горе.
 2.6.1.2. Резултати
 След изпитването резултатите от фотометричните измервания, извършени на фара в съответствие с настоящото правило, не трябва:
 а)
 да превишават с повече от 30 % посочените максимални стойности в точка HV и не трябва да са с повече от 10 %, по-малки от указаните минимални стойности в точка 50 L и 50 R за фарове от клас В, 0,86 D/3,5 R, 0,86 D/3,5 L за фарове от класове C, D и E;
 б)
 да са с повече от 10 % под минималните стойности, указани за НV при фарове само за дълга светлина.
 2.6.2. Изпитване на адхезията на евентуалните покрития
 Лещата на образец No 2 на фара трябва да се подложи на изпитването по точка 2.5 по-горе.
 2.7. Устойчивост на излъчването на светлинния източник
 Извършва се следното изпитване:
 На светлината на светодиодния модул или газоразрядния светлинен източник се излагат плоски образци на всеки пропускащ светлината пластмасов елемент на фара. Параметрите, напр. ъглите и разстоянията на образците, трябва да са същите, както във фара. Тези образци трябва да имат същия цвят и същата обработка на повърхността, ако има такава, както частите на фара.
 След 1 500 часа непрекъсната работа колориметричните спецификации


text:
на пропусканата светлина трябва да са спазени, а върху повърхността на образците не трябва да има пукнатини, драскотини, олющвания или деформации.
 3. ПРОВЕРКА НА СЪОТВЕТСТВИЕТО НА ПРОИЗВОДСТВОТО
 3.1.
 По отношение на материалите, използвани за производството на лещи, се счита, че фаровете от дадена серия отговарят на настоящото правило, ако:
 3.1.1.
 след изпитването на устойчивост на въздействието на химични вещества и изпитването на устойчивост на въздействието на детергенти и въглеводороди външната страна на образците не показва никакви пукнатини, олющвания или деформации, видими с невъоръжено око (вж. точки 2.2.2, 2.3.1 и 2.3.2);
 3.1.2.
 след изпитването, описано в точка 2.6.1.1, фотометричните стойности в точките на измерване, посочени в точка 2.6.1.2, са в границите за съответствие на производството, указани в настоящото правило.
 3.2.
 Ако резултатите от изпитванията не отговарят на изискванията, изпитванията се повтарят с друга извадка от случайно избрани фарове.
 Допълнение 1
 ПОСЛЕДОВАТЕЛНОСТ НА ИЗПИТВАНИЯТА ЗА ОДОБРЯВАНЕ
 A. Изпитвания на пластмасови материали (лещи или образци от материал, представени в съответствие с точка 2.2.4 от настоящото правило).
 Образци
 Изпитвания
 Лещи или образци от материал
 Лещи
 1
 2
 3
 4
 5
 6
 7
 8
 9
 10
 11
 12
 13
 14
 1.1.
 Ограничена фотометрия
 (точка 2.1.2.)
 x
 x
 x
 1.1.1.
 Температурна промяна
 (точка 2.1.1.)
 x
 x
 x
 1.1.2.
 Ограничена фотометрия
 (точка 2.1.2.)
 x
 x
 x
 1.2.1.
 Измерване на пропускането
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 1.2.2.
 Измерване на разсейването
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 1.3.
 Атмосферни влияния
 (точка 2.2.1.)
 x
 x
 x
 1.3.1.
 Измерване на пропускането
 x
 x
 x
 1.4.
 Химични вещества
 (точка 2.2.2)
 x
 x
 x
 1.4.1.
 Измерване на разсейването
 x
 x
 x
 1.5.
 Детергенти
 (точка 2.3.1)
 x
 x
 x
 1.6.
 Въглеводороди
 (точка 2.3.2)
 x
 x
 x
 1.6.1.
 Измерване на пропускането
 x
 x
 x
 1.7.
 Износване
 (точка 2.4.1)
 x
 x
 x
 1.7.1.
 Измерване на пропускането
 x
 x
 x
 1.7.2.
 Измерване на разсейването
 x
 x
 x
 1.8.
 Адхезия
 (точка 2.5)
 x
 1.9.
 Устойчивост на излъчването на светлинния източник
 (точка 2.7)
 x
 Б. Изпитвания на комплектувани фарове (представени съгласно точка 2.2.3 от настоящото правило).
 Изпитвания
 Комплектуван фар
 Номер на образеца
 1
 2
 2.1.
 Износване
 (точка 2.6.1.1)
 x
 2.2.
 Фотометрия
 (точка 2.6.1.2)
 x
 2.3.
 Адхезия
 (точка 2.6.2)
 x
 Допълнение 2
 МЕТОД ЗА ИЗМЕРВАНЕ НА РАЗСЕЙВАНЕТО И ПРОПУСКАНЕТО НА СВЕТЛИНА
 1. Оборудване (вж. фигурата)
 Снопът светлина от колиматора K с полуразходимост β/2 = 17,4 × 104 rd се ограничава от диафрагма Dτ с отвор 6 mm, срещу която се намира стойката с образеца.
 Събирателна ахроматична леща L2, коригирана за сферични аберации, съединява диафрагмата Dτ с приемника R; диаметърът на лещата L2 трябва да е такъв, че да не ограничава снопа светлина, разсейван от образеца в конус с полуъгъл при върха β/2 = 14°.
 Във фокусната равнина на лещата L2 се разполага пръстеновидната диафрагма DD с ъгли αο/2 = 1° и αmax/2 = 12°.
 Непрозрачната централна част на диафрагмата е необходима, за да се елиминира директната светлина от светлинния източник. Трябва да е възможно централната част на диафрагмата да се извади от светлинния сноп така, че той да може да се върне точно в своето първоначално

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
положение.
 Разстоянието L2 Dτ и фокусната дължина F2
 (1) на лещата L2 трябва да се изберат така, че изображението на Dτ напълно да покрива приемника R.
 Когато началният падащ поток е приет за 1 000 единици, абсолютната точност на всяко показание трябва да е по-голяма от 1 единица.
 2. Измервания
 Трябва да се отчетат следните показания:
 Показание
 С образец
 С централна част от DD
 Количество
 T1
 Не
 Не
 Падащ поток при първоначалното измерване
 T2
 Да (преди изпитване)
 Не
 Поток, пропуснат през новия материал в рамките на 24 °C
 T3
 Да (след изпитване)
 Не
 Поток, пропуснат през изпитвания материал в рамките на 24 °C
 T4
 Да (преди изпитване)
 Да
 Поток, разсеян от новия материал
 T5
 Да (след изпитване)
 Да
 Поток, разсеян от изпитвания материал
 (1) За L2 се препоръчва да се използва фокусно разстояние от порядъка на 80 mm.
 Допълнение 3
 МЕТОД НА ИЗПИТВАНЕ С ПРЪСКАНЕ
 1. Изпитвателно оборудване
 1.1. Пистолет за пръскане
 Използваният пистолет за пръскане трябва да има дюза с диаметър 1,3 mm с възможност през нея да преминава поток течност с дебит 0,24 ± 0,02 l/min при работно налягане 6,0 bar – 0/+ 0,5 bar.
 При тези условия на работа полученото напръскване на образеца трябва да е с диаметър 170 ± 50 mm върху подлаганата на износване повърхност, разположена на разстояние 380 ± 10 mm от дюзата.
 1.2. Изпитвателна смес
 Изпитвателната смес е съставена от:
 кварцов пясък с твърдост 7 по скалата на Мор, с размери на зърната между 0 и 0,2 mm и почти нормално разпределение, с ъглов коефициент от 1,8 до 2;
 вода с твърдост не повече от 205 g/m3 за смес, която съдържа 25 g пясък на литър вода.
 2. Изпитване
 Външната повърхност на лещите на фаровете трябва да се подложи веднъж или повече пъти на действието на струята пясък, както е описано по-горе. Струята се пръска почти перпендикулярно на изпитваната повърхност.
 Степента на износване се проверява посредством един или повече стъклени образци, поставени като еталон близо до лещите, които се изпитват. Сместа трябва да се пръска, докато изменението на разсейването на светлината върху образеца или образците, измерено по метода, описан в допълнение 2, е такова, че:
 Могат да се използват няколко еталонни образеца, за да се провери дали цялата повърхност, подлежаща на изпитване, е равномерно износена.
 Допълнение 4
 ИЗПИТВАНЕ НА АДХЕЗИЯТА НА САМОЗАЛЕПВАЩА СЕ ЛЕНТА
 1. ЦЕЛ
 Този метод позволява да се определи при стандартни условия линейната сила на адхезия на самозалепваща се лента към стъклена пластина.
 2. ПРИНЦИП
 Измерва се силата, необходима за отлепването на самозалепваща се лента от стъклена пластина при ъгъл 90°.
 3. АТМОСФЕРНИ УСЛОВИЯ ПО СПЕЦИФИКАЦИЯ
 Температурата на околната среда трябва да е 23 °C ± 5 °C, а относителната влажност (ОВ) — 65 ± 15 %.
 4. ИЗПИТВАТЕЛНИ ОБРАЗЦИ
 Преди изпитването образецът ролка със самозалепваща се лента трябва да престои 24 часа при определените атмосферни условия (вж. точка 3 по-горе).
 От всяка ролка се вземат за изпитване пет изпитвателни образеца с дължина 400 mm. Изпитвателните образци трябва да се отрязват от ролката след изхвърлянето на първите три навивки.
 5.


text:
ПРОЦЕДУРА
 Изпитването трябва да се извърши при условията на околната среда, определени в точка 3.
 Вземат се пет изпитвателни образеца, като лентата се отмотава радиално със скорост приблизително 300 mm/s, след което те се залепват за 15 секунди по следния начин:
 залепва се постепенно парчето лента върху стъклена пластина с леко притискащо движение на пръстите, без прекомерно силен натиск, като между лентата и стъклената пластина не трябва да се оставят въздушни мехурчета.
 Така слепените компоненти се оставят в продължение на 10 минути при посочените атмосферни условия.
 Отлепва се около 25 mm изпитвателен образец от пластината в равнина, перпендикулярна на оста на изпитвателния образец. Пластината се закрепва неподвижно и свободният край на лентата се огъва назад на 90°. Прилага се сила по такъв начин, че линията на разделяне между лентата и пластината да е перпендикулярна на тази сила и на пластината.
 За да се отлепи, лентата се издърпва със скорост 300 ± 30 mm/s и се записва необходимото усилие.
 6. РЕЗУЛТАТИ
 Петте получени стойности се подреждат и средната стойност се приема за резултат от измерването. Тази стойност се изразява в нютони на сантиметър широчина от лентата.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 7
 МИНИМАЛНИ ИЗИСКВАНИЯ КЪМ ВЗЕМАНЕТО НА ОБРАЗЦИ ОТ ИНСПЕКТОР
 1. ОБЩИ ПОЛОЖЕНИЯ
 1.1. Счита се, че изискванията за съответствие са спазени от механична и геометрична гледна точка съгласно настоящото правило, ако разликите (ако има такива) не надвишават неизбежните производствени отклонения. Това условие се прилага и към цвета.
 1.2. За фарове от класове A, B, C и D:
 1.2.1.
 по отношение на фотометричните показатели съответствието на масово произвежданите фарове не се оспорва, ако при изпитване на фотометричните показатели на произволно избран фар, оборудван със стандартна нажежаема лампа и/или светодиоден модул в зависимост от случая:
 1.2.2.
 за фарове от клас А: никоя измерена стойност не се отклонява в неблагоприятна посока с повече от 20 % от стойността, указана в настоящото правило.
 1.2.3.
 За фарове от класове B, C и D:
 1.2.3.1.
 никоя измерена стойност не се отклонява в неблагоприятна посока с повече от 20 % от стойността, указана в настоящото правило. За стойностите в зона 1 за фарове от класове B, C и D максималното отклонение в неблагоприятна посока може да е съответно:
 255 cd — отговарят на 20 %,
 380 cd — отговарят на 30 %,
 1.2.3.2.
 и ако за дългата светлина отклонение от + 20 % за максималните стойности и – 20 % за минималните стойности се наблюдава за фотометричните стойности във всяка точка на измерване, определена в точка 6.3.3.1 или 6.3.3.2 от настоящото правило.
 1.2.4.
 Ако резултатите от описаните по-горе изпитвания не отговарят на изискванията, изпитванията на фара се повтарят, като се използва друга стандартна нажежаема лампа.
 1.2.5.
 Ако резултатите от описаните по-горе изпитвания не отговарят на изискванията, регулирането на фара може да се промени, при условие че оста на светлинния сноп не се премества странично на повече от 0,5° вдясно или вляво и на не повече от 0,2° нагоре или надолу.
 1.3. За фарове от клас Е
 1.3.1. За фарове от клас Е, измерени при 13,2 V ± 0,1 V, или при


