text:
на поръчката;
 д)
 датата на възлагане на поръчката; и
 е)
 вида на използвания метод за възлагане на поръчка, а когато е използвана ограничена тръжна процедура в съответствие с член 9.14 (Ограничена тръжна процедура) — кратко описание на обстоятелствата, обосновали използването на ограничената тръжна процедура.
 4. Всеки възложител съхранява:
 а)
 документацията, регистрите и докладите, свързани с тръжните процедури и възлагането на попадащи в обхвата поръчки, включително регистрите и докладите, изискуеми по член 9.14 (Ограничена тръжна процедура), в течение на срок от най-малко три години от датата на възлагане на поръчката; и
 б)
 данните, осигуряващи подходяща проследимост на провеждането по електронен път на процедура по възлагане на попадаща в обхвата поръчка.
 5. Страните се стремят да предоставят наличните статистически данни, които се отнасят до поръчките, попадащи в обхвата на настоящата глава.
 Член 9.18
 Разгласяване на информация
 1. При поискване от другата страна всяка от страните предоставя във възможно най-кратък срок всякаква информация, която е необходима, за да се определи дали процедурата по възлагане на поръчка е проведена справедливо, безпристрастно и в съответствие с настоящата глава, включително, когато е приложимо, информация за характеристиките и предимствата в сравнителен план на спечелилата оферта. Другата страна не я разгласява пред никой доставчик, освен след консултация със страната, която е предоставила информацията, и получаване на съгласието ѝ за това.
 2. Независимо от всяка друга разпоредба на настоящата глава, дадена страна, включително нейните възложители, не предоставя на никой доставчик информация, която може да накърни законните търговски интереси на друг доставчик или да навреди на лоялната конкуренция между доставчиците.
 3. Никоя от разпоредбите на настоящата глава не може да се тълкува като задължаваща дадена страна, включително нейните възложители, власти и органи, компетентни да разглеждат жалби, да разгласяват поверителна информация, когато разгласяването:
 а)
 би попречило на правоприлагането;
 б)
 може да наруши лоялната конкуренция между доставчиците;
 в)
 би накърнило законните търговски интереси на конкретни лица, включително закрилата на правата върху интелектуална собственост; или
 г)
 би било в противоречие с обществените интереси по някакъв друг начин.
 Член 9.19
 Вътрешни процедури за обжалване
 1. Всяка страна запазва, създава или определя най-малко един безпристрастен и независим от нейните възложители административен или съдебен орган, който да разглежда своевременно по недискриминационен, прозрачен и ефикасен начин жалби, подадени от доставчици във връзка със случаи на:
 а)
 нарушаване на разпоредби на настоящата глава; или
 б)
 неспазване от страна на даден възложител на мерките на дадена страна за прилагане на настоящата глава, когато доставчикът няма право да подаде пряко жалба по повод на нарушение на настоящата глава съгласно вътрешното право на дадена страна,
 във връзка с попадаща в обхвата поръчка, към която доставчикът има или е имал интерес. Процедурните правила за всички видове обжалване трябва да са в писмена форма и да са общодостъпни.
 2. В случай на жалба на доставчик във връзка с попадаща в обхвата поръчка, към която доставчикът има или е имал интерес, по повод на нарушение или неспазване по смисъла на параграф 1, страната на възложителя, провеждащ процедурата по възлагане на поръчка, насърчава, ако е целесъобразно, възложителя и доставчика да потърсят решение на жалбата посредством


text:
консултации. Възложителят безпристрастно и своевременно разглежда всяка такава жалба по начин, който не препятства нито участието на доставчика в текущата или в бъдещи процедури за възлагане на поръчки, нито правото му да изисква коригиращи мерки в рамките на процедура за обжалване по административен или съдебен ред. Всяка от страните или нейните възложители осигуряват общодостъпността на информацията във връзка с тези механизми за обжалване.
 3. На всеки доставчик се осигурява достатъчно време за подготовка и внасяне на жалбата, което в никакъв случай не може да бъде по-малко от 10 дни от момента, в който основанието за жалбата е станало известно или основателно може да се допусне, че е станало известно на доставчика.
 4. Когато първоначално жалбата се разглежда от орган, различен от предвидените по параграф 1, страната осигурява възможност за доставчика да обжалва първоначалното решение пред безпристрастен административен или съдебен орган, който е независим от възложителя на обжалваната поръчка.
 5. Всяка от страните гарантира, че решенията на компетентен да разгледа жалбата орган, който не е съдебен орган, подлежат на съдебен контрол или че този орган прилага процедури, в рамките на които:
 а)
 възложителят е задължен да отговори писмено на жалбата и да предостави всички относими документи на органа, компетентен да разгледа жалбата;
 б)
 участниците в производството (наричани по-долу „участниците“) разполагат с правото да бъдат изслушани преди въпросният компетентен орган да се е произнесъл по жалбата;
 в)
 участниците разполагат с правото да бъдат представлявани и придружавани;
 г)
 участниците имат достъп до цялото производство; и
 д)
 органът, компетентен да разгледа жалбата, своевременно взема в писмена форма своите решения, като писмено мотивира всяко свое решение.
 6. Всяка от страните приема или запазва процедури, предвиждащи:
 а)
 бързи временни мерки, до намирането на решение във връзка с жалбата, за запазване на възможността за участие на доставчика в процедурата по възлагане на поръчката. Такива временни мерки могат да доведат до спиране на процедурата по възлагане на поръчката. Процедурите могат да предвиждат, че при вземането на решение за това, дали да се приложат такива мерки, могат да бъдат взети под внимание императивни съображения, свързани с евентуалните неблагоприятни последици за засегнатите интереси, включително за обществения интерес. Писмено се мотивира отказът за предприемане на действия; и
 б)
 корективна мярка или обезщетение за претърпените щети или вреди, когато компетентен да разгледа жалбата орган е установил, че е налице нарушение или неспазване по смисъла на параграф 1. Обезщетението за претърпените вреди може да бъде ограничено до понесените разходи в разумен размер по изготвяне на офертата или по внасяне на жалбата, или във връзка и с двата посочени по-горе разхода.
 Член 9.20
 Изменения и поправки, засягащи обхвата
 1. Всяка от страните уведомява писмено другата страна за всяко предложено изменение или поправки на нейния обхват (наричано по-долу „изменението“).
 2. При всяко предложено при упражняване на нейните права изваждане на субект от нейния обхват, аргументирано с действителното премахване на контрола или влиянието, упражнявани от страна на държавата върху този субект, страната, която предлага изменението (наричана по-долу „внасящата изменението страна“), включва в уведомлението доказателства за това, че са действително премахнати въпросните контрол или влияние, упражнявани от

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
страна на държавата.
 3. Контролът или влиянието, които държавата упражнява върху даден субект, се считат за действително премахнати, когато внасящата изменението страна, включително — по отношение на Съюза — субектите на централното държавно управление и субектите на съответното държавно управление на равнище под централното на тази страна и — по отношение на Виетнам — субектите на централното държавно управление и субектите на държавното управление на равнище под централното на тази страна:
 а)
 не притежават пряко или непряко повече от 50 процента от записания капитал на субекта или от гласовете, свързани с акциите/дяловете, емитирани от субекта; и
 б)
 не могат да назначават пряко или непряко повече от половината от членовете на управителния съвет или на равностоен орган на съответния субект.
 4. При всяко друго предложено изменение внасящата изменението страна включва в уведомлението информация относно вероятните последици от изменението на взаимно договорения обхват, предвиден в настоящото споразумение. Когато внасящата изменението страна предлага да се направят поправки от чисто формален характер и незначителни изменения в нейния обхват, които нямат отражение върху процедурите по възлагане на влизащи в обхвата поръчки, тя изпраща уведомления за подобни изменения най-малко веднъж на всеки две години.
 Предложените изменения на обхвата се считат за поправки от чисто формален характер и незначителни изменения в обхвата на съответната страна в следните случаи:
 а)
 промяна в наименованието на възложителя;
 б)
 сливането на един или повече възложители от изброените в приложения 9-A (Обхват на държавните поръчки за Съюза) и 9-Б (Обхват на държавните поръчки за Виетнам); или
 в)
 разделянето на възложител, включен в списъка в приложения 9-A (Обхват на държавните поръчки за Съюза) и 9-Б (Обхват на държавните поръчки за Виетнам), на два или повече субекти, при което всички те се добавят към възложителите, включени в същия раздел на посоченото приложение.
 5. Внасящата изменението страна може да включи в своето уведомление предложение за компенсиращ механизъм във връзка с промяната в нейния обхват, ако това е необходимо, за да се запази обхватът на равнище, сравнимо със съществуващото преди изменението. Внасящата изменението страна не е длъжна да осигури компенсиращ механизъм на другата страна, когато предложеното изменение се отнася до:
 а)
 възложител, по отношение на който тя действително е премахнала упражнявания от нея контрол или влияние във връзка с възлагането на попадаща в обхвата поръчка от този субект; или
 б)
 поправки от чисто формален характер и незначителни изменения в приложения 9-A (Обхват на държавните поръчки за Съюза) и 9-Б (Обхват на държавните поръчки за Виетнам).
 Без да се засяга буква а), в случай че изключването от внасящата изменението страна на значителен брой възложители от нейния обхват с аргумента, че те вече не са под контрола или влиянието на държавата в съответствие с критериите, посочени в параграф 3, води до значителен дисбаланс между съвместно договорените от страните обхвати, внасящата изменението страна приема да започне консултации с другата страна за обсъждане, без това да влия върху евентуалния изход, на реда и условията за коригиране на тези дисбаланси.
 6. Другата страна уведомява внасящата изменението страна за всяко възражение по предложеното изменение в срок от 45 дни от уведомлението.
 7.