text:
друга стойност, ако е посочена такава, и оборудвани със:
 а)
 заменяем стандартен газоразряден светлинен източник съгласно Правило No 99. В такъв случай светлинният поток на този газоразряден източник може да се различава от еталонния светлинен поток по Правило No 99 и стойностите на осветеността се коригират съответно;
 или
 б)
 серийно произвеждан газоразряден светлинен източник и сериен баласт. В такъв случай светлинният поток от този светлинен източник може да се отклонява от номиналната стойност на светлинния поток поради допустимите отклонения за светлинния източник и баласта по Правило No 99 и съответно измерените стойности на осветеността могат да се коригират с 20 % в благоприятна посока;
 или
 в)
 светодиодни модули.
 Съответствието на масово произвежданите фарове, избрани на случаен принцип и оборудвани с газоразряден светлинен източник и/или светодиоден модул в зависимост от случая, по отношение на фотометричните показатели не се оспорва, при условие че:
 1.3.2. никоя измерена стойност не се отклонява в неблагоприятна посока с повече от 20 % от стойността, указана в настоящото правило. За стойностите в зона 1 максималното отклонение в неблагоприятна посока може да е съответно:
 255 cd — отговарят на 20 %,
 380 cd — отговарят на 30 %,
 1.3.3. и ако за дългата светлина отклонение от + 20 % за максималните стойности и – 20 % за минималните стойности се наблюдава за фотометричните стойности във всяка точка на измерване, определена в точки 6.3.3.1 или 6.3.3.2 от настоящото правило.
 1.3.4. Ако резултатите от описаните по-горе изпитвания не отговарят на изискванията, регулирането на фара може да се промени, при условие че оста на светлинния сноп не се премества странично на повече от 0,5° вдясно или вляво и на не повече от 0,2° нагоре или надолу.
 1.3.5. Ако резултатите от описаните по-горе изпитвания не отговарят на изискванията, изпитванията на фара се повтарят, като се използва друг стандартен газоразряден светлинен източник, газоразряден светлинен източник и/или баласт, или светодиоден модул и електронна пусковорегулираща апаратура, в зависимост от приложимото съгласно точка 1.3.1 по-горе.
 1.4. Фаровете с очевидни дефекти се отхвърлят.
 1.5. Ако обаче за серия образци вертикалното регулиране не може да се повтори до изискваното положение в рамките на допустимите отклонения, качеството на границата между осветената и тъмната зона трябва да се изпита на един от фаровете от серията образци съгласно процедурата по точки 2 и 4 от приложение 9.
 2. ПЪРВО ВЗЕМАНЕ НА ОБРАЗЦИ
 При първото вземане на образци се избират произволно четири фара. Първата извадка от два фара се обозначава с А, а втората извадка от два фара — с B.
 2.1. Случаи, в които съответствието не се оспорва
 2.1.1.
 След процедурата за вземане на образци, показана на фигура 1 от настоящото приложение, съответствието на масово произвежданите фарове не се оспорва, ако отклоненията в неблагоприятна посока на измерените стойности на фаровете са:
 2.1.1.1.
 Извадка А
 A1:
 Един фар
 0 %
 Един фар,
 който не е повече от
 20 %
 A2:
 Двата фара
 са повече от
 0 %
 но
 не повече от
 20 %
 Преминава се към извадка В
 2.1.1.2.
 Извадка В
 B1:
 Двата фара
 0 %
 2.2. Случаи, в които съответствието се


text:
оспорва
 2.2.1.
 След прилагане на процедурата за вземане на образци, показана на фигура 1 от настоящото приложение, съответствието на масово произвежданите фарове се оспорва и производителят трябва да приведе производството си в съответствие с изискванията, ако отклоненията на измерените стойности на фаровете са:
 2.2.1.1.
 Извадка А
 A3:
 Един фар,
 който не е повече от
 20 %
 Един фар,
 който е повече от
 20 %,
 но
 не повече от
 30 %
 2.2.1.2.
 Извадка В
 B2:
 в случай на А2
 един фар,
 който е повече от
 0 %,
 но
 не повече от
 20 %
 един фар,
 който не е повече от
 20 %
 B3:
 в случай на А2
 един фар
 0 %
 един фар,
 който е повече от
 20 %,
 но
 който не е повече от
 30 %
 2.3. Отменено одобряване
 Съответствието се оспорва и се прилагат разпоредбите на точка 11, ако след процедурата за вземане на образци, описана на фигура 1 от настоящото приложение, отклоненията на измерените стойности на фаровете са:
 2.3.1.
 Извадка А
 A4:
 един фар,
 който не е повече от
 20 %
 един фар,
 който е повече от
 30 %
 A5:
 двата фара
 са повече от
 20 %
 2.3.2.
 Извадка В
 B4:
 в случай на А2
 един фар,
 който е повече от
 0 %,
 но
 не повече от
 20 %
 един фар,
 който е повече от
 20 %
 B5:
 в случай на А2
 двата фара
 са повече от
 20 %
 B6:
 в случай на А2
 един фар
 0 %
 един фар,
 който е повече от
 30 %
 3. ПОВТОРНО ВЗЕМАНЕ НА ОБРАЗЦИ
 До два месеца след уведомяването се извършва повторно вземане на образци в случаите на А3, B2 и B3, трета извадка C от два фара, избрани от продукцията след привеждането в съответствие.
 3.1. Случаи, в които съответствието не се оспорва
 3.1.1.
 След процедурата за вземане на образци, показана на фигура 1 от настоящото приложение, съответствието на масово произвежданите фарове не се оспорва, ако отклоненията на измерените стойности на фаровете са:
 3.1.1.1.
 Извадка С
 C1:
 един фар
 0 %
 един фар,
 който не е повече от
 20 %
 C2:
 двата фара
 са повече от
 0 %,
 но
 не са повече от
 20 %
 Преминава се към извадка D
 3.1.1.2.
 Извадка D
 D1:
 в случай на С2
 двата фара
 0 %
 3.2. Случаи, в които съответствието се оспорва
 3.2.1.
 След прилагане на процедурата за вземане на образци, показана на фигура 1 от настоящото приложение, съответствието на масово произвежданите фарове се оспорва и производителят трябва да приведе производството си в съответствие с изискванията, ако отклоненията на измерените стойности на фаровете са:
 3.2.1.1.
 Извадка D
 D2:
 в случай на С2
 един фар,
 който е повече от
 0 %,
 но
 не повече от
 20 %
 един фар,
 който не е повече от
 20 %
 3.3. Отменено одобряване
 Съответствието се оспорва и се прилагат разпоредбите на точка 11, ако след процедурата за вземане на образци, описана във фигура 1 от настоящото приложение, отклоненията на измерените стойности на фаровете са:
 3.3.1.
 Извадка С
 C3:
 един фар,
 който не е повече от
 20 %
 един фар,


text:
който е повече от
 20 %
 C4:
 двата фара
 са повече от
 20 %
 3.3.2.
 Извадка D
 D3:
 в случай на С2
 един фар
 0 или повече от
 0 %
 един фар
 повече от
 20 %
 Фигура 1
 ПРИЛОЖЕНИЕ 8
 КРАТКО ОПИСАНИЕ НА ПЕРИОДИТЕ НА РАБОТА ПРИ ИЗПИТВАНЕТО ЗА СТАБИЛНОСТ НА ФОТОМЕТРИЧНИТЕ ПОКАЗАТЕЛИ
 Съкращения
 :
 P: фар за къса светлина
 D: фар за дълга светлина (D1 + D2 означава две дълги светлини)
 F: преден фар против мъгла
 : Означава цикъл от 15 мин. в изключено и 5 мин. във включено състояние.
 : Означава цикъл от 9 мин. в изключено и 1 мин. във включено състояние.
 Всички следващи групирани фарове и предни фарове против мъгла заедно с добавените за клас В символи за означаване са дадени като примери и не са изчерпателни.
 1.
 P или D или F (C-BS или R-BS или B)
 Допълнителен светлинен източник за осветяване с променлив ъгъл в завой
 2.
 P+D (CR-BS) или P+D1+D2 (CR-BS R-BS)
 Допълнителен светлинен източник за осветяване с променлив ъгъл в завой
 3.
 P+D (C/R-BS) или P+D1+D2 (C/R-BS R-BS)
 Допълнителен светлинен източник за осветяване с променлив ъгъл в завой
 4.
 P+F (C-BS B)
 Допълнителен светлинен източник за осветяване с променлив ъгъл в завой
 5.
 P+F (C-BS B/) или C-BS/B
 Допълнителен светлинен източник за осветяване с променлив ъгъл в завой
 6.
 D+F (R-BS B) или D1+D2+F (R-BS R-BS B)
 Допълнителен светлинен източник за осветяване с променлив ъгъл в завой
 7.
 D+F (R-BS B/) или D1+D2+F (R-BS R-BS B/)
 Допълнителен светлинен източник за осветяване с променлив ъгъл в завой
 8.
 P+D+F (CR-BS B) или P+D1+D2+F (CR-BS R-BS B)
 Допълнителен светлинен източник за осветяване с променлив ъгъл в завой
 9.
 P+D+F (C/R-BS B) или P+D1+D2+F (C/R-BS R-BS B)
 Допълнителен светлинен източник за осветяване с променлив ъгъл в завой
 10.
 P+D+F (CR-BS B/) или P+D1+D2+F (CR-BS R-BS B/)
 Допълнителен светлинен източник за осветяване с променлив ъгъл в завой
 11.
 P+D+F (C/R-BS B/) или P+D1+D2+F (C/R-BS R-BS/B)
 Допълнителен светлинен източник за осветяване с променлив ъгъл в завой
 ПРИЛОЖЕНИЕ 9
 ОПРЕДЕЛЯНЕ И ОТЧЕТЛИВОСТ НА ГРАНИЦАТА МЕЖДУ ОСВЕТЕНАТА И ТЪМНАТА ЗОНА ЗА ФАРОВЕТЕ СЪС СИМЕТРИЧНА КЪСА СВЕТЛИНА И ПРОЦЕДУРА ЗА НАСОЧВАНЕ ЧРЕЗ ТАЗИ ГРАНИЦА
 1. ОБЩИ ПОЛОЖЕНИЯ
 1.1.
 Разпределението на светлинния интензитет на фар със симетрична къса светлина трябва да включва граница между осветената и тъмната зона, която да дава възможност за правилното регулиране на фара със симетрична къса светлина за фотометричните измервания и за насочването на фара на превозното средство. Характеристиките на границата между осветената и тъмната зона трябва да отговарят на изискванията, определени в точки 2 — 4 по-долу.
 2. ФОРМА НА ГРАНИЦАТА МЕЖДУ ОСВЕТЕНАТА И ТЪМНАТА ЗОНА
 2.1.
 За визуалното регулиране на фара със симетрична къса светлина границата между осветената и тъмната зона трябва да осигурява хоризонтална линия за вертикалното регулиране на фара със симетрична къса светлина извън правата V-V от двете страни (вж. фигура 1), както е посочено в точка 6.2.1 от настоящото правило.
 Фигура 1
 Форма и местоположение на границата между осветената и тъмната зона
 3. РЕГУЛИРАНЕ НА ФАРА СЪС СИМЕТРИЧНА КЪСА СВЕТЛИНА
 3.1.
 Хоризонтално


text:
регулиране: светлинният сноп с границата между осветената и тъмната зона трябва да е разположен така, че проекцията на светлинния сноп да е приблизително симетрична на правата V — V.
 3.2.
 Вертикално регулиране: след хоризонталното регулиране на фара със симетрична къса светлина съгласно точка 3.1 по-горе, вертикалното регулиране трябва да се извърши така, че светлинният сноп с неговата граница между осветената и тъмната зона да се премести нагоре от по-ниската позиция, докато границата между осветената и тъмната зона се разположи в номинално вертикално положение. За номиналното вертикално регулиране границата между осветената и тъмната зона се разполага върху правата V — V на 1 % под правата h-h.
 Ако хоризонталната част не е права, а леко извита или наклонена, границата между осветената и тъмната зона не трябва да надвишава вертикалния диапазон, образуван от двете хоризонтални линии, разположени от 3° вляво до 3° вдясно от правата V-V при 0,2° за фарове от клас B и 0,3° за фарове от класове A, C, D и E над и под номиналното положение на границата между осветената и тъмната зона (вж. фигура 1).
 3.3.
 Ако вертикалното регулиране на три отделни фара се различава с повече от 0,2° за фарове от клас B и 0,3° за фарове от класове A, C, D и E, се счита, че хоризонталната част на границата между осветената и тъмната зона не е достатъчно линейна или отчетлива за извършване на визуално регулиране. В този случай качеството на границата между осветената и тъмната зона се изпитва с помощта на прибори по отношение на съответствието със следните изисквания.
 4. ИЗМЕРВАНЕ НА КАЧЕСТВОТО НА ГРАНИЦАТА МЕЖДУ ОСВЕТЕНАТА И ТЪМНАТА ЗОНА
 4.1.
 Измерванията се извършват чрез обхождане по вертикала през хоризонталната част на границата между осветената и тъмната зона на ъглови стъпки, които не надвишават 0,05°:
 а)
 на разстояние на измерване 10 m и с детектор с диаметър приблизително 10 mm;
 б)
 или на разстояние на измерване 25 m и с детектор с диаметър приблизително 30 mm.
 Измерването на качеството на границата между осветената и тъмната зона се счита за приемливо, ако изискванията от точка 4.1.2 от настоящото приложение са спазени при поне едно измерване на разстояние 10 m или 25 m.
 Разстоянието на измерване, при което се определя резултатът от изпитването, се записва в точка 9 от съобщението по приложение 1 към настоящото правило.
 Обхождането се извършва от най-ниската позиция нагоре през границата между осветената и тъмната зона по протежение на вертикалните линии при - 3° до - 1,5° и + 1,5° до + 3° от правата V-V. При това измерване качеството на границата между осветената и тъмната зона трябва да отговаря на следните изисквания:
 4.1.1.
 Трябва да е видима не повече от една граница между осветената и тъмната зона (1).
 4.1.2.
 Отчетливост на границата между осветената и тъмната зона: при обхождане по вертикалата през хоризонталната част на границата между осветената и тъмната зона по протежение на линиите ± 2,5, измерената максимална стойност за:
 се нарича коефициент на отчетливост G на границата между осветената и тъмната зона. Стойността на G не трябва да е по-малка


text:
от 0,13 за фарове от клас B и 0,08 за фарове от класове A, C, D и E.
 4.1.3.
 Линейност: частта от границата между осветената и тъмната зона, която служи за вертикално регулиране, трябва да бъде хоризонтална от 3°L дo 3°R от правата V-V. Счита се, че това изискване е спазено, ако вертикалните положения на инфлексните точки съгласно точка 3.2 по-горе при 3° вляво и вдясно от правата V-V не се различават с повече от 0,2° за фаровете от клас B и 0,3° за фаровете от класове A, C, D и E от номиналното положение на правата V-V.
 5. ВЕРТИКАЛНО РЕГУЛИРАНЕ С ИНСТРУМЕНТИ
 Ако границата между осветената и тъмната зона отговаря на посочените по-горе изисквания за качеството, вертикалното регулиране на светлинния сноп може да се извърши с инструменти. За целта инфлексната точка, където d2 (log E)/dv2 = 0 е разположена върху правата V-V в нейното номинално положение под правата h-h. Преместването за измерване и регулиране на границата между осветената и тъмната зона трябва да бъде нагоре, като се започва от ниво под номиналното положение.
 (1) Настоящата точка ще се измени, когато е налице обективен метод за изпитване.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 10
 БАЗОВ ЦЕНТЪР
 Тази незадължителна маркировка на базовия център се поставя на лещата в нейната точка на пресичане с базовата ос на късата светлина, а също и на лещите на дългите светлини, когато те не са нито групирани, нито комбинирани, нито взаимно вградени с късата светлина.
 На чертежа по-горе маркировката на базовия център е представена като проектирана в равнина, която е по същество допирателна към лещата в центъра на окръжността. Линиите, съставляващи маркировката, могат да бъдат непрекъснати или пунктирани.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 11
 ОЗНАЧЕНИЯ НА НАПРЕЖЕНИЕТО
 Това означение трябва да се постави на основния корпус на всеки фар, съдържащ само газоразрядни светлинни източници и баласт, както и на всяка външна част на баласта.
 Това означение трябва да се постави на основния корпус на всеки фар, съдържащ поне един газоразряден светлинен източник и баласт.
 Баластът е предназначен за **-волтова ел. система.
 Баластът е предназначен за **-волтова ел. система.
 Фарът не съдържа нажежаеми лампи, предназначени за 24-волтова ел. система.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 12
 ИЗИСКВАНИЯ КЪМ СВЕТОДИОДНИТЕ МОДУЛИ И ФАРОВЕТЕ СЪС СВЕТОДИОДНИ МОДУЛИ
 1. ОБЩИ СПЕЦИФИКАЦИИ
 1.1.
 Всеки представен образец на светодиоден модул трябва да отговаря на съответните спецификации от настоящото правило, когато е изпитван с представената електронна пусковорегулираща апаратура, ако има такава.
 1.2.
 Светодиодният модул трябва да се проектира така, че да работи и остава в изправност при нормални условия на експлоатация. Освен това той не трябва да има конструктивни или производствени дефекти. Счита се, че даден светодиоден модул не отговаря на изискванията, ако който и да е от неговите светодиоди не отговаря на изискванията.
 1.3.
 Светодиодният модул трябва да бъде защитен срещу вмешателство.
 1.4.
 Конструкцията на демонтируемия светодиоден модул трябва да е такава, че:
 1.4.1.
 когато светодиодният модул е демонтиран и заменен с друг модул, предоставен от заявителя и на който е нанесен същият идентификационен код за модул на светлинен източник, фотометричните спецификации на фара са спазени;
 1.4.2.
 светодиодните модули с различни идентификационни кодове за модул на


text:
светлинен източник не трябва да бъдат взаимозаменяеми в един и същ корпус на фар.
 2. ПРОИЗВОДСТВО
 2.1.
 Светодиодът на светодиодния модул трябва да е снабден с подходящи елементи за закрепване.
 2.2.
 Елементите за закрепване трябва да са стабилни и здраво закрепени към светодиода и светодиодния модул.
 3. УСЛОВИЯ НА ИЗПИТВАНЕТО
 3.1. Прилагане
 3.1.1.
 Всички образци трябва да се изпитат, както е посочено в точка 4 по-долу.
 3.1.2.
 Светлинните източници на светодиодния модул трябва да бъдат светодиоди, както са определени в Правило No 48, точка 2.7.1, по-специално по отношение на елемента, излъчващ във видимия спектър. Не се допускат други видове светлинни източници.
 3.2. Експлоатационни условия
 3.2.1. Експлоатационни условия на светодиодния модул
 Всички образци трябва да се изпитат при условията, посочени в точка 6.1.3 от настоящото правило. Ако не е посочено друго в настоящото приложение, светодиодните модули се изпитват вътре във фара, предоставен от производителя.
 3.2.2. Температура на околната среда
 За измерването на електрическите и фотометричните характеристики фарът трябва да работи при сух и неподвижен въздух и температура на околната среда 23 °C ± 5 °C.
 3.3. Стареене
 По искане на заявителя светодиодният модул се включва за период от 48 часа и се охлажда до температурата на околната среда, преди да започнат изпитванията, посочени в настоящото правило.
 4. СПЕЦИФИЧНИ ИЗИСКВАНИЯ И ИЗПИТВАНИЯ
 4.1. Цветопредаване
 4.1.1. Съдържание на червени съставки
 Освен измерванията по точка 7 от настоящото правило минималното съдържание на червени съставки на даден изпитван при 50 V светодиоден модул или фар със светодиоден модул трябва да е такова, че:
 където:
 Ee(λ) (единица: W)
 е спектралното разпределение на излъчвания поток;
 V(λ) (единица: 1)
 е спектралната светлинна ефективност;
 (λ) (единица: nm)
 е дължината на вълната.
 Тази стойност се изчислява, като се използват интервали от един нанометър.
 4.2. Ултравиолетово лъчение
 Ултравиолетово лъчение на светодиоден модул с ниско ниво на ултравиолетово излъчване трябва да е такова, че:
 където:
 S(λ)(единица: 1) е функцията за спектрално претегляне;
 km = 683 lm/W е максималната стойност на светлинната ефективност на лъчението.
 (Относно определенията на другите символи — вж. точка 4.1.1 по-горе).
 Тази стойност се изчислява, като се използват интервали от един нанометър. Ултравиолетовото лъчение се претегля в съответствие със стойностите, указани в таблицата за ултравиолетовото лъчение, дадена по-долу:
 Таблица за ултравиолетовото лъчение
 Стойности съгласно „Насоки за граничните стойности за излагането на ултравиолетово лъчение“ на Международната асоциация по радиационна защита/Комитета по нейонизиращи лъчения (IRPA/INIRC). Избраните дължини на вълните (в нанометри) са представителни; другите стойности трябва да се интерполират.
 λ
 S(λ)
 250
 0,430
 255
 0,520
 260
 0,650
 265
 0,810
 270
 1,000
 275
 0,960
 280
 0,880
 285
 0,770
 290
 0,640
 295
 0,540
 300
 0,300
 305
 0,060
 310
 0,015
 315
 0,003
 320
 0,001
 325
 0,00050
 330
 0,00041
 335
 0,00034
 340
 0,00028
 345
 0,00024
 350
 0,00020
 355
 0,00016
 360
 0,00013
 365
 0,00011
 370
 0,00009
 375
 0,000077
 380
 0,000064
 385
 0,000530
 390
 0,000044
 395
 0,000036
 400
 0,000030
 4.3. Температурна стабилност
 4.3.1. Осветеност
 4.3.1.1.
 Извършва се фотометрично измерване на фара след 1 минута работа по отношение на специфичната функция в определената по-долу изпитвателна точка. За тези измервания насочването може да е приблизително, но трябва да се


text:
запази за измервания на съотношението преди и след това.
 Измервателни точки, които трябва да се измерят:
 Светлинен сноп на основната къса светлина 50 V
 (За измерване на осветяването с променлив ъгъл в завой изпитвателната точка се посочва от производителя.)
 Дълга светлина H – V
 4.3.1.2.
 Фарът трябва да работи до достигане на фотометрична стабилност. Моментът, в който е достигната фотометричната стабилност, се определя като момент във времето, в който колебанието на фотометричната стойност е по-малко от 3 % в рамките на период от 15 минути. След достигане на стабилност се извършва насочване за пълна фотометрия в съответствие с изискванията за даденото устройство. Извършва се фотометрично измерване на фара във всички изисквани изпитвателни точки за даденото устройство.
 4.3.1.3.
 Изчислява се съотношението между стойността за точката на фотометрично измерване, определена в точка 4.3.1.1, и стойността за точката, определена в точка 4.3.1.2.
 4.3.1.4.
 След като е достигната фотометричната стабилност, изчисленото по-горе съотношение се прилага към всяка от останалите изпитвателни точки, за да се създаде нова таблица на фотометричните стойности, която описва пълните фотометрични измервания въз основа на една минута работа.
 4.3.1.5.
 Стойностите за светлинния интензитет, измерени след една минута и след достигането на фотометричната стабилност, трябва да отговарят на минималните и максималните изисквания.
 4.3.2. Цвят
 Цветът на излъчваната светлина, измерен след една минута и след достигането на фотометричната стабилност, както е описано в точка 4.3.1.2 от настоящото приложение, трябва и в двата случая да е в рамките на изискваните гранични стойности за цветовете.
 5. Измерването на номиналния светлинен поток на светодиодния модул, даващ основната къса светлина, се извършва, както следва:
 5.1.
 Светодиодният модул трябва да е в конфигурацията, описана в техническата спецификация, както е определено в точка 2.2.2 от настоящото правило. Оптичните елементи (вторична оптика) се демонтират от техническата служба по искане на заявителя с помощта на инструменти. Тази процедура и условията по време на измерването, както е описано по-долу, се описват в протокола от изпитването.
 5.2.
 Заявителят представя три светодиодни модула заедно с пусковорегулиращата апаратура, ако е приложимо, и достатъчно инструкции.
 Могат да бъдат взети мерки за контрол на температурата (напр. радиатор за разсейване на топлина), за да се симулират подобни температурни условия, като тези при използването на съответния фар.
 Преди изпитването всеки светодиоден модул се подлага на обгаряне в продължение най-малко на 48 часа при същите условия, като тези при използването на съответния фар.
 В случай на използване на интегрираща сфера тя трябва да има по-голямата от следните две мерки — минимален диаметър от един метър и най-малко десетократния максимален размер на светодиодния модул. Измерванията на светлинния поток могат да се извършат също чрез интегриране с помощта на гониофотометър. Вземат се под внимание предписанията в публикация 84 — 1989 на CIE относно стайната температура, разположението и др.
 Светодиодният модул се обгаря за приблизително един час в затворената сфера или гониофотометъра.
 Светлинният поток се измерва след достигане на стабилността, както е обяснено в точка 4.3.1.2 от настоящото приложение.
 Средната стойност от измерванията върху трите образеца на всеки тип светодиоден модул се счита за негов номинален светлинен поток.