text:
В случай че другата страна изпрати уведомление за възражение, двете страни се стремят да разрешат въпроса посредством консултации. По време на консултациите възразяващата страна може да поиска допълнителна информация, за да получи повече яснота по отношение на предложеното изменение, включително що се отнася до естеството на евентуално упражняваните от страна на държавата контрол или влияние.
 8. В случай че консултациите по параграф 7 не позволят да се разреши проблемът, страните могат да използват механизма за уреждане на спорове, предвиден в глава 15 (Уреждане на спорове).
 9. Предложено изменение влиза в сила само когато:
 а)
 в рамките на 45 дни от датата на уведомяване за предложените изменения другата страна не е представила на внасящата изменението страна писмено възражение срещу предложеното изменение;
 б)
 страните са постигнали взаимно съгласие; или
 в)
 арбитражен състав е приел окончателен доклад в съответствие с член 15.11 (Окончателен доклад) със заключението, че страните следва да приведат в действие предложеното изменение.
 Член 9.21
 Сътрудничество
 1. Страните признават взаимния си интерес да си сътрудничат за насърчаване на либерализацията в международен план на пазарите за държавни поръчки с оглед постигане на по-добро разбиране на съответните си системи за държавни поръчки и подобряване на достъпа до техните съответни пазари.
 2. Без да се засяга член 9.6 (Обявления), параграф 4, страните се стремят да си сътрудничат по такива въпроси, като:
 а)
 обмен на опит и информация, като например регулаторни рамки и най-добри практики;
 б)
 разработване и разширяване на използването на електронни средства в системите за възлагане на държавни поръчки;
 в)
 укрепване на капацитета на държавните служители за прилагане на най-добрите практики в областта на държавните поръчки; и
 г)
 укрепване на институциите за целите на прилагането на разпоредбите на настоящата глава.
 Член 9.22
 Бъдещи преговори
 1. Страните правят преглед на разпоредбите на член 9.15 (Електронни търгове), веднага щом завърши процесът на разработка на електронната система за възлагане на поръчки на Виетнам, така че да бъдат взети предвид евентуалните технологични промени, и по-специално да бъдат отчетени и други аспекти, като например математическата формула, използвана за метода на автоматична оценка, и евентуалното съобщаване на резултатите от всяка първоначална оценка на участниците в търга.
 2. Страните провеждат допълнителни преговори във връзка с продължителността на срока на съхранение на данните, отнасящи се до възлагането на поръчки чрез електронни средства, веднага щом заработи пълноценно електронната система за възлагане на поръчки на Виетнам.
 3. Страните провеждат допълнителни преговори във връзка с включването в обхвата на допълнителни субекти на държавното управление на равнище под централното не по-късно от 15 години след датата на влизане в сила на настоящото споразумение.
 Член 9.23
 Комитет по инвестициите, услугите, електронната търговия и държавните поръчки
 Създаденият съгласно член 17.2 (Специализирани комитети) Комитет по инвестициите, търговията с услуги, електронната търговия и държавните поръчки отговаря за прилагането на настоящата глава. Той може по-специално да:
 а)
 обсъжда обмена на статистически данни в съответствие с член 9.17 (Предоставяне на информация след процедурата по възлагане на поръчка), параграф 5;
 б)
 разглежда постъпилите уведомления за изменения на обхвата и одобрява ревизирания списък на възложителите в раздел А (Субекти на централното държавно управление)


text:
до раздел В (Други обхванати субекти) от приложения 9-A (Обхват на държавните поръчки за Съюза) и 9-Б (Обхват на държавните поръчки за Виетнам);
 в)
 одобрява компенсиращите механизми, които са резултат от изменения, засягащи обхвата;
 г)
 разглежда въпроси, свързани с възлагането на държавни поръчки, които са отнесени пред него от някоя от страните; и
 д)
 обсъжда всякакви други въпроси във връзка с действието на настоящата глава.
 ГЛАВА 10
 Политика в областта на конкуренцията
 Раздел a
 Антиконкурентно поведение
 Член 10.1
 Принципи
 Страните признават значението на функционираща без нарушения конкуренция в техните търговски и инвестиционни отношения. Страните отбелязват, че антиконкурентното поведение може да наруши правилното функциониране на пазарите и да намали ползите от либерализацията на търговията.
 Член 10.2
 Законодателна рамка
 1. Всяка страна приема или запазва всеобхватно законодателство в областта на конкуренцията, забраняващо антиконкурентното поведение, с цел повишаване на икономическата ефективност и на благосъстоянието на потребителите, и предприема подходящи мерки спрямо подобно поведение.
 2. Правото в областта на конкуренцията на страните предвижда ефективно санкциониране на съответната им територия на:
 а)
 споразумения между предприятия, решения на сдружения на предприятия и съгласувани практики, които имат за цел или резултат предотвратяване, ограничаване или нарушаване на конкуренцията;
 б)
 злоупотребата от страна на едно или повече предприятия с господстващо положение, както и концентрациите между предприятия, които значително биха попречили на ефективната конкуренция.
 Член 10.3
 Прилагане
 1. Всяка страна запазва своята автономност при изготвянето и прилагането на своята правна уредба в областта на конкуренцията.
 2. Всяка страна поддържа органи, които отговарят за цялостното и ефективното прилагане на нейната правна уредба в областта на конкуренцията, като гарантира, че те разполагат с адекватни ресурси и притежават необходимите правомощия за изпълнение на задълженията си.
 3. Всички предприятия — частни или публични — са длъжни да спазват правото в областта на конкуренцията, посочено в член 10.2 (Законодателна рамка).
 4. Всяка страна прилага своето право в областта на конкуренцията по прозрачен и недискриминационен начин, включително по отношение на частните и публичните предприятия, при спазване на принципите на процесуална справедливост и на правата на защита на засегнатите предприятия.
 5. Прилагането на правото в областта на конкуренцията не възпрепятства законовото или фактическото изпълнение на специфичните задачи от обществен интерес, възложени на въпросните предприятия. Освобождаванията от задължения, произтичащи от правото в областта на конкуренцията на някоя от страните, се ограничават до задачи от обществен интерес и същевременно са пропорционални на желаната цел на публичната политика и прозрачни.
 Раздел б
 Субсидии
 Член 10.4
 Принципи
 1. Страните се споразумяват, че всяка от тях може да отпуска субсидии, когато такива са необходими за постигането на цел на обществената политика. Страните признават, че определени субсидии са в състояние да нарушат нормалното функциониране на пазарите и да компрометират ползите от либерализацията на търговията. По принцип страните не следва да отпускат субсидии на предприятия, които доставят стоки или услуги, ако тези субсидии оказват неблагоприятно въздействие, или има вероятност да окажат неблагоприятно въздействие на конкуренцията и търговията.
 2. Един примерен списък на целите на публичната политика, за които дадена страна може да отпуска субсидии, при спазване на условията, определени в настоящия раздел, включва следните


text:
аспекти:
 а)
 поправяне на вреди, причинени от природни бедствия или други извънредни събития;
 б)
 насърчаване на икономическото развитие на региони, където жизненият стандарт е необичайно нисък или има високо равнище на непълна заетост;
 в)
 преодоляване на сериозни затруднения в икономиката на някоя от страните;
 г)
 улесняване на развитието на определени стопански дейности или икономически региони, включително, но не само, субсидии за ясно определени научноизследователски, развойни и иновационни цели, субсидии за обучение или за разкриване на работни места, субсидии за целите на опазването на околната среда и субсидии в подкрепа на малките и средните предприятия, така както са определени в съответните законодателства на страните; и
 д)
 популяризиране на културата и опазване на културно-историческото наследство.
 3. Всяка страна гарантира, че предприятията използват специфичните субсидии, отпуснати от една от страните, единствено за конкретната цел на политиката, за която са били отпуснати тези специфични субсидии (42).
 Член 10.5
 Определение и приложно поле
 1. За целите на настоящия раздел „субсидия“ означава мярка, която отговаря на условията, предвидени в член 1, алинея 1 от Споразумението за СИМ, независимо от това дали е отпусната на предприятие, занимаващо се с производство на стоки или с доставка на услуги (43).
 2. Настоящият раздел се прилага само за субсидии, които са специфични в съответствие с член 2 от Споразумението за СИМ. Субсидиите за индивидуални потребители или мерките от общ характер, включително субсидиите или мерките, предназначени за постигане на цели на социалната политика, не се считат за специфични.
 3. Настоящият раздел се прилага за специфичните субсидии, отпускани на всички предприятия, включително публичните и частните предприятия.
 4. Прилагането на настоящия раздел не възпрепятства законовото или фактическото изпълнение на специфичните задачи от обществен интерес, включително задълженията за обществена услуга, възложени на въпросните предприятия. Освобождаванията следва да бъдат ограничени до задачите от обществен интерес, да са пропорционални на целите на публичната политика, възложени на тези предприятия, и да са прозрачни.
 5. Настоящият раздел не се прилага за нестопанските дейности.
 6. Член 10.9 (Специфични субсидии, подчинени на определени условия), параграф 1 не се прилага за субсидиите за сектора на рибарството и субсидиите, свързани с търговията със стоки, попадащи в обхвата на приложение 1 към Споразумението за селското стопанство.
 7. Настоящият раздел се прилага само за специфични субсидии, при които размерът на сумата за бенефициер за срок от три години е над 300 000 специални права на тираж (44).
 8. По отношение на субсидиите за предприятия, предоставящи услуги, член 10.7 (Прозрачност) и член 10.9 (Специфични субсидии, подчинени на определени условия) се прилагат само за следните сектори от сферата на услугите: далекосъобщения, банково дело, застраховане, транспорт, включително морски транспорт, енергетика, компютърни услуги, архитектура и инженеринг, а също така строителство и услуги, свързани с околната среда, при спазване на резервите, предвидени в глава 8 (Либерализиране на инвестициите, търговия с услуги и електронна търговия).
 9. Настоящия раздел не се прилага за секторите или подсекторите, които не са сред изброените от страните в глава 8 (Либерализиране на инвестициите, търговия с услуги и електронна търговия).
 10. Член 10.9 (Специфични субсидии, подчинени на определени условия) не се прилага за субсидии, официално одобрени


text:
или отпуснати преди или в рамките на пет години след влизането в сила на настоящото споразумение.
 Член 10.6
 Връзка със Споразумението за СТО
 Настоящият раздел се прилага, без да се засягат правата и задълженията, произтичащи за всяка от страните от разпоредбите на член VI от ГАТТ от 1994 г., Споразумението за СИМ и Споразумението за селското стопанство.
 Член 10.7
 Прозрачност
 1. Всяка от страните осигурява прозрачност в сферата на специфичните субсидии. За тази цел на всеки четири години всяка от страните уведомява другата страна за правното основание, формата, размера или бюджета, а при възможност — и за получателя на специфична субсидия (45).
 2. Задължението за уведомяване, посочено в параграф 1, се счита за изпълнено, ако страната предостави на разположение съответната информация на публично достъпен уебсайт, считано от 31 декември на календарната година, следваща годината на отпускане на субсидията. Информацията в рамките на първото уведомление се предоставя на разположение не по-късно от четири години след датата на влизане в сила на настоящото споразумение.
 Член 10.8
 Консултации
 1. Ако една от страните смята, че отпусната от другата страна специфична субсидия, която е извън обхвата на член 10.9 (Специфични субсидии, подчинени на определени условия), засяга неблагоприятно или би могла да засегне неблагоприятно нейните търговски или инвестиционни интереси, тази страна може да изрази своите опасения в писмен вид пред другата страна и да поиска провеждането на консултации по този въпрос. Страната, към която е отправено искането, подхожда добронамерено и с цялото необходимо внимание. Консултациите следва по-специално да имат за цел да се определи дали:
 а)
 специфичната субсидия е била отпусната само с оглед постигането на цел на обществената политика;
 б)
 размерът на субсидията е ограничен до необходимия минимум за постигането на тази цел;
 в)
 субсидията създава стимул; и
 г)
 неблагоприятното въздействие върху търговията и инвестициите на отправилата искането страна е ограничено.
 2. С цел улесняване на консултациите страната, към която е отправено искането, предоставя информация за специфичната субсидия в рамките на 90 дни от датата на получаване на искането. Ако след като получи информацията за субсидията, отправилата искането страна е на мнение, че субсидията, предмет на консултациите, засяга неблагоприятно или би могла да засегне неблагоприятно по непропорционален начин нейните търговски или инвестиционни интереси, страната, към която е отправено искането, полага максимални усилия да премахне или да сведе до минимум въпросното неблагоприятно въздействие, причинено от субсидията.
 Член 10.9
 Специфични субсидии, подчинени на определени условия
 1. Страните прилагат определени условия за следните специфични субсидии:
 а)
 правен механизъм, чрез който орган на публичната власт или държавен орган отговаря за покриването на дълговете или финансовите задължения на определени предприятия, е допустим, при условие че покриването на дълговете и финансовите задължения е ограничено по отношение на размера на тези дългове и финансови задължения или по отношение на срока на тази отговорност;
 б)
 подкрепа за предприятия в несъстоятелност или в затруднено финансово положение под различна форма (като например заеми и гаранции, безвъзмездни парични средства, капиталови инжекции, предоставяне на активи под пазарните цени и освобождаване от данъци) за срок, по-дълъг от една година, е допустима, при условие че е бил изготвен


text:
надежден план за преструктуриране въз основа на реалистични допускания с цел гарантиране на възстановяването на дългосрочната жизнеспособност на предприятието в разумен срок и с участието на самото предприятие в разходите за преструктуриране (46).
 2. Параграф 1 не се прилага за специфични субсидии, по отношение на които отпускащата субсидията страна е представила, при писмено поискване от другата страна, убедителни доказателства, че въпросната субсидия не засяга, нито има вероятност да засегне търговията или инвестициите на другата страна.
 3. Параграф 1 не се прилага за специфични субсидии, които се отпускат за преодоляване на сериозно затруднение в икономиката на някоя от страните. Конкретно затруднение в икономиката на някоя от страните се счита за сериозно, ако е извънредно, временно и съществено и засяга по-скоро държавите членки или цялата икономика на една от страните, отколкото определен регион или стопански отрасъл.
 Член 10.10
 Преглед
 Страните подлагат на преглед настоящия раздел не по-късно от пет години след влизането в сила на настоящото споразумение и на редовни интервали от време след това. Страните се консултират помежду си относно необходимостта от изменение на настоящия раздел с оглед на натрупания опит и изготвянето на съответни правила в рамките на СТО. Страните проучват по-специално възможността за включване в член 10.5 (Определение и приложно поле) на допълнителни сектори от сферата на услугите, попадащи в обхвата на настоящия раздел.
 Раздел в
 Определения и общи принципи
 Член 10.11
 Определения
 За целите на настоящата глава:
 а)
 „цел на обществената политика“ означава общата цел за постигане на общественополезен резултат; и
 б)
 „задачи от обществен интерес“ означава специфични дейности, които дават възможност за постигане на общественополезни резултати, които без публична намеса не биха били предоставени или биха били предоставени от пазара при различни условия по отношение на достъпността, качеството, безопасността, финансовата достъпност или равното третиране.
 Член 10.12
 Поверителност
 1. Когато обменят информация съгласно настоящата глава, страните вземат предвид ограниченията, наложени от съответното им законодателство, по отношение на професионалната и търговската тайна, и осигуряват защитата на търговските тайни и друга поверителна информация.
 2. Всяка информация, съобщена съгласно настоящото споразумение, се третира от получаващата я страна като поверителна, доколкото другата страна не е разрешила нейното разгласяване или предоставяне на разположение на широката общественост.
 Член 10.13
 Уреждане на спорове
 Никоя страна не може да използва средствата за уреждане на спорове съгласно настоящото споразумение във връзка с въпрос, възникнал в хода на прилагането на раздел А (Антиконкурентно поведение) от настоящата глава и член 10.8 (Консултации).
 Член 10.14
 Сътрудничество
 С оглед постигане на целите на настоящата глава и по-ефективно прилагане на конкуренцията страните признават, че е от техен взаимен интерес да засилят сътрудничеството по отношение на развитието на политиката в областта на конкуренцията, включително контрола на субсидиите, в зависимост от наличното финансиране по линия на инструментите и програмите за сътрудничество на страните.
 ГЛАВА 11
 Държавни предприятия, предприятия, на които са предоставени специални права или привилегии, и определени монополи
 Член 11.1
 Определения
 За целите на настоящата глава:
 а)
 „търговски дейности“ означава дейности, чийто краен резултат е производството на стока или предоставянето на услуга, която ще бъде продадена на съответния пазар в количества и на


text:
цени, определени от предприятието, и които се предприемат с намерение за реализирането на печалба (47);
 б)
 „търговски съображения“ означава цената, качеството, наличността, възможността за пазарна реализация, превозът и другите ред и условия за закупуване или продажба, или други фактори, които обичайно биха били отчетени при вземането на търговски решения от предприятие, действащо съобразно принципите на пазарната икономика в съответния икономически сектор или промишлен отрасъл;
 в)
 „да определи“ означава да се установи или разреши монопол или да се разшири обхватът на монопол така, че да обхваща допълнителна стока или услуга;
 г)
 „определен монопол“ означава субект, включително група от субекти или държавен орган и всяко тяхно структурно подразделение, който за съответния пазар на територията на една от страните е определен за единствен доставчик или купувач на стока или услуга, като това понятие не включва субекти, на които е предоставено изключително право върху интелектуална собственост, само на основание на това предоставяне;
 д)
 „предприятие, на което са предоставени специални права или привилегии“ означава всяко публично или частно предприятие, включително дъщерно дружество, на което една от страните законово или фактически е предоставила специални права или привилегии;
 е)
 „специални права или привилегии“ означава права или привилегии, предоставени от една от страните на ограничен брой предприятия или техни дъщерни дружества, в рамките на даден географски район или продуктов пазар, които съществено ограничават способността на всяко друго предприятие да извършва дейност в рамките на същия географски район или продуктов пазар при сходни обстоятелства; издаването на лицензии или разрешения на ограничен брой предприятия с цел разпределяне на ограничен ресурс чрез прилагането на обективни, пропорционални и недискриминационни критерии само по себе си не е специално право или привилегия; и
 ж)
 „държавно предприятие“ означава предприятие, включително дъщерно дружество, в което една от страните пряко или косвено:
 i)
 притежава повече от 50 процента от записания капитал на предприятието или контролира повече от 50 процента от гласовете, свързани с емитираните от това предприятие акции/дялове;
 ii)
 може да назначава повече от половината от членовете на управителния съвет или на равностоен орган на предприятието; или
 iii)
 може да упражнява контрол върху стратегическите решения на предприятието.
 Член 11.2
 Приложно поле
 1. Страните потвърждават своите права и задължения, произтичащи от член XVII, параграфи 1—3 от ГАТТ от 1994 г. и от Договореността относно тълкуването на член XVII от Общото споразумение за митата и търговията от 1994 г., както и от член VIII, параграфи 1, 2 и 5 от ГАТС, като всички те се включват в настоящото споразумение и стават неразделна част от него, mutatis mutandis.
 2. Настоящата глава се прилага за всички държавни предприятия, предприятия, на които са предоставени специални права или привилегии, и определени монополи, които извършват търговска дейност. В случай че дадено предприятие извършва както търговски, така и нетърговски дейности (48), само търговските дейности на това предприятие влизат в обхвата на настоящата глава.
 3. Настоящата глава не се прилага за държавни предприятия, предприятия, на които са предоставени специални права или привилегии, и определени монополи, по отношение на които една от страните е предприела мерки на временна основа, за да се реагира на извънредна икономическа ситуация,