text:
 29.1.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 25/36
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 129/2008
 от 5 декември 2008 година
 за изменение на приложение XIII „Транспорт“ към Споразумението за ЕИП
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с Протокола за адаптиране на Споразумението за Европейското икономическо пространство, наричано по-долу „споразумението“, и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Приложение XIII към споразумението бе изменено с Решение на Съвместния комитет на ЕИП No 119/2008 от 7 ноември 2008 г. (1)
 (2)
 Решение 2008/217/ЕО на Комисията от 20 декември 2007 г. относно техническа спецификация за оперативна съвместимост, свързана с подсистема „Инфраструктура“ на трансевропейската високоскоростна железопътна система (2), следва да се включи в споразумението.
 (3)
 Решение 2008/231/ЕО на Комисията от 1 февруари 2008 г. относно приетата техническа спецификация за оперативна съвместимост по отношение на оперативната подсистема на трансевропейската железопътна система за високоскоростни влакове, визирана в член 6, параграф 1 от Директива 96/48/ЕО на Съвета и за отмяна на Решение 2002/734/ЕО на Комисията от 30 май 2002 г. (3), следва да се включи в споразумението.
 (4)
 Решение 2008/217/ЕО отменя Решение 2002/732/ЕО на Комисията (4), което е включено в споразумението и което следва съответно да бъде заличено от споразумението.
 (5)
 Решение 2008/231/ЕО отменя Решение 2002/734/ЕО на Комисията (5), което е включено в споразумението и което следва съответно да бъде заличено от споразумението,
 РЕШИ:
 Член 1
 Приложение XIII към споразумението се изменя, както следва:
 1.
 Текстът на точка 37ав (Решение 2002/732/ЕО на Комисията) се заменя със следното:
 „32008 D 0217: Решение 2008/217/ЕО на Комисията от 20 декември 2007 г. относно техническа спецификация за оперативна съвместимост, свързана с подсистема „Инфраструктура“ на трансевропейската високоскоростна железопътна система (ОВ L 77, 19.3.2008 г., стр. 1).“
 2.
 Текстът на точка 37ад (Решение 2002/734/ЕО на Комисията) се заменя със следното:
 „32008 D 0231: Решение 2008/231/ЕО на Комисията от 1 февруари 2008 г. относно приетата техническа спецификация за оперативна съвместимост по отношение на оперативната подсистема на трансевропейската железопътна система за високоскоростни влакове, визирана в член 6, параграф 1 от Директива 96/48/ЕО на Съвета и за отмяна на Решение 2002/734/ЕО на Комисията от 30 май 2002 г. (ОВ L 84, 26.3.2008 г., стр. 1).“
 Член 2
 Текстовете на решения 2008/217/ЕО и 2008/231/ЕО на исландски и норвежки език, които ще бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила на 6 декември 2008 г., при условие че всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от споразумението, са внесени в Съвместния комитет на ЕИП (6).
 Член 4
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 5 декември 2008 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 H.C. принц Nikolaus von LIECHTENSTEIN
 (1) ОВ L 339, 18.12.2008 г., стр. 110.
 (2) ОВ L 77, 19.3.2008 г., стр. 1.
 (3) ОВ L 84, 26.3.2008 г., стр. 1.
 (4) ОВ L 245, 12.9.2002 г., стр. 143.
 (5) ОВ L 245,


text:
 12.1.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 7/22
 РЕШЕНИЕ No 5/2016 НА КОМИТЕТА НА ПОСЛАНИЦИТЕ АКТБ—ЕС
 от 22 декември 2016 г.
 за освобождаване от отговорност на директора на Центъра за развитие на предприемачеството (ЦРП) във връзка с изпълнението на бюджета на Центъра за финансовите 2011 г. и 2012 г. [2017/52]
 КОМИТЕТЪТ НА ПОСЛАНИЦИТЕ АКТБ—ЕС,
 като взе предвид член 27, параграф 5, втора алинея от Финансовия регламент за ЦРП (1),
 като има предвид, че:
 (1)
 Приходите на Центъра за финансовите 2011 г. и 2012 г. се състояха от вноски от Европейския фонд за развитие, възлизащи на 17 850 484,11 EUR за 2011 г. и 15 856 427,31 EUR за 2012 г.;
 (2)
 Цялостното изпълнение на бюджета на Центъра от страна на директора през финансовите 2011 г. и 2012 г. показва,че въз основа на финансовите отчети и задължителните одити на Центъра за развитие на предприемачеството за 2011 г. и 2012 г. той следва да бъде освободен от отговорност във връзка с изпълнението на тези бюджети,
 ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
 Член единствен
 Комитетът на посланиците АКТБ—ЕС, въз основа на докладите на одиторите за 2011 г. и 2012 г., счетоводните отчети и отчетите за приходите и разходите за съответните финансови години, освобождава от отговорност директора на Центъра за развитие на предприемачеството във връзка с изпълнението на бюджетите на Центъра за финансовите 2011 г. и 2012 г.
 Съставено в Брюксел на 22 декември 2016 година.
 За Комитета на посланиците АКТБ—ЕС
 Председател
 P. JAVORČÍK
 (1) ОВ L 70, 9.3.2006 г., стр. 52.


text:
 26.10.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 326/1
 ПРОТОКОЛ (No 12)
 ОТНОСНО ПРОЦЕДУРАТА ПРИ ПРЕКОМЕРЕН ДЕФИЦИТ
 ВИСОКОДОГОВАРЯЩИТЕ СЕ СТРАНИ,
 КАТО ЖЕЛАЯТ да предвидят подробности във връзка с процедурата при прекомерен дефицит в съответствие с член 126 от Договора за функционирането на Европейския съюз,
 СЕ СПОРАЗУМЯХА по следните разпоредби, които са приложени към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз:
 Член 1
 Референтните стойности, посочени в член 126, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз са:
 —
 3 % – за съотношението между планирания или фактическия бюджетен дефицит и брутния вътрешен продукт по пазарни цени.
 —
 60 % – за съотношението между държавния дълг и брутния вътрешен продукт, изчислен по пазарни цени.
 Член 2
 По смисъла на член 126 от посочения договор и в настоящия протокол:
 —
 „бюджетен“ се отнася до секторите на държавно управление, а именно „Централно държавно управление“, „Регионално или местно държавно управление“ и фондовете за социална сигурност с изключение на търговските операции, в съответствие с определеното в Европейската система от интегрирани икономически сметки;
 —
 „дефицит“ означава нето получени заеми, както е дефинирано в Европейската система от интегрирани икономически сметки;
 —
 „инвестиция“ означава бруто образуването на основен капитал, както е дефинирано в Европейската система от интегрирани икономически сметки;
 —
 „дълг“ означава общ брутен дълг по номинална стойност, дължим в края на всяка година и консолидиран между и в рамките на секторите на държавно управление, както е дефинирано в първото тире.
 Член 3
 С цел да се осигури ефективността на процедурата при прекомерен дефицит, правителствата на държавите-членки са отговорни, в съответствие с тази процедура, за дефицита на секторите на държавно управление, в съответствие с определеното в член 2, първо тире. Държавите- членки гарантират, че националните процедури в бюджетната област им позволяват да изпълняват задълженията си в тази област, произтичащи от Договорите. Държавите-членки са длъжни да докладват планирания и фактическия бюджетен дефицит и размера на техния дълг незабавно и редовно на Комисията.
 Член 4
 Статистическите данни, които се използват за прилагането на настоящия протокол, се предоставят от Комисията.


text:
 Важна правна забележка
 |
 22003D0169
 Официален вестник n° L 088 , 25/03/2004 стр. 0039 - 0040 специално чешко издание глава 11 том 08 стр. 516 - 517 специално испанско издание глава 11 том 08 стр. 516 - 517 специално унгарско издание глава 11 том 08 стр. 516 - 517 специално литвийско издание глава 11 том 08 стр. 516 - 517 LV.ES глава 11 том 08 стр. 516 - 517 MT.ES глава 11 том 08 стр. 516 - 517 PL.ES глава 11 том 08 стр. 516 - 517 SK.ES глава 11 том 08 стр. 516 - 517 специално словенско издание глава 11 том 08 стр. 516 - 517
 Решение на Съвместния комитет на ЕИПNo 169/2003от 5 декември 2003 годиназа изменение на приложение I "Ветеринарни и фитосанитарни въпроси" към Споразумението за ЕИПСЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с Протокола за адаптиране на Споразумението за Европейско икономическо пространство, по-нататък наричано "Споразумението", и по-специално член 98 от него,като има предвид, че:(1) Приложение I към споразумението беше изменено с Решение No 104/2003 на Съвместния комитет за ЕИП от 26 септември 2003 г. [1].(2) Решение 2003/307/ЕО на Комисията от 2 май 2003 г. относно разпоредбата за временната продажба на някои семена от видовете Lupinus angustifolius и Linum usitatissimum, които не отговарят на изискванията съответно на Директиви 66/401/ЕИО и 2002/57/ЕО на Съвета [2] следва да бъде включена в споразумението,РЕШИ:Член 1След точка 24 (Решение 2003/244/ЕО на Комисията) в част 2 от глава III от приложение I към споразумението се добавя следната точка:"25. 32003 D 0307: Решение 2003/307/ЕО на Комисията от 2 май 2003 г. относно разпоредбата за временната продажба на някои семена от видовете Lupinus angustifolius и Linum usitatissimum, които не отговарят на изискванията съответно на Директиви 66/401/ЕИО и 2002/57/ЕО на Съвета (ОВ L 113, 7.5.2003 г., стр. 5)."Член 2Текстовете на Решение 2003/307/ЕО на исландски и норвежки език, които ще бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.Член 3Настоящото решение влиза в сила на 6 декември 2003 г., при условие че всички нотификации до Съвместния комитет на ЕИП съгласно член 103, параграф 1 от Споразумението са направени [***].Член 4Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.Съставено в Брюксел на 5 декември 2003 година.За Съвместния комитет на ЕИППредседателН. C. Принц Nikolaus von Liechtenstein[1] ОВ L 331, 18.12.2003 г., стр. 12.[2] ОВ L 113, 7.5.2003 г., стр. 5.[***] Не са посочени конституционни изисквания.--------------------------------------------------


text:
 30.10.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 310/84
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 112/2014
 от 16 май 2014 година
 за изменение на Протокол 47 (относно премахването на техническите пречки пред търговията с вино) към Споразумението за ЕИП
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство („Споразумението за ЕИП“), и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Регламент за изпълнение (ЕС) No 314/2012 на Комисията от 12 април 2012 г. за изменение на Регламент (ЕО) No 555/2008 и Регламент (ЕО) No 436/2009 по отношение на придружителните документи при превоза на лозаро-винарските продукти, както и на регистрите, които е необходимо да се водят в лозаро-винарския сектор (1), поправен с ОВ L 319, 16.11.2012 г., стр. 10, следва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.
 (2)
 Регламент за изпълнение (ЕС) No 315/2012 на Комисията от 12 април 2012 г. за изменение на Регламент (ЕО) No 606/2009 относно определяне на някои правила за прилагане на Регламент (ЕО) No 479/2008 на Съвета по отношение на категориите лозаро-винарски продукти, енологичните практики и приложимите ограничения (2) следва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.
 (3)
 Настоящото решение се отнася до законодателството относно виното. Законодателството относно виното не се прилага по отношение на Лихтенщайн, докато прилагането на Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно търговията със селскостопански продукти включва Лихтенщайн, както е посочено в уводната част, седма алинея от Протокол 47 към Споразумението за ЕИП. Следователно настоящото решение не се прилага по отношение на Лихтенщайн.
 (4)
 Във връзка с гореизложеното Протокол 47 към Споразумението за ЕИП следва съответно да бъде изменен,
 ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
 Член 1
 Допълнение 1 към Протокол 47 към Споразумението за ЕИП се изменя, както следва:
 1.
 В точка 9 (Регламент (ЕО) No 436/2009 на Комисията) се добавя следното тире:
 „—
 32012 R 0314: Регламент за изпълнение (ЕС) No 314/2012 на Комисията от 12 април 2012 г. (ОВ L 103, 13.4.2012 г., стр. 21), поправен с ОВ L 319, 16.11.2012 г., стр. 10.“
 2.
 Текстът на адаптацията от точка 9 се заменя със следното:
 „За целите на Споразумението разпоредбите на този регламент се четат със следните адаптации:
 а)
 Само следните разпоредби на регламента се прилагат:
 член 21, параграф 1 и параграф 2, букви а) и б),
 членове 22 и 23,
 член 24, параграф 1, буква а) и параграфи 2, 4 и 5, вж. приложение VI,
 членове 25 и 26, вж. приложение VIII,
 член 29, параграф 1, параграф 2, букви а) и в) и параграф 3,
 член 31, параграфи 1, 2, 5 и 6, вж. приложение IXa,
 членове 32 — 35;
 член 47,
 член 48, параграф 1 и
 член 49.
 Разпоредбите се прилагат с адаптациите, които могат да бъдат извлечени от разпоредбите на основния текст на Споразумението, хоризонталните адаптации във въведението на Протокол 47 към Споразумението и специфичните адаптации в допълнение 1 към Протокол 47 към Споразумението.
 б)
 Член 24, параграф 4, първа алинея се прилага със следните адаптации:
 Когато придружаващите документи, посочени в член 24, параграф 1, буква а), подточка iii), са издадени


text:
от държава от ЕАСТ, вместо логото на Съюза и обозначението „Европейски съюз“ те съдържат в заглавието думите „Европейско икономическо пространство“.
 в)
 В член 34, параграф 1, трета алинея думите „При превоз в Общността тази информация се съобщава в съответствие с Регламент (ЕО) No 555/2008“ се заменят с „Тази информация се препраща в съответствие с допълнение 2 към Протокол 47 към Споразумението“.
 г)
 Следният текст се добавя в приложение IXa Б към регламента:
 „—
 на норвежки език:
 а)
 for vin med BOB: „Dette dokumentet attesterer riktigheten av den beskyttede opprinnelsesbetegnelsen“, „nr. [..., ...] i E-Bacchus-databasen“
 б)
 for vin med BGB: „Dette dokumentet attesterer riktigheten av den beskyttede geografiske betegnelsen“, „nr. [..., ...] i E-Bacchus-databasen“
 в)
 for vin uten BOB eller BGB, som markedsføres med angivelse av innhøstingsår: „Dette dokumentet attesterer riktigheten av innhøstingsåret, jf. artikkel 118z i forordning (EF) nr. 1234/2007“
 г)
 for vin uten BOB eller BGB, som markedsføres med angivelse av den (eller de) druesorten(e) som er brukt til vinfremstilling: „Dette dokumentet attesterer riktigheten av den (eller de) druesorten(e) som er brukt til vinfremstilling, jf. artikkel 118z i forordning (EF) nr. 1234/2007“
 д)
 for vin uten BOB eller BGB, som markedsføres med angivelse av innhøstingsår og med angivelse av den (eller de) druesorten(e) som er brukt til vinfremstilling: „Dette dokumentet attesterer riktigheten av innhøstingsåret og den (eller de) druesorten(e) som er brukt til vinfremstilling, jf. artikkel 118z i forordning (EF) nr. 1234/2007“.““
 3.
 В точка 10 (Регламент (ЕО) No 606/2009 на Комисията) се добавя следното тире:
 „—
 32012 R 0315: Регламент за изпълнение (ЕС) No 315/2012 на Комисията от 12 април 2012 г. (ОВ L 103, 13.4.2012 г., стр. 38).“
 Член 2
 Текстовете на Регламент за изпълнение (ЕС) No 314/2012, поправен с ОВ L 319, 16.11.2012 г., стр. 10, и Регламент (ЕС) No 315/2012 на исландски и норвежки език, които ще бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила на 17 май 2014 г., при условие че са внесени всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението за ЕИП (3).
 Член 4
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 16 май 2014 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 Gianluca GRIPPA
 (1) ОВ L 103, 13.4.2012 г., стр. 21.
 (2) ОВ L 103, 13.4.2012 г., стр. 38.
 (3) Без отбелязани конституционни изисквания.


text:
 Важна правна забележка
 |
 22012A0824(01)
 Споразумение между Организацията за сътрудничество в областта на въоръженията и Европейския съюз относно защитата на класифицираната информация
 Официален вестник n° L 229 , 24/08/2012 стр. 0002 - 0005
 ПРЕВОДСпоразумениемежду Организацията за сътрудничество в областта на въоръженията и Европейския съюз относно защитата на класифицираната информацияОрганизацията за сътрудничество в областта на въоръженията, наричана оттук нататък "OCCAR",иЕвропейският съюз, наричан оттук нататък "ЕС",наричани оттук нататък "страните",КАТО ОТЧИТАТ, че страните са съгласни, че между тях следва да бъдат осъществени консултации и сътрудничество по въпроси от общ интерес, свързани със сигурността;КАТО ПРИЕМАТ, че пълноценното и ефективно консултиране и сътрудничество може да наложи достъп до класифицирана информация на OCCAR и ЕС, както и обмен на класифицирана информация между страните;КАТО ОСЪЗНАВАТ, че такъв достъп и обмен на класифицирана информация изискват подходящи мерки за сигурност;КАТО ОТЧИТАТ, че на 18 май 2009 г. Съветът одобри препоръката на управителния съвет на Европейската агенция по отбрана (ЕАО) за продължаване на работата по установяване на споразумение в областта на сигурността между ЕС и OCCAR, с цел то да бъде на разположение навреме за одобряването на административните договорености между ЕАО и OCCAR;КАТО ОТБЕЛЯЗВАТ, че надзорният съвет на OCCAR упълномощи директора на изпълнителната администрация на OCCAR да сключи такова споразумение за сигурност;КАТО ОТБЕЛЯЗВАТ, че на 15 юни 2009 г. Съветът упълномощи председателството да започне преговори с OCCAR с цел сключване на споразумение относно сигурността на информацията,СЕ СПОРАЗУМЯХА ЗА СЛЕДНОТО:Член 1Споразумението между OCCAR и ЕС относно защитата на класифицираната информация (наричано оттук нататък "споразумението") се прилага за класифицираната информация във всякаква форма, предоставяна или обменяна между страните.Член 2За целите на настоящото споразумение "класифицирана информация" означава всяка информация (а именно сведение, което може да бъде съобщено под всякаква форма), документ или материал, определени от всяка от страните като изискващи защита срещу непозволено разгласяване, което би могло да нанесе различна степен на щета, вреда или ущърб на интересите на OCCAR или на ЕС, или на една или повече от техните държави-членки, и обозначени като такива с класификация за сигурност.Член 3Институциите и органите на ЕС, спрямо които се прилага настоящото споразумение, са: Европейският съвет, Съветът на Европейския съюз (оттук нататък "Съветът"), Генералният секретариат на Съвета, върховният представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност, Европейската комисия и Европейската служба за външна дейност (оттук нататък "ЕСВД"). За целите на настоящото споразумение тези институции и органи се наричат "ЕС".Член 41. Класифицирана информация може да се разкрива или предоставя от една от страните (предоставяща страна) на другата страна (получаваща страна) в съответствие с принципа на контрол от първоизточника.2. При прилагането на параграф 1 не е възможно общо предоставяне на информацията, освен ако страните не съгласуват процедури по отношение на някои категории информация, свързани с техните оперативни изисквания.Член 5Всяка от страните и нейните органи, определени в член 3 от настоящото споразумение, гарантират, че разполагат със система и мерки за сигурност, съобразени с основните принципи и минимални стандарти за сигурност, определени в съответните им правила и разпоредби за сигурност и отразени в договореностите, които ще се установят съгласно член 12, с цел да се


text: гарантира, че към класифицираната информация, предоставяна или обменяна съгласно настоящото споразумение, се прилага равностойно ниво на защита.Член 61. Класифицираната информация се обозначава по следния начин:a) за OCCAR класифицираната информация се обозначава с "OCCAR SECRET", "OCCAR CONFIDENTIAL"или "OCCAR RESTRICTED";б) за ЕС класифицираната информация се обозначава със "SECRET UE/EU SECRET", "CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL " или "RESTREINT UE/EU RESTRICTED".2. Съответстващите нива на класификация за сигурност са:В OCCAR | В Европейския съюз |OCCAR SECRET | SECRET UE/EU SECRET |OCCAR CONFIDENTIAL | CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL |OCCAR RESTRICTED | RESTREINT UE/EU RESTRICTED |Член 71. Всяка от страните:а) защитава и опазва от непозволено разкриване, загуба или риск от разкриване на класифицираната информация, предоставяна от другата страна или обменяна с нея съгласно настоящото споразумение;б) взема мерки предоставяната или обменена съгласно настоящото споразумение класифицирана информация да запази класификацията за сигурност, дадена ѝ от предоставящата страна. Получаващата страна осигурява защита и опазване на класифицираната информация до степен, не по-малко строга от разпоредбите, предвидени в нейните собствени правила и разпоредби за сигурност на информация или материали с равностойна класификация за сигурност, както е посочено в член 6;в) гарантира, че нивото на класификация на информацията, получена от другата страна, не се понижава или премахва без предварителното писмено съгласие на предоставящата страна;г) не използва такава класифицирана информация за цели, различни от установените от първоизточника или различни от целите, за които е предоставена или обменена информацията;д) не предоставя достъп до класифицираната информация на лица, за които не съществува необходимост да разполагат с тази информация, за да изпълняват служебните си задължения, и в случаите, когато се изисква достъп до "CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL " или "OCCAR CONFIDENTIAL", "SECRET UE/EU SECRET" или "OCCAR SECRET" — лица, които не са преминали проучване за надеждност в съответствие с правилата и разпоредбите за сигурност на получаващата страна; ие) гарантира, че всички лица, които имат достъп до класифицирана информация, са информирани за задълженията си да защитават информацията в съответствие с приложимите правила и разпоредби за сигурност.2. ЕС не разкрива класифицирана информация, предоставена от OCCAR съгласно настоящото споразумение, на трети страни или на която и да е институция или орган на ЕС, които не са посочени в член 3, без предварителното писмено съгласие на OCCAR.OCCAR не разкрива класифицирана информация, предоставена от ЕС съгласно настоящото споразумение, на трети страни, без предварителното писмено съгласие на ЕС. Това съгласие се дава от Съвета с единодушие.Член 81. Страните гарантират, че всички лица, които при изпълнение на служебните си задължения имат нужда от достъп или чиито задължения или функции могат да им осигурят достъп до класифицирана информация, предоставена или обменена съгласно настоящото споразумение, са преминали съответното проучване за надеждност, преди да получат достъп до информация с ниво на класификация "CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL" или "OCCAR CONFIDENTIAL" ,"SECRET UE/EU SECRET" или "OCCAR SECRET".2. Процедурите по проучването за надеждност са разработени така, че да се определи дали дадено лице, като се взема предвид неговата искреност, лоялност и надеждност, може да има достъп до класифицирана информация.Член 9Страните се оказват взаимно помощ във връзка със сигурността на класифицираната информация, предоставяна или обменяна съгласно настоящото споразумение. Посочените в член 12 органи провеждат взаимни


text: консултации и посещения за оценка, за да оценят ефективността на договореностите за сигурност, установени в рамките на задълженията им за защита на класифицираната информация.Член 101. За целите на настоящото споразумение:а) по отношение на ЕС цялата кореспонденция се изпраща чрез завеждащия регистратурата на Съвета (Chief Registry Officer), който я препраща на държавите членки и на институциите и органите, посочени в член 3, при спазване на параграф 2;б) по отношение на OCCAR цялата кореспонденция се изпраща на ръководителя на регистратурата (Registry Control Officer) на изпълнителната администрация на OCCAR и при необходимост той я препраща на съответните регистри за класифицирана информация към изпълнителната администрация на OCCAR при спазване на параграф 2 от настоящия член.2. В изключителни случаи кореспонденцията от едната страна, която е достъпна само за определени компетентни служители, органи или служби на тази страна, може по оперативни причини да се адресира и да бъде достъпна само за определени компетентни служители, органи или служби на другата страна, специално посочени като получатели от предоставящата страна, като се взема предвид тяхната компетентност и съгласно принципа "необходимост да се знае".По отношение на Европейския съюз такава кореспонденция се предава съответно чрез завеждащия регистъра на Съвета, завеждащия регистратурата (Chief Registry Officer) на Европейската комисия или завеждащия регистратурата (Chief Registry Officer) на ЕСВД.По отношение на OCCAR такава кореспонденция се предава чрез ръководителя на регистратурата към изпълнителната администрация на OCCAR.3. Цялата класифицирана информация се предава по канали, договорени между органите за сигурност на страните.4. Класифицираната информация, предавана чрез електронни средства, се криптира в съответствие с изискванията на предоставящата страна, посочени в нейните правила и разпоредби относно сигурността. При предаването, съхранението и обработването на класифицирана информация във вътрешните мрежи на страните се спазват изискванията на предоставящата страна.Член 11Директорът на изпълнителната администрация на OCCAR следи за прилагането на настоящото споразумение от страна на OCCAR. Върховният представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност, членът на Европейската комисия, отговарящ за въпросите на сигурността, и генералният секретар на Съвета следят за прилагането на настоящото споразумение от страна на ЕС.Член 121. За целите на прилагането на настоящото споразумение между четирите органа, посочени в параграфи 2, 3, 4 и 5, се установяват договорености за сигурност с цел да се определят стандартите за предаване, взаимна защита на класифицираната информация и извършване на посещения съгласно настоящото споразумение.2. Отделът по сигурността към изпълнителната администрация на OCCAR, под ръководството и от името на директора на изпълнителната администрация на OCCAR, като действа от името на организацията и на нейно подчинение, изготвя договорености за сигурност с цел защита и опазване на класифицираната информация, предоставяна на OCCAR съгласно настоящото споразумение, в съответствие с правилата и разпоредбите за сигурност на OCCAR.3. Службата за сигурност на Генералния секретариат на Съвета, под ръководството и от името на генералния секретар на Съвета, като действа от името на Съвета и на негово подчинение, изготвя договорености за сигурност с цел защита и опазване на класифицираната информация, предоставяна на ЕС съгласно настоящото споразумение, в съответствие с правилата за сигурност на Съвета.4. Дирекцията за сигурност на Европейската комисия, като действа под ръководството на члена на Комисията, отговарящ


text: за въпросите на сигурността, изготвя договорености за сигурност с цел защита и опазване на класифицираната информация, предоставяна съгласно настоящото споразумение в рамките на Европейската комисия и нейните помещения, в съответствие с разпоредбите за сигурност на Комисията.5. Дирекцията за сигурност на Европейската служба за външна дейност, като действа под ръководството на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност, изготвя договорености за сигурност с цел защита и опазване на класифицираната информация, предоставяна съгласно настоящото споразумение в рамките на ЕСВД и нейните помещения, в съответствие с разпоредбите за сигурност на ЕСВД.6. По отношение на ЕС договореностите за сигурност, посочени в параграф 1, подлежат на одобрение от Комитета по сигурността на Съвета.7. По отношение на OCCAR договореностите за сигурността, посочени в параграф 1, подлежат на одобрение от Комитета по сигурността на OCCAR.Член 13Получаващата страна незабавно информира предоставящата страна при нарушение на изискванията за сигурност, водещо до загуба или риск от разкриване на класифицираната информация, получена от предоставящата страна, или при подозрение, че такава класифицирана информация е била разкрита на лица, които нямат разрешение за достъп до нея.Получаващата страна незабавно провежда разследване (при необходимост с помощта на предоставящата страна) в съответствие със своите правила и разпоредби за сигурност и защита на класифицираната информация. Получаващата страна информира предоставящата страна при първа възможност за обстоятелствата, приетите мерки и резултатите от разследването, както и за корективните действия, предприети с цел предотвратяване на повторни случаи. Органите по член 12 могат да определят процедурите във връзка с това.Член 14Всяка страна поема разходите си по прилагането на настоящото споразумение.Член 15Преди предоставяне или обмен на класифицирана информация между страните по настоящото споразумение, посочените в член 12 органи, отговарящи за сигурността, постигат съгласие, че получаващата страна е в състояние да защитава и опазва класифицираната информация по начин, съответстващ на договореностите, които ще бъдат установени съгласно посочения член.Член 16Настоящото споразумение не възпрепятства страните да сключват други споразумения, свързани с предоставянето или обмена на класифицирана информация, при условие че те не противоречат на разпоредбите на настоящото споразумение.Член 17Всеки спор между OCCAR и ЕС, възникващ във връзка с тълкуването или прилагането на настоящото споразумение, се разглежда чрез преговори между страните. До уреждането на всеки спор страните продължават да изпълняват всичките си задължения съгласно настоящото споразумение.Член 181. Настоящото споразумение влиза в сила в деня на подписването му от страните.2. Всяка от страните уведомява другата страна за всякакви промени в своите правила и разпоредби, които биха могли да засегнат защитата на класифицираната информация, посочена в настоящото споразумение.3. По искане на всяка от страните настоящото споразумение може да бъде преразгледано с цел евентуални изменения. Настоящото споразумение се преразглежда ако държава извън ЕС стане член на OCCAR.4. Всяко изменение на настоящото споразумение се прави само в писмен вид и се подписва от всяка от страните по настоящото споразумение.Член 19Настоящото споразумение се сключва за неопределен срок. То може да бъде денонсирано от една от страните чрез писмено известие за денонсиране, отправено до другата страна. Такова денонсиране поражда действие шест месеца след получаването на нотификацията от другата страна, но не засяга вече поетите задължения съгласно разпоредбите