text:
възникнала в национален или световен мащаб.
 4. Настоящата глава не се прилага за държавни предприятия, предприятия, на които са предоставени специални права или привилегии, или определени монополи, ако през която и да било от предходните три последователни години годишните приходи от търговските дейности на въпросното предприятие или монопол са били под 200 милиона специални права на тираж (49). Този праг се прилага за държавните предприятия, предприятията, на които са предоставени специални права или привилегии, и определените монополи на равнище на държавно управление, по-ниско от централното, считано от изтичането на пет години от датата на влизане в сила на настоящото споразумение.
 5. Настоящата глава не се прилага за попадащи в обхвата поръчки на една от страните или на нейните възложители по смисъла на член 9.2 (Приложно поле и обхват).
 6. Настоящата глава не се прилага за държавни предприятия, предприятия, на които са предоставени специални права или привилегии, и определени монополи, притежавани или контролирани от орган на държавната власт на една от страните, отговарящ за националната отбрана, обществения ред или обществената сигурност, освен ако те са ангажирани изключително с търговски дейности, които не са свързани с националната отбрана, обществения ред или обществената сигурност.
 7. Настоящата глава не се прилага за услуги, предоставяни от държавни предприятия, предприятия, на които са предоставени специални права или привилегии, и определени монополи в процеса на упражняване на държавна власт (50).
 8. Настоящата глава не се прилага за мерките или дейностите, включени в списъка в приложение 11 (Специални правила, приложими за Виетнам, относно държавните предприятия, предприятия, на които са предоставени специални права или привилегии, и определени монополи).
 Член 11.3
 Общи разпоредби
 1. Никоя от разпоредбите на настоящата глава не засяга законовите и подзаконовите актове на дадена страна, които уреждат нейните системи на държавна собственост.
 2. Без да се засягат правата и задълженията на страните по настоящата глава, никоя от разпоредбите на настоящата глава не възпрепятства дадена страна да създава или поддържа държавни предприятия, да предоставя на предприятия специални права или привилегии, или да определя или поддържа монополи.
 3. Никоя от страните не може да задължава или насърчава своите държавни предприятия, предприятия, на които са предоставени специални права или привилегии, или определени монополи да действат по начин, който е несъвместим с разпоредбите на настоящата глава.
 Член 11.4
 Недискриминационно третиране и търговски съображения
 1. Всяка от страните гарантира, че нейните държавни предприятия, предприятия, на които са предоставени специални права или привилегии, и определени монополи, когато извършват търговски дейности:
 а)
 се водят от търговски съображения при своите покупки или продажби на стоки или услуги, освен когато изпълняват задълженията си в рамките на своите публични правомощия, които не са несъвместими с параграф 1, буква б);
 б)
 при закупуването на стока или услуга:
 i)
 предоставят на дадена стока или услуга, доставяна от предприятие на другата страна, третиране, което е не по-малко благоприятно от това, което предоставят на сходна стока или сходна услуга, доставяна от предприятията на страната; и
 ii)
 предоставят на дадена стока или услуга, доставяна от предприятие на инвеститори от другата страна на територията на страната, третиране, което е не по-малко благоприятно


text:
от това, което предоставят на сходна стока или сходна услуга, доставяна от предприятия на инвеститори от другата страна на съответния пазар на територията на страната;
 в)
 при продажбата на дадена стока или услуга:
 i)
 предоставят на дадено предприятие на другата страна третиране, което е не по-малко благоприятно от това, което предоставят на предприятията на страната; и
 ii)
 предоставят на дадено предприятие на инвеститори от другата страна на територията на страната третиране, което е не по-малко благоприятно от това, което предоставят на предприятията на инвеститори от другата страна на съответния пазар на територията на страната.
 2. Параграф 1 не възпрепятства държавните предприятия, предприятията, на които са предоставени специални права или привилегии, или определените монополи да:
 а)
 закупуват или доставят стоки или услуги при различни ред или условия, включително по отношение на цената; или
 б)
 откажат да закупят или доставят стоки или услуги,
 при условие че тези различни ред или условия или отказът са мотивирани от търговски съображения.
 3. Параграфи 1 и 2 не се прилагат за секторите, посочени в член 8.3 (Приложно поле) и член 8.9 (Приложно поле).
 4. Параграфи 1 и 2 се прилагат за търговските дейности на държавните предприятия, предприятията, на които са предоставени специални права или привилегии, и определените монополи, ако същата дейност би засегнала търговията с услуги и инвестициите, по отношение на които една от страните е поела ангажимент по член 8.5 (Национално третиране), член 8.6 (Третиране „най-облагодетелствана нация“), член 8.11 (Национално третиране), при спазване на условията или квалификациите, определени съответно в нейния списък със специфични задължения в приложение 8-А (Списък на специфичните задължения на Съюза) или приложение 8-Б (Списък на специфичните задължения на Виетнам) в съответствие с член 8.7 (Списък на специфичните задължения) и член 8.12 (Списък на специфичните задължения). От съображения за правна сигурност се уточнява, че в случай на противоречие между член 11.2 (Приложно поле), параграф 4 и условията или квалификациите, посочени в списъка на специфичните задължения на страната в съответствие с член 8.7 (Списък на специфичните задължения) и член 8.12 (Списък на специфичните задължения), тези списъци се ползват с предимство.
 Член 11.5
 Регулаторна рамка
 1. Страните се стремят да гарантират, че държавните предприятия, предприятията, на които са предоставени специални права или привилегии, и определените монополи спазват международно признатите стандарти за корпоративно управление.
 2. Всяка от страните гарантира, че нейните регулаторни органи или функции не са подотчетни на предприятията или субектите, които те регулират, така че да се гарантира ефективността на регулаторните органи или функции, и действат безпристрастно (51) при сходни обстоятелства по отношение на всички предприятия или субекти, които те регулират, включително държавни предприятия, предприятия, на които са предоставени специални права или привилегии, и определени монополи (52).
 3. Всяка от страните гарантира прилагането на законовите и подзаконовите актове по последователен и недискриминационен начин, включително по отношение на държавни предприятия, предприятия, на които са предоставени специални права или привилегии, и определени монополи.
 Член 11.6
 Прозрачност
 1. Дадена страна, която има основателна причина да смята, че интересите ѝ съгласно настоящата глава са неблагоприятно засегнати от търговските дейности на държавно предприятие, предприятие, на което са предоставени


text:
специални права или привилегии, или определен монопол на другата страна, може писмено да поиска от другата страна да предостави информация за дейностите на това предприятие или този монопол. В искането се посочват предприятието или монополът, засегнатите продукти или услуги и пазари, и се привеждат данни, които свидетелстват за това, че предприятието или монополът участва в практики, които възпрепятстват търговията или инвестициите между страните.
 2. Посочената в параграф 1 информация включва:
 а)
 чия собственост е и каква е структурата на гласуване на предприятието или монопола, като се посочват процентът на акциите/дяловете и процентът на правата на глас, които общо притежава дадена страна или държавно предприятие, предприятие, на което са предоставени специални права или привилегии, или определен монопол;
 б)
 описание на всички специални акции/дялове или специални права на глас, или други права, които се държат от дадена страна или държавно предприятие, предприятие, на което са предоставени специални права и привилегии, или определен монопол, когато тези права се различават от правата, свързани с обикновените акции/дялове на това предприятие или този монопол;
 в)
 организационната структура на предприятието или монопола, състава на управителния му съвет или на равностоен орган, който упражнява пряк или непряк контрол в това предприятие или този субект, и насрещни участия и други връзки с различни държавни предприятия, предприятия, на които са предоставени специални права или привилегии, или определени монополи;
 г)
 описание на това кои държавни ведомства или публични органи регулират или упражняват надзор върху предприятието или монопола, описание на йерархичната структура (53) и на правата и практиките на държавните ведомства или публичните органи, свързани с назначаването, освобождаването от длъжност или възнаграждението на лицата на ръководна длъжност;
 д)
 годишните приходи или общата стойност на активите, или и двете;
 е)
 освобождаванията от задължения, имунитетите и всякакви други мерки, включително по-благоприятно третиране, приложими на територията на получилата искането страна, за всяко едно държавно предприятие, предприятие, на което са предоставени специални права или привилегии, или определен монопол.
 3. Дадена страна може да поиска от другата страна да ѝ предостави допълнителна информация по отношение на изчисляването на прага на приходите, посочен в член 11.2 (Приложно поле), параграф 4.
 4. Параграфи 1—3 не задължават никоя от страните да разгласява поверителна информация, чието разгласяване би било в противоречие с нейните законови и подзаконови актове, би попречило на правоприлагането или по друг начин би противоречало на обществения интерес, или би накърнило законните търговски интереси на определени предприятия.
 5. В случая на Съюза разпоредбите на параграф 2, букви а)—д) не се прилагат за предприятия, които се считат за малки или средни предприятия по смисъла на правото на Съюза.
 Член 11.7
 Техническо сътрудничество
 Като признават важната роля, която има насърчаването на ефикасни правни и регулаторни рамки за държавните предприятия, страните се ангажират с взаимно съгласувани дейности за техническо сътрудничество с оглед насърчаването на ефективността и прозрачността на държавните предприятия, в зависимост от наличното финансиране по линия на инструментите и програмите за сътрудничество на всяка страна.
 ГЛАВА 12
 Интелектуална собственост
 Раздел a
 Общи разпоредби и принципи
 Член 12.1
 Цели
 1. Целите на настоящата глава са, както следва:
 а)
 улесняване на създаването, производството


text:
и пазарната реализация на иновативни и творчески продукти между страните, като по този начин се допринася за изграждането на по-устойчива и приобщаваща икономика във всяка страна; и
 б)
 постигане на адекватно и ефективно ниво на закрила и зачитане на правата върху интелектуална собственост.
 2. Закрилата и зачитането на правата върху интелектуалната собственост следва да допринасят за поощряване на технологичните нововъведения и за трансфера и разпространението на технологиите по начин, който е взаимно изгоден за производителите и потребителите на технологични знания и благоприятства социалното и икономическото благоденствие, както и за постигането на съответен баланс между права и задължения.
 Член 12.2
 Същност и обхват на задълженията
 1. Страните потвърждават своите права и задължения, произтичащи от международните договори, засягащи интелектуалната собственост, по които те са страни, включително Споразумението ТРИПС. Страните осигуряват адекватното и ефективно прилагане на тези договори. С настоящата глава се допълват и доуточняват въпросните права и задължения между страните с цел осигуряване на адекватно и ефективно прилагане на тези договори, както и на съответен баланс между правата на носителите на права върху интелектуална собственост и обществения интерес.
 2. За целите на настоящото споразумение понятието „интелектуална собственост“ се отнася като минимум за всички категории интелектуална собственост, посочени в част II, раздели 1—7 от Споразумението ТРИПС, а именно:
 а)
 авторско право и сродните му права;
 б)
 търговски марки;
 в)
 географски означения;
 г)
 промишлени дизайни;
 д)
 патентни права;
 е)
 дизайни на разположението (топографията) на интегрални схеми;
 ж)
 закрила на неразгласената информация; и
 з)
 растителни сортове.
 3. Закрилата на интелектуалната собственост включва закрила срещу нелоялната конкуренция по смисъла на член 10, второ от Парижката конвенция за закрила на индустриалната собственост от 20 март 1883 г., последно ревизирана в Стокхолм на 14 юли 1967 г. (наричана по-долу „Парижката конвенция“).
 Член 12.3
 Третиране „най-облагодетелствана нация“
 Що се отнася до закрилата на интелектуалната собственост, всяко преимущество, облага, привилегия или имунитет, предоставени от една от страните на граждани на която и да било трета държава, се предоставя незабавно и безусловно на гражданите на другата страна при спазване на предвидените в членове 4 и 5 от Споразумението ТРИПС изключения.
 Член 12.4
 Изчерпване на правата
 Всяка страна има право да установи собствен режим за изчерпване на правата върху интелектуална собственост при спазване на относимите разпоредби на Споразумението ТРИПС.
 Раздел б
 Стандарти относно правата върху интелектуална собственост
 Подраздел 1
 Авторско право и сродните му права
 Член 12.5
 Предоставена закрила
 1. Страните спазват правата и задълженията, предвидени в следните международни договори:
 а)
 Бернската конвенция за закрила на литературните и художествени произведения от 9 септември 1886 г., последно ревизирана в Париж на 24 юли 1971 г. (наричана по-долу „Бернската конвенция“);
 б)
 Международната конвенция за закрила на артистите-изпълнители, продуцентите на звукозаписи и излъчващите организации, съставена в Рим на 26 октомври 1961 г.; и
 в)
 Споразумението ТРИПС.
 2. В срок от три години след датата на влизане в сила на настоящото споразумение страните се присъединяват към следните международни договори:
 а)
 Договора на СОИС за авторското право, приет в Женева на 20 декември 1996 г.; и
 б)
 Договора на СОИС за изпълненията и звукозаписите, приет в Женева


text:
на 20 декември 1996 г.
 Член 12.6
 Автори
 Всяка от страните предоставя на авторите изключителното право да разрешават или забраняват:
 а)
 прякото или непрякото възпроизвеждане по какъвто и да е начин и в каквато и да е форма, изцяло или частично, на техни произведения;
 б)
 всяка форма на публично разпространение, чрез продажба или друго прехвърляне на собственост, на оригинала на техните произведения или на копия от тях; и
 в)
 всяко публично разпространение на техните произведения по кабел или по безжичен път, включително предоставянето за публично ползване на техни произведения по такъв начин, че всеки да може да има достъп до тях от място и по време по свой избор.
 Член 12.7
 Артисти-изпълнители
 Всяка от страните предвижда за артистите-изпълнители изключителното право да разрешават или забраняват:
 а)
 записването на техните изпълнения;
 б)
 прякото или непрякото възпроизвеждане по какъвто и да е начин и в каквато и да е форма, изцяло или частично, на записи на техните изпълнения;
 в)
 публичното разпространение, чрез продажба или друго прехвърляне на собственост, на записи на техните изпълнения;
 г)
 предоставянето за публично ползване, по кабел или безжичен път, на записи на техните изпълнения по такъв начин, че всеки да може да има достъп до тях от място и по време по свой избор; и
 д)
 излъчването по безжичен път и публичното разпространение на техни незаписани изпълнения, освен ако самото изпълнение вече е било излъчвано.
 Член 12.8
 Продуценти на звукозаписи
 Всяка от страните предвижда за продуцентите на звукозаписи изключителното право да разрешават или забраняват:
 а)
 прякото или непрякото възпроизвеждане по какъвто и да е начин и в каквато и да е форма, изцяло или частично, на техните звукозаписи;
 б)
 публичното разпространение, чрез продажба или друго прехвърляне на собственост, на техните звукозаписи, включително на копия от тях; и
 в)
 предоставянето за публично ползване, по кабел или безжичен път, на техни звукозаписи по такъв начин, че всеки да може да има достъп до тях от място и по време по свой избор.
 Член 12.9
 Излъчващи организации
 Всяка от страните предоставя на излъчващите организации изключителното право да разрешават или забраняват:
 а)
 записването на техните предавания;
 б)
 възпроизвеждането на записи на техните предавания;
 в)
 публичното разпространение на записи на техните предавания; и
 г)
 преизлъчването на техните предавания по безжичен път.
 Член 12.10
 Излъчване и публично разгласяване
 Всяка от страните предоставя на артистите-изпълнители и продуцентите на звукозаписи право на справедливо възнаграждение, което ползвателят да им заплаща, ако публикуван с търговска цел звукозапис или възпроизвеждането на такъв звукозапис се използва за излъчване по безжичен път или за какъвто и да е вид публично разгласяване. Всяка от страните гарантира, че това възнаграждение се поделя между съответните артисти-изпълнители и продуценти на звукозаписи. Ако между артистите-изпълнители и продуцентите на звукозаписи няма сключен договор, всяка от страните може да определи условията за поделяне на възнаграждението между тях.
 Член 12.11
 Срок на закрила
 1. Правата на автор на литературно или художествено произведение по смисъла на член 2 от Бернската конвенция се закрилят, докато авторът е жив и не по-малко от 50 години след неговата смърт, независимо от датата, на която


text:
произведението е било законно предоставено за публично ползване.
 2. В случай на съавторство посоченият в параграф 1 срок се изчислява от смъртта на последния преживял съавтор.
 3. Правата на артистите-изпълнители се погасяват не по-рано от 50 години след датата на изпълнението. Ако записът на изпълнението е законно публикуван или законно разгласен на публиката в рамките на този срок, правата се погасяват не по-рано от 50 години след датата на първото законно публикуване или първото законно публично разгласяване, в зависимост от това кое от двете събития е настъпило по-рано.
 4. Правата на продуцентите на звукозаписи се погасяват не по-рано от 50 години, след като е направен записът. Ако звукозаписът е законно публикуван в рамките на този срок, въпросните права се погасяват не по-рано от 50 години след датата на първото законно публикуване. Ако не е извършено законно публикуване през посочения в първото изречение период, както и ако звукозаписът е законно разгласен на публиката в рамките на този срок, въпросните права се погасяват не по-рано от 50 години след датата на първото законно публично разгласяване.
 5. Правата на излъчващите организации се погасяват не по-рано от 50 години след първото излъчване на дадено предаване, независимо дали това предаване е излъчено по кабел или по безжичен път, включително чрез кабел или спътник.
 6. Сроковете, посочени в настоящия член, се изчисляват от 1 януари на годината, следваща събитието, което ги поражда.
 Член 12.12
 Закрила на технологични мерки
 1. Всяка от страните осигурява адекватна правна закрила срещу заобикалянето на всички използвани от носителя на авторско или сродно право ефективни технологични мерки, което съответното лице извършва, като знае — или основателно може да се смята, че знае — че действа с тази цел.
 2. Всяка от страните осигурява адекватна правна закрила срещу производството, вноса, разпространението, продажбата, отдаването под наем, публичното предлагане с цел продажба или отдаване под наем или притежаването за търговски цели на устройства, продукти или компоненти, или предоставянето на услуги, които:
 а)
 се популяризират, рекламират или предлагат на пазара с цел заобикаляне на всякакви ефективни технологични мерки;
 б)
 имат само ограничена търговско значима цел или използване, различни от заобикалянето на всякакви ефективни технологични мерки; или
 в)
 са предимно проектирани, произведени, адаптирани или извършени с цел да позволят или улеснят заобикалянето на всякакви ефективни технологични мерки.
 3. При осигуряването на подходяща правна закрила в съответствие с параграфи 1 и 2 дадена страна може да приеме или да запази подходящи ограничения или изключения от мерките за прилагане на посочените параграфи. Задълженията по параграфи 1 и 2 не засягат предвидените във вътрешното право на всяка от страните права, ограничения, изключения или средства за защита във връзка с нарушения на авторски или сродни на тях права.
 4. За целите на настоящия член „технологични мерки“ означава всяка технология, устройство или компонент, които в нормалния ход на работата си са предназначени да предотвратят или ограничат, по отношение на произведения или други обекти, действия, които не са разрешени от носителя на авторско или сродно на него право в съответствие с предвиденото във вътрешното законодателство. Технологичните мерки се считат за „ефективни“, когато използването


text:
на закриляно произведение или друг обект на закрила се контролира от носителите на права чрез прилагането на контрол на достъпа или защитен процес, като кодиране, смущаване (заглушаване) или друг вид преобразуване на произведението или на друг обект, или механизъм за контрол върху копирането, който постига целта за закрила.
 Член 12.13
 Защита на информацията за режима на правата
 1. Всяка от страните осигурява адекватна правна защита срещу всяко лице, което съзнателно и без разрешение извършва някое от следните действия:
 а)
 премахване или промяна на представена в електронна форма информация за режима на правата; или
 б)
 разпространение, внос с цел разпространение, излъчване, публично съобщаване или предоставяне на обществеността на произведения, изпълнения, звукозаписи или други обекти, закриляни съгласно настоящия раздел, от които без разрешение е била премахната или изменена представената в електронна форма информация за режима на правата,
 ако това лице знае или има достатъчно основания да предполага, че с действията си подбужда към, позволява, улеснява или прикрива нарушение на авторско или сродно на него право в съответствие с предвиденото във вътрешното законодателство.
 2. За целите на настоящия член „информация за режима на правата“ означава всяка информация, предоставена от носители на права, която идентифицира произведението или друг обект, посочен в настоящия подраздел, автора или друг носител на права, информацията за реда и условията за използване на произведението или друг обект, както и номерата или кодовете, представляващи такава информация.
 3. Параграф 2 се прилага, когато някой от елементите на информация, посочени в същия параграф, е приложен към копие или се извежда във връзка със съобщаването на публиката на произведение или друг обект, посочен в настоящия подраздел.
 Член 12.14
 Изключения и ограничения
 1. Всяка от страните може да предвиди изключения и ограничения на правата, предвидени в членове 12.6 (Автори) — 12.10 (Излъчване и публично разгласяване), само в определени специални случаи, при условие че не се пречи на нормалното използване на обекта и не се увреждат по необоснован начин законните интереси на носителите на правата, в съответствие с международните договори, по които тя е страна.
 2. Всяка от страните предвижда, че върху действията по възпроизвеждане, посочени в членове 12.6 (Автори) — 12.10 (Излъчване и публично разгласяване), които имат преходен или инцидентен характер, представляват неразделна и съществена част от даден технологичен процес и чиято единствена цел е да позволят:
 а)
 предаването в мрежа между трети лица чрез посредник; или
 б)
 законното използване,
 на произведение или друг обект, и които нямат самостоятелно стопанско значение, не се разпростира правото на възпроизвеждане, предвидено в членове 12.6 (Автори) — 12.10 (Излъчване и публично разгласяване).
 Член 12.15
 Право на отчисление за авторите при препродажбата на техни произведения на изкуството
 1. Дадена страна може да предвиди в полза на автора на оригинално произведение на изкуството право при препродажба, което да е неотчуждимо, за получаване на отчисление въз основа на продажната цена, получена при всяка препродажба на произведението след първото прехвърляне на произведението от автора.
 2. Правото, посочено в параграф 1, се прилага за всички действия по препродажба, в които участват като продавачи, купувачи или посредници професионалисти на пазара на произведения на изкуството, като