text:
 13.9.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 248/36
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 98/2012
 от 30 април 2012 година
 за изменение на приложение XXI (Статистика) към Споразумението за ЕИП
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с Протокола за адаптиране на Споразумението за Европейското икономическо пространство, наричано по-нататък „Споразумението“, и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Приложение ХХI към Споразумението беше изменено с Решение на Съвместния комитет на ЕИП No 73/2012 от 30 март 2012 г. (1)
 (2)
 Регламент (ЕС) No 691/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 6 юли 2011 г. относно европейските икономически сметки за околната среда (2) следва да бъде включен в Споразумението,
 ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
 Член 1
 След точка 27б (Регламент (ЕО) No 1445/2005 на Комисията) от приложение ХХI към Споразумението се вмъква следната точка:
 „27в.
 32011 R 0691: Регламент (ЕС) No 691/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 6 юли 2011 г. относно европейските икономически сметки за околната среда (ОВ L 192, 22.7.2011 г., стр. 1).
 За целите на настоящото споразумение разпоредбите на регламента се четат със следните адаптации:
 а)
 По отношение на Исландия приложения I, II и III към регламента започват да се прилагат в рамките на 2 години след първия краен срок за предаване на данните.
 б)
 Регламентът не се прилага за Лихтенщайн.“
 Член 2
 Текстовете на Регламент (ЕС) No 691/2011 на исландски и норвежки език, които ще бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила на 1 май 2012 г., при условие че всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението, са внесени в Съвместния комитет на ЕИП (3).
 Член 4
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 30 април 2012 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Изпълняващ длъжността председател
 Gianluca GRIPPA
 (1) ОВ L 207, 2.8.2012 г., стр. 53.
 (2) ОВ L 192, 22.7.2011 г., стр. 1.
 (3) С отбелязани конституционни изисквания.


text:
 28.1.2022
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 19/84
 РЕШЕНИЕ No 2/2021 НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ ЗА ВЪЗДУШЕН ТРАНСПОРТ МЕЖДУ ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ И ШВЕЙЦАРИЯ, УЧРЕДЕН СЪГЛАСНО СПОРАЗУМЕНИЕТО МЕЖДУ ЕВРОПЕЙСКАТА ОБЩНОСТ И КОНФЕДЕРАЦИЯ ШВЕЙЦАРИЯ ПО ВЪПРОСИ НА ВЪЗДУШНИЯ ТРАНСПОРТ
 от 8 декември 2021 година
 за замяна на приложението към Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария по въпроси на въздушния транспорт [2022/122]
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ ЗА ВЪЗДУШЕН ТРАНСПОРТ МЕЖДУ ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ И ШВЕЙЦАРИЯ,
 като взе предвид Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария по въпроси на въздушния транспорт (споразумението), и по-специално член 23, параграф 4 от него,
 РЕШИ:
 Член 1
 От 1 февруари 2022 г. приложението към настоящото решение заменя приложението към споразумението.
 Член 2
 1. Измененията на всеки акт, посочен в приложението към споразумението, приети от Европейския съюз с оглед на пандемията от COVID 19 след приемането на настоящото решение и ограничени до изменение на датата на влизането в сила или датата на прилагане на акта или на неговото пълно или частично прилагане, или ограничени до неговата пълна или частична отмяна, се съобщават на Конфедерация Швейцария в съответствие с член 23, параграф 3 от споразумението и се считат за включени в приложението към споразумението от момента на публикуването им в Официален вестник на Европейския съюз, без да е необходимо преразглеждане на решението на Съвместния комитет. Информацията, съдържаща пълно позоваване на съответните изменения след тяхното приемане, заедно с позоваване на настоящото решение, се публикува в Официален вестник на Европейския съюз и в Официалния сборник на швейцарското федерално право. Измененията стават приложими в Швейцария от датата на прилагането им в Европейския съюз.
 2. Параграф 1 се прилага за актове, приети до 31 декември 2022 г.
 Съставено в Брюксел на 8 декември 2021 година.
 За Съвместния комитет
 Ръководител на делегацията на Европейския съюз
 Filip CORNELIS
 Ръководител на делегацията на Швейцария
 Christian HEGNER
 ПРИЛОЖЕНИЕ
 За целите на настоящото споразумение:
 —
 по силата на Договора от Лисабон, влязъл в сила на 1 декември 2009 г., Европейският съюз замества Европейската общност и е неин правоприемник,
 —
 когато актове, посочени в настоящото приложение, съдържат позовавания на държави — членки на Европейската общност или на Европейския съюз като неин правоприемник, или изискване за връзка с последните, за целите на споразумението се разбира, че позоваванията важат в еднаква степен и за Швейцария или за изискване за връзка с Швейцария,
 —
 позоваванията на Регламенти (ЕИО) No 2407/92 и No 2408/92 на Съвета, съдържащи се в членове 4, 15, 18, 27 и 35 от споразумението, се разбират като позовавания на Регламент (ЕО) No 1008/2008 на Европейския парламент и на Съвета,
 —
 без да се засяга член 15 от настоящото споразумение, понятието „въздушен превозвач на Общността“, посочено в директивите и регламентите на Общността, които следват, се прилага и за въздушен превозвач, който има разрешение за дейност и основното му място на дейност — или съответно седалището му, ако има такова — е в Швейцария в съответствие с разпоредбите на Регламент (ЕО) No 1008/2008. Всяко позоваване на Регламент (ЕИО) No 2407/92 на Съвета се разбира като позоваване на Регламент (ЕО) No 1008/2008,
 —
 всяко


text:
позоваване в посочените по-долу текстове на членове 81 и 82 от Договора или на членове 101 и 102 от Договора за функционирането на Европейския съюз трябва да се разбира като позоваване на членове 8 и 9 от настоящото споразумение.
 1. Либерализация на сектора на въздухоплаването и други правила, приложими към гражданското въздухоплаване
 Регламент (ЕО) No 1008/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 24 септември 2008 г. относно общите правила за извършване на въздухоплавателни услуги в Общността (преработен) (ОВ L 293, 31.10.2008 г., стр. 3), изменен с
 —
 Регламент (ЕС) 2018/1139 (ОВ L 212, 22.8.2018 г., стр. 1).
 —
 Регламент (ЕС) 2020/696 (ОВ L 165, 27.5.2020 г., стр. 1).
 —
 Делегиран регламент (ЕС) 2020/2114 на Комисията (ОВ L 426, 17.12.2020 г., стр. 1). Делегиран регламент (ЕС) 2020/2114 е приложим в своята цялост в Швейцария, считано от 18.12.2020 г.
 —
 Делегиран регламент (ЕС) 2020/2115 на Комисията (ОВ L 426, 17.12.2020 г., стр. 4). Делегиран регламент (ЕС) 2020/2115 е приложим в своята цялост в Швейцария, считано от 18.12.2020 г.
 Директива 2000/79/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 г. относно Европейското споразумение за организация на работното време на мобилните работници в гражданската авиация, сключено от Асоциацията на европейските авиокомпании (АЕА), Европейската федерация на транспортните работници (ETF), Европейската асоциация на пилотите (ECA), Асоциацията на европейските регионални авиокомпании (ERA) и Международната асоциация на въздушните превозвачи (IACA) (текст от значение за ЕИП) (ОВ L 302, 1.12.2000 г., стр. 57).
 Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 г. относно някои аспекти на организацията на работното време (OB L 299, 18.11.2003 г., стр. 9).
 Регламент (EО) No 437/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 27 февруари 2003 г. относно статистическите данни по отношение на превоза на пътници, товари и поща по въздуха (ОВ L 66, 11.3.2003 г., стр. 1).
 Регламент (EО) No 1358/2003 на Комисията от 31 юли 2003 г. относно прилагането на Регламент (ЕО) No 437/2003 на Европейския парламент и на Съвета относно статистическите данни по отношение на превоза на пътници, товари и поща по въздух и за изменение на приложения I и II към него (ОВ L 194, 1.8.2003 г., стр. 9), изменен с:
 —
 Регламент (ЕО) No 158/2007 на Комисията (ОВ L 49, 17.2.2007 г., стр. 9).
 Регламент (ЕО) No 785/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 г. относно застрахователните изисквания за въздушни превозвачи и оператори на въздухоплавателни средства (ОВ L 138, 30.4.2004 г., стр. 1), изменен с:
 —
 Регламент (ЕС) No 285/2010 на Комисията (ОВ L 87, 7.4.2010 г., стр. 19).
 —
 Делегиран регламент (ЕС) 2020/1118 на Комисията (ОВ L 243, 29.7.2020 г., стр. 1).
 Регламент (ЕИО) No 95/93 на Съвета от 18 януари 1993 г. относно общите правила за разпределяне на слотовете на летищата в Общността (ОВ L 14, 22.1.1993 г., стр. 1) (членове 1—12), изменен с:
 —
 Регламент (ЕО) No 793/2004 (ОВ L 138, 30.4.2004 г., стр. 50),
 —
 Регламент (ЕС) 2020/459 (ОВ L 99, 31.3.2020 г., стр. 1),
 —
 Делегиран регламент (ЕС) 2020/1477 на Комисията (ОВ L 338, 15.10.2020 г., стр.


text:
4),
 —
 Регламент (ЕС) 2021/250 (ОВ L 58, 19.2.2021 г., стр. 1); параграфи 1 и 4 от член 10а на Регламент (ЕИО) No 95/93, изменени с член 1, параграф 6 от Регламент (ЕС) 2021/250, се прилагат в Швейцария, считано от 20.2.2021 г.
 Директива 2009/12/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2009 г. относно летищните такси (текст от значение за ЕИП) (ОВ L 70, 14.3.2009 г., стр. 11).
 Директива 96/67/ЕО на Съвета от 15 октомври 1996 г. относно достъп до пазара на наземни услуги в летищата на Общността (ОВ L 272, 25.10.1996 г., стр. 36);
 (членове 1—9, 11—23 и 25).
 Регламент (ЕО) No 80/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 14 януари 2009 г. относно кодекс за поведение при компютризирани системи за резервация и за отмяна на Регламент (ЕИО) No 2299/89 на Съвета (текст от значение за ЕИП) (ОВ L 35, 4.2.2009 г., стр. 47).
 2. Правила за конкуренция
 Регламент (ЕО) No 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 г. относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (текст от значение за ЕИП) (ОВ L 1, 4.1.2003 г., стр. 1) (членове 1—13 и 15—45).
 (Доколкото този регламент се отнася до прилагането на настоящото споразумение. Включването на този регламент не засяга разпределянето на задачи съгласно настоящото споразумение.)
 Регламент (ЕО) No 773/2004 на Комисията от 7 април 2004 г. относно водените от Комисията производства съгласно член 81 и 82 от Договора за ЕО (текст от значение за ЕИП) (ОВ L 123, 27.4.2004 г., стр. 18), изменен с:
 —
 Регламент (ЕО) No 1792/2006 на Комисията (ОВ L 362, 20.12.2006 г., стр. 1),
 —
 Регламент (ЕО) No 622/2008 на Комисията (ОВ L 171, 1.7.2008 г., стр. 3).
 Регламент (ЕО) No 139/2004 на Съвета от 20 януари 2004 г. относно контрола върху концентрациите между предприятия (Регламент за сливанията на ЕО) (текст от значение за ЕИП) (ОВ L 24, 29.1.2004 г., стр. 1).
 (членове 1—18, член 19, параграфи 1—2 и членове 20—23)
 По отношение на член 4, параграф 5 от Регламента за сливанията между Европейската общност и Швейцария се прилага следното:
 1)
 Относно концентрация по смисъла на член 3 от Регламент (ЕО) No 139/2004, която няма общностно измерение по смисъла на член 1 от същия регламент и която може да бъде преразгледана по вътрешното законодателство в областта на конкуренцията на най-малко три държави — членки на ЕО, и Конфедерация Швейцария, лицата или предприятията, посочени в член 4, параграф 2 от същия регламент, могат, преди да уведомят компетентните органи, да информират Комисията на ЕО посредством представяне на мотивирано искане, че концентрацията следва да бъде разгледана от Комисията.
 2)
 Европейската комисия своевременно предава на Конфедерация Швейцария всички искания по член 4, параграф 5 от Регламент (ЕО) No 139/2004 и по предходния параграф.
 3)
 В случаите, когато Конфедерация Швейцария е изразила несъгласието си по отношение на искането за препращане на случая за разглеждане, швейцарският компетентен орган по въпросите на конкуренцията запазва правомощията си и случаят не се препраща от Конфедерация Швейцария за преразглеждане по силата на настоящия параграф.
 Като се


text:
спазват сроковете, посочени в член 4, параграфи 4 и 5, член 9, параграфи 2 и 6 и член 22, параграф 2 от Регламента за сливанията:
 1)
 Европейската комисия своевременно предава на компетентния швейцарски орган всички съответни документи по член 4, параграфи 4 и 5, член 9, параграфи 2 и 6 и член 22, параграф 2.
 2)
 За Конфедерация Швейцария изчисляването на сроковете, посочени в член 4, параграфи 4 и 5, член 9, параграфи 2 и 6 и член 22, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 139/2004, започва от получаването на съответните документи от компетентния в областта на конкуренцията швейцарски орган.
 Регламент (ЕО) No 802/2004 на Комисията от 21 април 2004 г. за прилагане на Регламент (ЕО) No 139/2004 на Съвета за контрола върху концентрациите между предприятията (текст от значение за ЕИП) (ОВ L 133, 30.4.2004 г., стр. 1) (членове 1—24), изменен с:
 —
 Регламент (ЕО) No 1792/2006 на Комисията (ОВ L 362, 20.12.2006 г., стр. 1),
 —
 Регламент (ЕО) No 1033/2008 на Комисията (ОВ L 279, 22.10.2008 г., стр. 3),
 —
 Регламент за изпълнение (ЕС) No 1269/2013 на Комисията (ОВ L 336, 14.12.2013 г., стр. 1).
 Директива 2006/111/ЕО на Комисията от 16 ноември 2006 г. относно прозрачността на финансовите отношения между държавите-членки и публичните предприятия, както и относно финансовата прозрачност в рамките на някои предприятия (текст от значение за ЕИП) (кодифициран вариaнт) (ОВ L 318, 17.11.2006 г., стр. 17).
 Регламент (EО) No 487/2009 на Съвета от 25 май 2009 г. относно прилагането на член 81, параграф 3 от Договора за някои категории споразумения и съгласувани практики в областта на въздушните превози (кодифицирана версия) (текст от значение за ЕИП) (ОВ L 148, 11.6.2009 г., стр. 1.).
 3. Безопасност на въздухоплаването
 Регламент (ЕС) 2018/1139 на Европейския парламент и на Съвета от 4 юли 2018 г. относно общи правила в областта на гражданското въздухоплаване и за създаването на Агенция за авиационна безопасност на Европейския съюз и за изменение на регламенти (ЕО) No 2111/2005, (ЕО) No 1008/2008, (ЕС) No 996/2010, (ЕС) No 376/2014 и на директиви 2014/30/ЕС и 2014/53/ЕС на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на регламенти (ЕО) No 552/2004 и (ЕО) No 216/2008 на Европейския парламент и на Съвета и Регламент (ЕИО) No 3922/91 на Съвета (ОВ L 212, 22.8.2018 г., стр. 1), изменен с:
 —
 Делегиран регламент (ЕС) 2021/1087 на Комисията (ОВ L 236, 5.7.2021 г., стр. 1).
 В Швейцария агенцията също се ползва с правомощията, които са ѝ предоставени по силата на разпоредбите на регламента.
 В Швейцария Комисията също се ползва с правомощията, които са ѝ предоставени по отношение на решенията, взети по силата на член 2, параграфи 6 и 7, член 41, параграф 6, член 62, параграф 5, член 67, параграфи 2 и 3, член 70, параграф 4, член 71, параграф 2, член 76, параграф 4, член 84, параграф 1, член 85, параграф 9, член 104, параграф 3, буква и), член 105, параграф 1 и член 106, параграфи 1 и 6.
 Независимо от хоризонталната адаптация, предвидена във второто тире от приложението към Споразумението между Европейската общност и


text:
Конфедерация Швейцария по въпроси на въздушния транспорт, позоваванията на „държави членки“ в разпоредбите на Регламент (ЕС) No 182/2011, посочени в член 127 от Регламент (ЕС) 2018/1139, не се разбират като приложими за Швейцария.
 Разпоредбите на посочения регламент не трябва да се тълкуват в смисъл, че на Европейската агенция за авиационна безопасност се предоставят правомощия да действа от името на Швейцария в рамките на международни споразумения за други цели, освен с цел подпомагане изпълнението на поетите от нея задължения по силата на тези споразумения.
 За целите на настоящото споразумение текстът на регламента се чете със следната адаптация:
 а)
 Член 68 се изменя, както следва:
 i)
 в параграф 1, буква а) след думата „Съюза“ се вмъкват думите „или Швейцария“;
 ii)
 добавя се следният параграф:
 „4. Когато Съюзът преговаря с трета държава за сключване на споразумение, в което се предвижда държава членка или Агенцията да могат да издават сертификати въз основа на сертификати, издадени от въздухоплавателните органи на тази трета държава, тя се стреми да получи и за Швейцария предложение за сключване на подобно споразумение с въпросната трета държава. Швейцария, от своя страна, също се стреми да сключи с третите държави споразумения, които съответстват на споразуменията със Съюза.“.
 б)
 В член 95 се добавя следният параграф:
 „3. Чрез дерогация от член 12, параграф 2, буква а) от Условията за работа на другите служители на Европейския съюз гражданите на Швейцария, които се ползват с пълните си граждански права, могат да бъдат назначавани на договорна основа от изпълнителния директор на Агенцията.“.
 в)
 В член 96 се добавя следната алинея:
 „Швейцария прилага спрямо Агенцията Протокола за привилегиите и имунитетите на Европейския съюз, включен като приложение А към настоящото приложение в съответствие с допълнението към приложение А.“.
 г)
 В член 102 се добавя следният параграф:
 „5. „Швейцария участва пълноправно в Управителния съвет и има същите права и задължения в него като държавите — членки на Европейския съюз, с изключение на правото на гласуване.“.
 д)
 В член 120 се добавя следният параграф:
 „13. Швейцария участва във финансовата вноска, посочена в параграф 1, буква б), по следната формула:
 S (0,2/100) + S [1 – (a + b) 0,2/100] c/C
 където:
 S
 =
 частта от бюджета на Агенцията, която не е покрита от таксите и вноските, посочени в параграф 1, букви в) и г)
 a
 =
 броят на асоциираните държави
 b
 =
 броят на държавите — членки на ЕС
 c
 =
 вноската на Швейцария в бюджета на Международната асоциация за гражданска авиация
 C
 =
 общата вноска на държавите — членки на ЕС, и асоциираните държави в бюджета на Международната асоциация за гражданска авиация.“.
 е)
 В член 122 се добавя следният параграф:
 „6. Разпоредбите, които се отнасят до финансовия контрол, упражняван от Съюза в Швейцария по отношение на лицата, които участват в дейностите на Агенцията, са посочени в приложение Б към настоящото приложение.“.
 ж)
 Приложение I към регламента се разширява и обхваща и следните въздухоплавателни средства като продукти, попадащи под действието на член 3, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) No 748/2012 на Комисията от 3 август 2012 г. за


text:
определяне на правила за прилагане на сертифициране за летателна годност и за опазване на околната среда на въздухоплавателни средства и свързани с тях продукти, части и оборудване, както и за сертифициране на проектантски и производствени организации (1):
 A/c — [HB-JES] — тип Gulfstream G-V
 A/c — [HB-ZDF] — тип MD900.
 з)
 В член 132, параграф 1 позоваването на Регламент (ЕС) 2016/679 се разбира, що се отнася до Швейцария, като позоваване на съответното национално законодателство.
 и)
 Член 140, параграф 6 не се прилага за Швейцария.
 Регламент (ЕС) No 1178/2011 на Комисията от 3 ноември 2011 г. за определяне на технически изисквания и административни процедури във връзка с екипажите на въздухоплавателни средства в гражданското въздухоплаване в съответствие с Регламент (ЕО) No 216/2008 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 311, 25.11.2011 г., стр. 1), изменен с:
 —
 Регламент (ЕС) No 290/2012 на Комисията (ОВ L 100, 5.4.2012 г., стр. 1),
 —
 Регламент (ЕС) No 70/2014 на Комисията (ОВ L 23, 28.1.2014 г., стр. 25),
 —
 Регламент (ЕС) No 245/2014 на Комисията (ОВ L 74, 14.3.2014 г., стр. 33),
 —
 Регламент (ЕС) 2015/445 на Комисията (ОВ L 74, 18.3.2015 г., стр. 1),
 —
 Регламент (ЕС) 2016/539 на Комисията (ОВ L 91, 7.4.2016 г., стр. 1),
 —
 Регламент (ЕС) 2018/1065 на Комисията (ОВ L 192, 30.7.2018 г., стр. 21),
 —
 Регламент (ЕС) 2018/1119 на Комисията (ОВ L 204, 13.8.2018 г., стр. 13),
 —
 Регламент (ЕС) 2018/1974 на Комисията (ОВ L 326, 20.12.2018 г., стр. 1),
 —
 Регламент (ЕС) 2019/27 на Комисията (ОВ L 8, 10.1.2019 г., стр. 1),
 —
 Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/430 на Комисията (ОВ L 75, 19.3.2019 г., стр. 66),
 —
 Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/1747 на Комисията (ОВ L 268, 22.10.2019 г., стр. 23),
 —
 Регламент за изпълнение (ЕС) 2020/359 на Комисията (ОВ L 67, 5.3.2020 г., стр. 82),
 —
 Делегиран регламент (ЕС) 2020/723 на Комисията (ОВ L 170, 2.6.2020 г., стр. 1),
 —
 Регламент за изпълнение (ЕС) 2020/2193 на Комисията (ОВ L 434, 23.12.2020 г., стр. 13),
 —
 Регламент за изпълнение (ЕС) 2021/1310 на Комисията (ОВ L 284, 9.8.2021 г., стр. 15).
 Делегиран регламент (ЕС) 2020/723 на Комисията от 4 март 2020 г. за определяне на подробни правила относно признаването на извършеното от трети държави сертифициране на пилоти и за изменение на Регламент (ЕС) No 1178/2011 (ОВ L 170, 2.6.2020 г., стр.1).
 Регламент (ЕИО) No 3922/91 на Съвета от 16 декември 1991 г. относно хармонизирането на техническите изисквания и административните процедури в областта на гражданското въздухоплаване (ОВ L 373, 31.12.1991 г., стр. 4) (членове 1—3, член 4, параграфи 2, 5—11 и 13), изменен с:
 —
 Регламент (ЕО) No 1899/2006 (ОВ L 377, 27.12.2006 г., стр. 1),
 —
 Регламент (ЕО) No 1900/2006 (ОВ L 377, 27.12.2006 г., стр. 176),
 —
 Регламент (ЕО) No 8/2008 на Комисията (ОВ L 10, 12.1.2008 г., стр. 1),
 —
 Регламент (ЕО) No 859/2008 на Комисията (ОВ L 254, 20.9.2008 г., стр. 1).
 В съответствие с член 139 от Регламент (ЕС) 2018/1139 Регламент (ЕИО) No 3922/91 се отменя от датата на прилагане на подробните правила,


text:
приети съгласно член 32, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) 2018/1139 относно ограниченията на времето за полети и времето за дежурства и изискванията за почивка във връзка с въздушните таксита, спешните медицински услуги и търговските транспортни операции, извършвани с еднопилотни самолети.
 Регламент (ЕС) No 996/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 20 октомври 2010 г. относно разследването и предотвратяването на произшествия и инциденти в гражданското въздухоплаване и за отмяна на Директива 94/56/ЕО (текст от значение за ЕИП) (ОВ L 295, 12.11.2010 г., стр. 35), изменен с:
 —
 Регламент (ЕС) No 376/2014 (ОВ L 122, 24.4.2014 г., стр. 18),
 —
 Регламент (ЕС) 2018/1139 (ОВ L 212, 22.8.2018 г., стр. 1).
 Регламент (ЕО) No 104/2004 на Комисията от 22 януари 2004 г. за определяне на правила за организацията и състава на Апелативния орган на Европейската агенция за авиационна безопасност (ОВ L 16, 23.1.2004 г., стр. 20).
 Регламент (ЕО) No 2111/2005 на Европейския парламент и на Съвета от 14 декември 2005 г. за създаване на списък на Общността на въздушните превозвачи, предмет на оперативна забрана в границите на Общността, и за информиране на пътниците на въздушния транспорт за самоличността на опериращите въздушни превозвачи и за отмяна на член 9 от Директива 2004/36/ЕО (текст от значение за ЕИП) (ОВ L 344, 27.12.2005 г., стр. 15), изменен с:
 —
 Регламент (ЕС) 2018/1139 (ОВ L 212, 22.8.2018 г., стр. 1).
 Регламент (ЕО) No 473/2006 на Комисията от 22 март 2006 г. за установяване на правила за прилагане на списъка на Общността на въздушните превозвачи, предмет на оперативна забрана в границите на Общността, посочен в глава II от Регламент (ЕО) No 2111/2005 на Европейския парламент и на Съвета (текст от значение за ЕИП) (ОВ L 84, 23.3.2006 г., стр. 8).
 Регламент (ЕО) No 474/2006 на Комисията от 22 март 2006 г. за създаване на списък на Общността на въздушните превозвачи, предмет на оперативна забрана в границите на Общността, посочен в глава II от Регламент (ЕО) No 2111/2005 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 84, 23.3.2006 г., стр. 14), последно изменен с:
 —
 Регламент за изпълнение (ЕС) 2021/883 на Комисията (ОВ L 194, 2.6.2021 г., стр. 22).
 Регламент (ЕС) No 1332/2011 на Комисията от 16 декември 2011 г. относно установяване на общи изисквания за използване на въздушното пространство и работни процедури за избягване на опасни сближения във въздуха (текст от значение за ЕИП) (ОВ L 336, 20.12.2011 г., стр. 20), изменен с:
 —
 Регламент (ЕС) 2016/583 на Комисията (ОВ L 101, 16.4.2016 г., стр. 7).
 Регламент за изпълнение (ЕС) No 646/2012 на Комисията от 16 юли 2012 г. за определяне на подробни правила относно глобите и периодичните имуществени санкции съгласно Регламент (ЕО) No 216/2008 на Европейския парламент и на Съвета (текст от значение за ЕИП) (ОВ L 187, 17.7.2012 г., стр. 29).
 Регламент (ЕС) No 748/2012 на Комисията от 3 август 2012 г. за определяне на правила за прилагане на сертифициране за летателна годност и за опазване на околната среда на въздухоплавателни средства и свързани с тях продукти, части и оборудване, както и за