text:
например аукционни къщи, художествени галерии и, най-общо, всички търговци на произведения на изкуството.
 3. Дадена страна може да предвиди правото, посочено в параграф 1, да не се прилага за действия по препродажба, когато продавачът е придобил произведението направо от автора по-малко от три години преди въпросната препродажба и когато цената на препродажбата не надвишава определен минимален размер.
 4. Позоваването на правото, посочено в параграф 4, в дадена страна е възможно само ако такова позоваване е допустимо съгласно вътрешното законодателство на тази страна, към която принадлежи авторът, и доколкото то е допустимо в страната, в която се твърди наличието на правото. Процедурата за събиране и размерът се определят във вътрешното законодателство.
 Член 12.16
 Сътрудничество в областта на колективното управление на права
 Страните се стремят да насърчават диалога и сътрудничеството между съответните свои организации за колективно управление на права с цел подобряване на достъпността на произведенията и на другите закриляни обекти на територията на страните и превеждането на отчисленията за използването на тези произведения или други закриляни обекти.
 Подраздел 2
 Търговски марки
 Член 12.17
 Международни споразумения
 1. Страните потвърждават своите права и задължения, произтичащи от Протокола относно Мадридската спогодба за международна регистрация на марките, приет в Мадрид на 27 юни 1989 г., последно изменен на 12 ноември 2007 г.
 2. Всяка от страните използва класификацията, предвидена в Ницската спогодба относно Международната класификация на стоките и услугите за регистрация на марки, съставена в Ница на 15 юни 1957 г., изменена на 28 септември 1979 г. (наричана по-долу „класификацията от Ница“) (54).
 3. Всяка от страните опростява и усъвършенства процедурите за регистрация на търговски марки, като използва, inter alia, като отправни точки Договора за правото в областта на търговските марки, приет в Женева на 27 октомври 1994 г., и Сингапурския договор за правото в областта на търговските марки, съставен в Сингапур на 27 март 2006 г.
 Член 12.18
 Права върху търговска марка
 Притежателят на регистрирана търговска марка има изключителни права върху нея. Притежателят има право да забрани на всяко трето лице да използва в търговската дейност без негово съгласие:
 а)
 всеки знак, идентичен с търговската марка, за стоки или услуги, идентични с тези, за които търговската марка е регистрирана (55); и
 б)
 всеки знак, идентичен с търговската марка или подобен на нея, за стоки или услуги, идентични с тези, за които търговската марка е регистрирана, или подобни на тях, когато вследствие на подобно използване съществува вероятност за объркване на част от потребителите.
 Член 12.19
 Процедура по регистрация
 1. Всяка от страните осигурява система за регистрация на търговските марки, при която всеки окончателен отказ от страна на компетентната администрация в областта на търговските марки за регистрация на търговска марка се съобщава писмено и е надлежно мотивиран.
 2. Всяка от страните предвижда възможност за подаване на възражение срещу заявки за регистрация на търговски марки, както и възможност заявителят на търговска марка да отговори на това възражение.
 3. Всяка от страните осигурява публично достъпна електронна база данни, съдържаща публикуваните заявки за регистрация на търговски марки и регистрации на търговски марки.
 Член 12.20
 Общоизвестни търговски марки
 За целите


text:
на осигуряване на закрилата на общоизвестни търговски марки, предвидена в член 6, второ от Парижката конвенция и в член 16, алинея 2 и 3 от Споразумението ТРИПС, страните се съобразяват с Общата препоръка за разпоредби, касаещи закрилата на общоизвестни марки, приета от Асамблеята на Парижкия съюз за закрила на индустриалната собственост и Генералната асамблея на СОИС по време на Тридесет и четвъртата поредица от срещи на асамблеите на държавите — членки на СОИС, 20—29 септември 1999 г.
 Член 12.21
 Изключения от правата, предоставяни от търговска марка
 Всяка от страните:
 а)
 урежда коректната употреба на описателни термини (56) като ограничено изключение от правата, предоставяни от търговските марки; и
 б)
 може да предвиди други ограничени изключения,
 при условие че тези изключения отчитат законните интереси на притежателите на търговски марки, както и тези на трети лица.
 Член 12.22
 Отмяна на регистрацията на търговска марка (57)
 1. Всяка от страните предвижда възможност за отмяна на регистрацията на търговска марка, ако в течение на непрекъснат период от пет години преди искането за отмяна тя не е била реално (58) използвана от нейния притежател или от лицензополучател на притежателя на съответната територия във връзка със стоките или услугите, за които е регистрирана, без основателни причини за това, освен ако използването е започнало или е възобновено най-малко три месеца преди искането за отмяна. Дадена страна може да предвиди възможността това изключение да не бъде взето предвид, когато подготовката за започването или възобновяването е извършена едва след като притежателят е узнал, че може да бъде подадено искане за отмяна.
 2. Дадена страна може да предвиди възможността регистрацията на търговска марка да бъде отменена, ако след датата, на която е регистрирана, в резултат на действията или бездействието на притежателя търговската марка е станала обичайно означение в търговията с продукт или услуга, за които е регистрирана.
 3. Всяко използване на регистрирана търговска марка от притежателя на търговската марка или с негово съгласие за стоките или услугите, за които е регистрирана, по начин, който може да въведе в заблуждение потребителите, по-специално по отношение на естеството, качеството или географския произход на тези стоки или услуги, може да доведе до отмяна на регистрацията на търговската марка или да бъде забранено от приложимото вътрешно право.
 Подраздел 3
 Географски означения
 Член 12.23
 Приложно поле
 1. Настоящият подраздел се прилага за признаването и закрилата на географските означения за вина, спиртни напитки, селскостопански и хранителни продукти с произход от териториите на страните.
 2. Географските означения на една от страните, които подлежат на закрила от другата страна, се подчиняват на разпоредбите на настоящия подраздел само ако са защитени като географски означения в съответствие със системата, посочена в член 12.24 (Система за регистрация и закрила на географските означения), на територията на страната на произход.
 Член 12.24
 Система за регистрация и закрила на географските означения
 1. Всяка от страните поддържа система за регистрация и закрила на географските означения, която съдържа най-малко следните елементи:
 а)
 регистър, съдържащ списъка на защитените географски означения на територията на тази страна;
 б)
 административен процес, позволяващ да се потвърди, че географските означения, чието вписване в регистъра,


text:
посочен в буква а), предстои или чиято регистрация в него предстои да бъде запазена, обозначават дадена стока като произхождаща от определена територия, район или местност в една от страните, когато определено качество, известност или друга характеристика на стоката могат да се отдадат предимно на нейния географски произход;
 в)
 процедура за възражение, позволяваща да бъдат отчетени законните интереси на всяко физическо или юридическо лице; и
 г)
 процедури за поправка и заличаване на вписванията в регистъра, посочен в буква а), или за прекратяване на правните последици от тези вписвания, при отчитане на законните интереси на трети лица и на носителите на права върху регистрираните географски означения (59).
 2. Всяка от страните може да предвиди във вътрешното си законодателство по-широкообхватна закрила от изискуемата съгласно настоящия раздел, при условие че тази закрила не противоречи на закрилата, предвидена в настоящото споразумение.
 Член 12.25
 Установени географски означения
 1. След завършване на съответна процедура за възражение и преглед на географските означения на Съюза от списъка в част А на приложение 12-A (Списък на географските означения), Виетнам признава, че тези означения са географски означения по смисъла на член 22, алинея 1 от Споразумението ТРИПС и че те са регистрирани от Съюза в съответствие със системата, посочена в член 12.24 (Система за регистрация и закрила на географските означения). Виетнам осигурява закрилата на тези географски означения в съответствие с равнището на закрила, предвидено в настоящото споразумение.
 2. След завършване на съответна процедура за възражение и преглед на географските означения на Виетнам от списъка в част Б на приложение 12-A (Списък на географските означения), Съюзът признава, че тези означения са географски означения по смисъла на член 22, алинея 1 от Споразумението ТРИПС, и че те са регистрирани от Виетнам в съответствие със системата, посочена в член 12.24 (Система за регистрация и закрила на географските означения). Съюзът осигурява закрилата на тези географски означения в съответствие с равнището на закрила, предвидено в настоящото споразумение.
 Член 12.26
 Изменение на списъка на географските означения
 1. Страните могат да изменят списъка на географските означения в приложение 12-А (Списък на географските означения) в съответствие с процедурата, предвидена в член 12.63 (Работна група по правата върху интелектуална собственост, включително географските означения), параграф 3, буква а) и в член 17.5 (Изменения), параграф 1, inter alia:
 а)
 като заличават географските означения, които са престанали да се ползват със закрила в страната на произход; или
 б)
 като добавят географски означения, след като завършат процедурата за възражение и след като направят преглед на географските означения, посочени в член 12.25 (Установени географски означения), по удовлетворителен и за двете страни начин.
 2. Географско означение за вина, спиртни напитки, селскостопански или хранителни продукти по принцип не се добавя в приложение 12-A (Списък на географските означения), ако представлява наименование, което към датата на подписване на настоящото споразумение е включено в съответния регистър на една от страните със статус „регистрирано“.
 Член 12.27
 Закрила на географските означения
 1. Всяка от страните осигурява съответни правни средства, позволяващи на заинтересованите страни да предотвратят:
 а)
 използването на географско означение на другата страна, включено в списъка в приложение 12-А (Списък на географските