text:
сертифициране на проектантски и производствени организации (ОВ L 224, 21.8.2012 г., стр. 1), изменен с:
 —
 Регламент (ЕС) No 7/2013 на Комисията (ОВ L 4, 9.1.2013 г., стр. 36),
 —
 Регламент (ЕС) No 69/2014 на Комисията (ОВ L 23, 28.1.2014 г., стр. 12),
 —
 Регламент (ЕС) 2015/1039 на Комисията (ОВ L 167, 1.7.2015 г., стр. 1),
 —
 Регламент (ЕС) 2016/5 на Комисията (ОВ L 3, 6.1.2016 г., стр. 3),
 —
 Делегиран регламент (ЕС) 2019/897 на Комисията (ОВ L 144, 3.6.2019 г., стр. 1).
 —
 Делегиран регламент (ЕС) 2020/570 на Комисията (ОВ L 132, 27.4.2020 г., стр. 1),
 —
 Делегиран регламент (ЕС) 2021/699 на Комисията (ОВ L 145, 28.4.2021 г., стр. 1).
 —
 Делегиран регламент (ЕС) 2021/1088 на Комисията (ОВ L 236, 5.7.2021 г., стр. 3).
 Регламент (ЕС) No 965/2012 на Комисията от 5 октомври 2012 г. за определяне на технически изисквания и административни процедури във връзка с въздушните операции в съответствие с Регламент (ЕО) No 216/2008 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 296, 25.10.2012 г., стр. 1), изменен с:
 —
 Регламент (ЕС) No 800/2013 на Комисията (ОВ L 227, 24.8.2013 г., стр. 1),
 —
 Регламент (ЕС) No 71/2014 на Комисията (ОВ L 23, 28.1.2014 г., стр. 27),
 —
 Регламент (ЕС) No 83/2014 на Комисията (ОВ L 28, 31.1.2014 г., стр. 17),
 —
 Регламент (ЕС) No 379/2014 на Комисията (ОВ L 123, 24.4.2014 г., стр. 1),
 —
 Регламент (ЕС) 2015/140 на Комисията (ОВ L 24, 30.1.2015 г., стр. 5),
 —
 Регламент (ЕС) 2015/1329 на Комисията (ОВ L 206, 1.8.2015 г., стр. 21),
 —
 Регламент (ЕС) 2015/640 на Комисията (ОВ L 106, 24.4.2015 г., стр. 18),
 —
 Регламент (ЕС) 2015/2338 на Комисията (ОВ L 330, 16.12.2015 г., стр. 1),
 —
 Регламент (ЕС) 2016/1199 на Комисията (ОВ L 198, 23.7.2016 г., стр. 13),
 —
 Регламент (ЕС) 2017/363 на Комисията (ОВ L 55, 2.3.2017 г., стр. 1),
 —
 Регламент (ЕС) 2018/394 на Комисията (ОВ L 71, 14.3.2018 г., стр. 1),
 —
 Регламент (ЕС) 2018/1042 на Комисията (ОВ L 188, 25.7.2018 г., стр. 3), с изключение на новия член 4, параграф 2 от Регламент (ЕС) No 965/2012, както е предвидено в член 1, параграф 1 от Регламент (ЕС) 2018/1042, изменен с:
 —
 Регламент за изпълнение (ЕС) 2020/745 на Комисията (ОВ L 176, 5.6.2020 г., стр. 11),
 —
 Регламент за изпълнение (ЕС) 2018/1975 на Комисията (ОВ L 326, 20.12.2018 г., стр. 53),
 —
 Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/1387 на Комисията (ОВ L 229, 5.9.2019 г., стр. 1), изменен с:
 —
 Регламент за изпълнение (ЕС) 2020/1176 на Комисията (ОВ L 259, 10.8.2020 г., стр. 10),
 —
 Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/1384 на Комисията (ОВ L 228, 4.9.2019 г., стр. 106),
 —
 Регламент за изпълнение (ЕС) 2020/2036 на Комисията (ОВ L 416, 11.12.2020 г., стр. 24); параграфи 4—6 от приложението към Регламент (ЕС) 2020/2036 се прилагат в Швейцария, считано от 31.12.2020 г.,
 —
 Регламент за изпълнение (ЕС) 2021/1062 на Комисията (ОВ L 229, 29.6.2021 г., стр. 3).
 Регламент за изпълнение (ЕС) No 628/2013 на Комисията от 28 юни 2013 г. относно работните методи на Европейската агенция


text:
за авиационна безопасност за провеждане на стандартизационни инспекции и контрол на прилагането на правилата, определени в Регламент (ЕО) No 216/2008 на Европейския парламент и на Съвета, и за отмяна на Регламент (ЕО) No 736/2006 на Комисията (текст от значение за ЕИП) (ОВ L 179, 29.6.2013 г., стр. 46).
 Регламент (ЕС) No 139/2014 на Комисията от 12 февруари 2014 г. за определяне на изискванията и административните процедури във връзка с летищата в съответствие с Регламент (ЕО) No 216/2008 на Европейския парламент и на Съвета (текст от значение за ЕИП) (ОВ L 44, 14.2.2014 г., стр. 1), изменен с:
 —
 Регламент (ЕС) 2017/161 на Комисията (ОВ L 27, 1.2.2017 г., стр. 99),
 —
 Регламент (ЕС) 2018/401 на Комисията (ОВ L 72, 15.3.2018 г., стр. 17),
 —
 Регламент за изпълнение (ЕС) 2020/469 на Комисията (ОВ L 104, 3.4.2020 г., стр. 1), изменен с:
 —
 Регламент за изпълнение (ЕС) 2020/1177 на Комисията (ОВ L 259, 10.8.2020 г., стр. 12),
 —
 Делегиран регламент (ЕС) 2020/1234 на Комисията (ОВ L 282, 31.8.2020 г., стр. 1),
 —
 Делегиран регламент (ЕС) 2020/2148 на Комисията (ОВ L 428, 18.12.2020 г., стр. 10).
 Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/2014 на Комисията от 16 декември 2019 г. относно таксите и възнагражденията, събирани от Агенцията за авиационна безопасност на Европейския съюз, и за отмяна на Регламент (ЕС) No 319/2014 (ОВ L 327, 17.12.2019 г., стр. 36).
 Регламент (ЕС) No 376/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 3 април 2014 г. за докладване, анализ и последващи действия във връзка със събития в гражданското въздухоплаване, за изменение на Регламент (ЕС) No 996/2010 на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 2003/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и на регламенти (ЕО) No 1321/2007 и (ЕО) No 1330/2007 на Комисията (текст от значение за ЕИП) (ОВ L 122, 24.4.2014 г., стр. 18), изменен с:
 —
 Регламент (ЕС) 2018/1139 (ОВ L 212, 22.8.2018 г., стр. 1).
 Регламент (ЕС) No 452/2014 на Комисията от 29 април 2014 г. за определяне на технически изисквания и административни процедури във връзка с въздушните операции на оператори от трети държави в съответствие с Регламент (ЕО) No 216/2008 на Европейския парламент и на Съвета (текст от значение за ЕИП) (ОВ L 133, 6.5.2014 г., стр. 12), изменен с:
 —
 Регламент (ЕС) 2016/1158 на Комисията (ОВ L 192, 16.7.2016 г., стр. 21).
 Регламент (ЕС) No 1321/2014 на Комисията от 26 ноември 2014 г. относно поддържане на летателната годност на въздухоплавателните средства и авиационните продукти, части и устройства и за одобряване на организациите и персонала, изпълняващ тези задачи (текст от значение за ЕИП) (ОВ L 362, 17.12.2014 г., стр. 1), изменен с:
 —
 Регламент (ЕС) 2015/1088 на Комисията (ОВ L 176, 7.7.2015 г., стр. 4),
 —
 Регламент (ЕС) 2015/1536 на Комисията (ОВ L 241, 17.9.2015 г., стр. 16),
 —
 Регламент (ЕС) 2017/334 на Комисията (ОВ L 50, 28.2.2017 г., стр. 13),
 —
 Регламент (ЕС) 2018/1142 на Комисията (ОВ L 207, 16.8.2018 г., стр. 2),
 —
 Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/1383 на Комисията (ОВ L 228, 4.9.2019 г., стр. 1),
 —
 Регламент


text:
за изпълнение (ЕС) 2019/1384 на Комисията (ОВ L 228, 4.9.2019 г., стр. 106),
 —
 Регламент за изпълнение (ЕС) 2020/270 на Комисията (ОВ L 56, 27.2.2020 г., стр. 20),
 —
 Регламент за изпълнение (ЕС) 2020/1159 на Комисията (ОВ L 257, 6.8.2020 г., стр. 14),
 —
 Регламент за изпълнение (ЕС) 2021/685 на Комисията (ОВ L 143, 27.4.2021 г., стр. 6),
 —
 Регламент за изпълнение (ЕС) 2021/700 на Комисията (ОВ L 145, 28.4.2021 г., стр. 20); точка 1 от член 1 и точки 5, 6 и 8 от приложението към Регламент (ЕС) 2021/700 се прилагат в Швейцария, считано от 18.5.2021 г.
 Регламент (ЕС) 2015/340 на Комисията от 20 февруари 2015 г. за определяне на технически изисквания и административни процедури във връзка със свидетелствата за правоспособност и други свидетелства и сертификати на ръководители на полети съгласно Регламент (ЕО) No 216/2008 на Европейския парламент и на Съвета, за изменение на Регламент за изпълнение (ЕС) No 923/2012 на Комисията и за отмяна на Регламент (ЕС) No 805/2011 на Комисията (текст от значение за ЕИП) (ОВ L 63, 6.3.2015 г., стр. 1).
 Регламент (ЕС) 2015/640 на Комисията от 23 април 2015 г. относно допълнителни спецификации за летателна годност за даден тип експлоатация и за изменение на Регламент (ЕС) No 965/2012 (ОВ L 106, 24.4.2015 г., стр. 18), изменен с:
 —
 Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/133 на Комисията (ОВ L 25, 29.1.2019 г., стр. 14),
 —
 Регламент за изпълнение (ЕС) 2020/1159 на Комисията (ОВ L 257, 6.8.2020 г., стр. 14),
 —
 Регламент за изпълнение (ЕС) 2021/97 на Комисията (ОВ L 31, 29.1.2021 г., стр. 208); член 1 от Регламент (ЕС) 2021/97 се прилага в Швейцария, считано от 26.2.2021 г., с изключение на точка 1 от приложение I, която се прилага в Швейцария, считано от 16.2.2021 г.
 Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/1018 на Комисията от 29 юни 2015 г. за установяване на списък с класификация на събитията в гражданското въздухоплаване, които трябва задължително да бъдат докладвани в съответствие с Регламент (ЕС) No 376/2014 на Европейския парламент и на Съвета (текст от значение за ЕИП) (ОВ L 163, 30.6.2015 г., стр. 1).
 Решение (ЕС) 2016/2357 на Комисията от 19 декември 2016 г. във връзка с липсата на ефективно спазване на Регламент (ЕО) No 216/2008 на Европейския парламент и на Съвета и на правилата за неговото прилагане по отношение на сертификатите, издавани от Hellenic Aviation Training Academy (HATA), и лицензите по част-66, издавани въз основа на тези сертификати (нотифицирано под номер С(2016) 8645) (ОВ L 348, 21.12.2016 г., стр. 72).
 Регламент (ЕС) 2018/395 на Комисията от 13 март 2018 г. за определяне на подробни правила за експлоатацията на аеростати, както и за лицензирането на летателните екипажи на аеростати в съответствие с Регламент (ЕС) 2018/1139 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 71, 14.3.2018 г., стр. 10), изменен с:
 —
 Регламент за изпълнение (ЕС) 2020/357 на Комисията (ОВ L 67, 5.3.2020 г., стр. 34).
 Регламент за изпълнение (ЕС) 2018/1976 на Комисията от 14 декември 2018 г. за определяне на подробни правила за експлоатацията на планери, както и за лицензирането на летателните