text:
означения) за всеки продукт, който спада към класа продукти, определен в приложение 12-Б (Класове продукти) и конкретизиран в приложение 12-А (Списък на географските означения) за това географско означение, и който:
 i)
 не произхожда от държавата на произход, посочена в приложение 12-А (Списък на географските означения) за това географско означение; или
 ii)
 произхожда от държавата на произход, посочена в приложение 12-А (Списък на географските означения) за това географско означение, но не е произведен или изработен в съответствие със законовите и подзаконовите актове на другата страна, които биха били приложими, ако продуктът е предназначен за потребление в другата страна;
 б)
 използването на всякакво средство в означението или представянето на дадена стока, указващо или създаващо впечатлението, че стоката произхожда от географски район, различен от истинското ѝ място на произход, по начин, който въвежда в заблуждение потребителите относно географския произход или естеството на стоката; и
 в)
 всяко друго използване, което представлява акт на нелоялна конкуренция по смисъла на член 10, второ от Парижката конвенция.
 2. Закрилата, предвидена в параграф 1, буква а), се предоставя дори когато е посочен истинският произход на продукта или когато географското означение е използвано в превод или придружено от изрази, като „вид“, „тип“, „стил“, „имитация“ или други подобни.
 3. Без да се засяга член 23 от Споразумението ТРИПС, страните съвместно определят практическите условия за използване, при които омонимните географски означения ще бъдат разграничавани едно от друго, като отчитат необходимостта да се осигури справедливо третиране на засегнатите производители и да не се въвеждат в заблуждение потребителите. Омонимно наименование, което въвежда в заблуждение потребителите, че продуктът идва от друга територия, не се регистрира, дори ако наименованието е точно по отношение на действителната територия, район или място на произход на въпросния продукт.
 4. Когато в рамките на преговори с трета държава една от страните предложи да постави под закрила географско означение на тази трета държава, което е омонимно с ползващо се със закрила съгласно настоящия подраздел географско означение на другата страна, тя уведомява другата страна за това и ѝ предоставя възможност да изрази мнението си, преди да бъде поставено под закрила географското означение на третата държава.
 5. Никоя от разпоредбите на настоящия подраздел не задължава някоя от страните да постави под закрила географско означение на другата страна, което не се ползва или е престанало да се ползва със закрила в държавата си на произход. Всяка от страните уведомява другата страна ако дадено географско означение престане да се ползва със закрила в държавата на произход. Уведомяването се извършва в съответствие с член 12.63 (Работна група по правата върху интелектуална собственост, включително географските означения), параграф 3.
 6. Дадена страна не е длъжна да постави под закрила като географско означение наименование, когато то е в противоречие с име на сорт растения или порода животни и поради това има вероятност да въведе в заблуждение потребителя относно истинския произход на продукта.
 Член 12.28
 Изключения
 1. Независимо от член 12.27 (Закрила на географските означения), закрилата, предоставена на географските означения „Asiago“, „Fontina“ и „Gorgonzola“, включени в списъка в част А на приложение 12-А (Списък на географските означения), не е пречка


text:
за използването на тези означения на територията на Виетнам от всички лица, включително техните правоприемници, които добросъвестно използват в търговската си практика тези означения по отношение на продукти от класа на сирената преди 1 януари 2017 г.
 2. Независимо от член 12.27 (Закрила на географските означения), закрилата, предоставена на географското означение „Feta“, включено в списъка в част А на приложение 12-А (Списък на географските означения), не е пречка за използването на това обозначение на територията на Виетнам от всички лица, включително техните правоприемници, които добросъвестно използват в търговската си практика това означение по отношение на продукти от класа на сирената, произведени от овче или от овче и козе мляко, преди 1 януари 2017 г.
 3. Независимо от разпоредбите на член 12.27 (Закрила на географските означения) в рамките на преходен период от 10 години, считано от датата на влизане в сила на настоящото споразумение, предоставената закрила на географското означение „Champagne“, включено в списъка в част А на приложение 12-А (Списък на географските означения) не е пречка за използването на това означение, или на негов превод, транслитерация или транскрипция на територията на Виетнам от всички лица, включително техните правоприемници, които добросъвестно използват в търговската си практика това означение по отношение на продукти от класа на вината.
 4. Дадена страна може да предвиди, че всяка заявка, направена съгласно настоящия подраздел във връзка с използването или регистрацията на търговска марка, трябва да бъде представена в срок от пет години, след като неправомерното използване на защитено означение е станало общоизвестно в тази страна, или след датата на регистриране на търговската марка в тази страна, при условие че търговската марка е била публикувана до тази дата, ако тази дата предхожда датата, на която неправомерното използване е станало общоизвестно в тази страна, и че географското означение не е използвано или регистрирано недобросъвестно.
 5. Настоящият подраздел не накърнява правото на което и да е лице при извършване на търговската си дейност да използва името на това лице или името на предшественика на това лице в стопанската дейност, с изключение на случаите, в които въпросното име се използва по начин, който въвежда в заблуждение потребителите.
 Член 12.29
 Право на използване на географски означения
 След като дадено географско означение се ползва със закрила съгласно настоящото споразумение, правомерното използване на това географско означение не е обвързано с изискване за регистрация на ползвателите или с допълнителни разходи.
 Член 12.30
 Връзка с търговските марки
 1. Когато една търговска марка е добросъвестно заявена или регистрирана или когато правата върху търговска марка са придобити чрез добросъвестно използване в една от страните преди предвидената в параграф 2 начална дата на прилагане, мерките, приети от въпросната страна за прилагане на настоящия подраздел, не засягат допустимостта на регистрацията или валидността на търговската марка, нито правото да се използва търговската марка, въз основа на това, че търговската марка е идентична или сходна с дадено географско означение.
 2. За целите на параграф 1 за начална дата на прилагане се приема:
 а)
 датата на влизане в сила на настоящото споразумение по отношение на географските означения, посочени в член 12.25 (Установени географски


text:
означения); или
 б)
 датата, на която в компетентния орган на една от страните постъпи искане от другата страна, придружено от пълна заявка за предоставяне на закрила на допълнително географско означение в съответствие с посоченото в член 12.26 (Изменение на списъка на географските означения).
 3. Търговска марка като посочената в параграф 1 може да продължи да бъде закриляна, използвана и подновявана независимо от закрилата на географското означение, при условие че във вътрешното законодателство относно търговските марки на съответната страна не съществуват основания за недействителност или отмяна на тази марка.
 Член 12.31
 Прилагане на закрилата
 1. Всяка от страните предвижда подходящи административни мерки за прилагането на закрилата на географските означения в степента, предвидена в нейното вътрешно право, така че да се забрани на дадено лице да произвежда, приготвя, опакова, етикетира, продава, внася или рекламира дадена хранителна стока по начин, който е измамен, подвеждащ или въвеждащ в заблуждение или има вероятност да създаде погрешна представа за нейния произход.
 2. Всяка от страните прилага най-малко закрилата, предвидена в членове 12.27 (Закрила на географските означения) и 12.30 (Връзка с търговските марки), по искане на заинтересована страна.
 Член 12.32
 Общи правила
 1. Продуктите, носещи защитено географско означение, съответстват на продуктовите спецификации, включително на евентуалните изменения в тях, одобрени от компетентните органи на страната, от чиято територия произхожда продуктът.
 2. Всеки въпрос, свързан с продуктовите спецификации на регистрирани продукти, се разглежда в рамките на работната група по правата върху интелектуална собственост, включително географските означения, посочена в член 12.63 (Работна група по правата върху интелектуална собственост, включително географските означения).
 Член 12.33
 Сътрудничество и прозрачност
 1. Страните, било пряко или чрез работната група по правата върху интелектуална собственост, включително географските означения, посочена в член 12.63 (Работна група по правата върху интелектуална собственост, включително географските означения), поддържат контакт по всички въпроси, отнасящи се до прилагането и функционирането на настоящия подраздел. По-специално една от страните може да поиска от другата страна информация относно продуктовите спецификации, включително относно евентуалните изменения в тях, както и относно звената за контакт за целите на контрола или управлението на географските означения.
 2. Всяка от страните може да направи публично достъпни продуктовите спецификации или тяхно обобщение, заедно със звената за контакт за целите на контрола или управлението на защитените в съответствие с настоящия подраздел географски означения на другата страна.
 Подраздел 4
 Промишлени дизайни
 Член 12.34
 Международни споразумения
 Страните се присъединяват към Женевския акт (1999 г.) на Хагската спогодба за международна регистрация на промишлени дизайни, съставен в Женева на 2 юли 1999 г., в срок от две години от датата на влизане в сила на настоящото споразумение.
 Член 12.35
 Закрила на регистрираните промишлени дизайни
 1. Страните предоставят закрила на независимо създадени промишлени дизайни (60), които са нови или оригинални (61). Тази закрила се осигурява чрез регистрация и предоставя изключително право на притежателите им в съответствие с настоящия подраздел (62).
 2. Когато дизайнът е приложен към или включен в продукт, който е част от съставен продукт, той се смята за нов и оригинален само:
 а)
 ако, след като бъде включена в съставния продукт, частта остава видима при обичайната употреба


text:
на този продукт; и
 б)
 доколкото видимите особености на частта отговарят на изискванията за новост и оригиналност.
 3. Понятието „обичайна употреба“ в параграф 2, буква а) означава употреба от крайния потребител, с изключение на дейностите по поддръжка, сервизно обслужване или ремонт.
 4. Притежателят на регистриран дизайн има право най-малкото да не допусне трети лица без негово съгласие да произвеждат, предлагат за продажба, продават, внасят, изнасят или съхраняват с цел продажба продукт, в който е включен или към който е приложен закриляният дизайн, когато тези действия се предприемат с търговска цел.
 5. Продължителността на предоставяната закрила възлиза най-малко на 15 години.
 Член 12.36
 Изключения и ограничения
 1. Дадена страна може да предвиди ограничени изключения по отношение на закрилата на дизайни, при условие че тези изключения не противоречат без основание на нормалното използване на закриляните дизайни и не накърняват без основание законните интереси на притежателя на закриляния дизайн, като се отчитат законните интереси на трети лица.
 2. Закрилата на промишлените дизайни не обхваща дизайни, обусловени основно от технически или функционални съображения.
 Член 12.37
 Връзка с авторските права
 Даден дизайн подлежи на закрила и съгласно законодателството за авторското право на една от страните от датата, на която дизайнът е бил създаден или евентуално закрепен в каквато и да било форма. Допустимостта за целите на предоставянето на закрила чрез авторско право, степента, до която се предоставя такава закрила, както и условията за предоставянето ѝ, включително изискваната степен на оригиналност, се определят от тази страна.
 Подраздел 5
 Патенти
 Член 12.38
 Международни споразумения
 Страните потвърждават своите права и задължения, произтичащи от Договора за патентно коопериране, съставен във Вашингтон на 19 юни 1970 г., изменен на 28 септември 1979 г. и последно изменен на 3 октомври 2001 г. Всяка от страните опростява и развива процедурите си за патентна регистрация, като използва, inter alia, като отправна точка за тази цел Договора за патентното право, приет в Женева на 1 юни 2000 г.
 Член 12.39
 Патенти и обществено здраве
 1. Страните признават значението на Декларацията относно Споразумението ТРИПС и общественото здраве, приета на 14 ноември 2001 г. от Министерската конференция на СТО в Доха. При тълкуването и прилагането на правата и задълженията, предвидени в настоящата глава, страните имат право да се позовават на тази декларация.
 2. Страните се придържат към Решението на Общия съвет на СТО от 30 август 2003 г. относно прилагането на параграф 6 от Декларацията от Доха относно Споразумението ТРИПС и общественото здраве.
 Член 12.40
 Административно разрешение
 1. Страните признават, че за фармацевтичните продукти, защитени с патент на съответната им територия, в общия случай се прилага процедура за издаване на административно разрешение, преди да бъдат допуснати за предлагане на пазара (наричана по-долу „процедура за издаване на разрешение за предлагане на пазара“).
 2. Всяка от страните предвижда адекватен и ефикасен механизъм за компенсация на патентопритежателя за всяко съкращаване на срока на патента поради прекомерно забавяне (63) на издаването на първото разрешение за предлагане на пазара на съответната нейна територия. Тази компенсация може да бъде под формата на продължаване на срока, за който са предоставени произтичащите от конкретната


text:
патентна закрила права, за срок, който съответства на този, с който е надхвърлен посоченият в бележката под линия към настоящия параграф срок. Максималната продължителност на това продължение не може да надхвърля две години.
 3. В отклонение от параграф 2 дадена страна може да предвиди ненадхвърлящо пет години (64) продължаване на срока, за който са предоставени произтичащите от конкретната патентна закрила права, за да компенсира патентопритежателя за съкращаването на срока на действие на патента поради процедурата за издаване на разрешение за предлагане на пазара. Продължаването поражда действие от края на законния срок на действие на патента за срок, съответстващ на изминалия срок от датата на подаване на заявката за патент до датата на издаване на първото разрешение за предлагане на пазара в съответната страна, намален с пет години.
 Подраздел 6
 Закрила на неразгласената информация
 Член 12.41
 Закрила на неразгласената информация
 1. За целите на прилагането на член 39 от Споразумението ТРИПС и в процеса на осигуряване на ефективна закрила срещу нелоялната конкуренция в съответствие с предвиденото в член 10, второ от Парижката конвенция, всяка страна защитава поверителната информация и данните, предоставяни на органите на държавното управление или на държавни агенции в съответствие с настоящия член.
 2. В случай че дадена страна изисква като условие за одобрението за предлагане на пазара на фармацевтични или селскостопански химически продукти да бъдат предоставени неразгласени опитни или други данни, достигането до които предполага значителни усилия, страната защитава тези данни от нелоялно търговско използване. Освен това всяка от страните защитава тези данни от разгласяване, извън случаите, когато е необходимо да се защити обществеността.
 3. Всяка от страните предвижда, че по отношение на посочените в параграф 2 данни, предоставени на страната след датата на влизане в сила на настоящото споразумение, никой друг заявител на разрешение за предлагане на пазара не може, без съгласието на лицето, което е предоставило данните, да се позовава на тези данни в подкрепа на заявление за разрешение за предлагане на пазара в течение на разумен срок, като за такъв по правило се счита срок от не по-малко от пет години от датата, на която страната е дала разрешение на лицето, предоставило данните за одобрение на предлагането на пазара на неговия продукт.
 Подраздел 7
 Правна закрила на сортовете растения
 Член 12.42
 Правна закрила на сортовете растения
 Страните предоставят правна закрила на сортовете растения в съответствие с Международната конвенция за закрила на новите сортове растения, приета в Париж на 2 декември 1961 г. и последно ревизирана в Женева на 19 март 1991 г., включително изключенията от правото на селекционера, предвидени в член 15 от тази конвенция, и си сътрудничат с цел насърчаване и ефективно прилагане на тези права.
 Раздел в
 Прилагане на правата върху интелектуална собственост
 Подраздел 1
 Общи разпоредби относно прилагането на правата
 Член 12.43
 Общи задължения
 1. Страните потвърждават своите права и задължения, произтичащи от Споразумението ТРИПС, и по-специално залегналите в част III от него. Всяка от страните предвижда посочените в настоящия раздел допълнителни мерки, процедури и средства за правна защита, необходими за гарантиране на ефективното прилагане на правата върху интелектуална собственост (65). Тези


text:
мерки, процедури и средства за правна защита са справедливи и безпристрастни и не са ненужно сложни или скъпоструващи, нито налагат неразумни срокове или неоправдани забавяния.
 2. Посочените в параграф 1 мерки, процедури и средства за правна защита са ефикасни и пропорционални и се прилагат по такъв начин, че да се избегне създаването на пречки пред законната търговия и да се осигури защита срещу злоупотребата с тях.
 Член 12.44
 Лица, имащи право да търсят правна защита
 Всяка от страните признава като лица, имащи право да изискват прилагането на мерките, процедурите и средствата за правна защита, посочени в настоящия раздел и в част III от Споразумението ТРИПС:
 а)
 носителите на права върху интелектуална собственост в съответствие с разпоредбите на приложимото право;
 б)
 всички други лица, упълномощени да ползват тези права върху интелектуална собственост, по-специално притежателите на лицензии, доколкото това е позволено от приложимото право и е в съответствие с неговите разпоредби;
 в)
 организациите за колективно управление на права върху интелектуална собственост, които са признати по надлежния ред като имащи право да представляват носителите на права върху интелектуална собственост, доколкото това е позволено от приложимото право и е в съответствие с неговите разпоредби; и
 г)
 професионалните защитни организации, които са признати по надлежния ред като имащи право да представляват носителите на права върху интелектуална собственост, доколкото това е позволено от приложимото право и е в съответствие с неговите разпоредби.
 Подраздел 2
 Гражданскоправни средства на защита
 Член 12.45
 Временни мерки за запазване на доказателствата
 1. Всяка от страните гарантира, че нейните компетентни съдебни органи, при поискване от дадено лице, което е представило приемливи налични доказателства в подкрепа на своите твърдения, че негово право върху интелектуална собственост е било или предстои да бъде нарушено, разполагат с правомощието да разпоредят прилагането на незабавни и ефективни временни мерки за:
 а)
 предотвратяване извършването на нарушение на право върху интелектуална собственост, и по-специално за предотвратяване на навлизането в търговските канали под тяхна юрисдикция и на движението в техните рамки на стоки, включително вносни стоки, непосредствено след митническото оформяне:
 i)
 може да бъде издадена временна забрана срещу лице, чиито услуги се използват от трето лице за нарушаване на право върху интелектуална собственост и което се намира под юрисдикцията на съответния съдебен орган; и
 ii)
 в случай на предполагаемо нарушение, което е извършено в търговски мащаби, страните гарантират, че ако ищецът по член 12.44 (Лица, имащи право да търсят правна защита) приведе доказателства за това, че са налице обстоятелства, които има вероятност да застрашат поправянето на вредите, съдебните органи могат да разпоредят като обезпечителна мярка изземване или запечатване на движими вещи или недвижимо имущество на предполагаемия нарушител, включително запориране на банковите му сметки и другите му активи;
 и
 б)
 задържане, при условие че е гарантирана защитата на поверителната информация, на имащите отношение към предполагаемото нарушение доказателства, които могат да включват подробен опис, със или без вземане на мостри, или физическо изземване на стоките, предмет на предполагаемото нарушение, а когато е целесъобразно — на материалите и средствата, използвани за производството или разпространението на такива стоки, и свързаните с това документи.
 2. При


text:
необходимост, по-специално в случаите, когато всяко забавяне има вероятност да причини непоправима вреда на носителя на правото или когато съществува доказуем риск от унищожаване на доказателствата, съдебните органи разполагат с правомощието да приемат посочените в параграф 1 временни мерки, без да бъде изслушана другата страна.
 3. Настоящият член не засяга разпоредбите на член 50 от Споразумението ТРИПС.
 Член 12.46
 Доказателства
 1. Всяка от страните гарантира, че по искане на дадено лице, което е представило приемливи налични доказателства, които са достатъчни за да подкрепят неговите твърдения, и е уточнило в обосновката на своите твърдения доказателствата, които се намират под контрола на противната страна, компетентните съдебни органи могат да разпоредят тази доказателства да бъдат представени от противната страна, при условие че се гарантира защитата на поверителната информация. За целите на настоящия параграф една от страните може да предвиди възможността приемлива извадка от съществен брой копия на произведение или на всеки друг обект на закрила да бъде счетена от компетентните съдебни органи за приемливо доказателство.
 2. В случай на нарушение, извършено в търговски мащаби, всяка от страните предприема необходимите мерки, за да се даде възможност на компетентните съдебни органи да разпоредят, когато е целесъобразно, по искане на дадено лице, предаването на банкови, финансови или търговски документи под контрола на противната страна, при условие че се гарантира защитата на поверителната информация.
 Член 12.47
 Право на информация
 1. Без да се засяга нейното вътрешно право, уреждащо защитата на поверителността на информацията или обработването на лични данни, всяка от страните гарантира, че при гражданско производство във връзка с нарушение на право върху интелектуална собственост и в отговор на обосновано и пропорционално искане на ищеца компетентните съдебни органи могат да разпоредят нарушителят, предполагаемият нарушител или всяко друго лице да предостави в съответствие с предвиденото в неговите вътрешни законови и подзаконови актове информацията, която съответното лице притежава или която се намира под негов контрол.
 За целите на настоящия параграф понятието „всяко друго лице“ означава лице, за което:
 а)
 е установено, че притежава стоките, предмет на нарушението, в търговски мащаби;
 б)
 е установено, че използва услугите, предмет на нарушението, в търговски мащаби;
 в)
 е установено, че предоставя в търговски мащаби услуги, използвани при дейностите, с които се извършва нарушение на право върху интелектуална собственост; или
 г)
 лицето, посочено в настоящия параграф, е заявило, че е участвало в производството, изработването или разпространението на стоките, предмет на нарушението, или в предоставянето на услугите, предмет на нарушението.
 2. Информацията, посочена в параграф 1, може да включва информация относно всяко лице, участващо в търговски мащаби в нарушението или предполагаемото нарушение, и относно средствата за производство и мрежите за разпространение на стоките или услугите, предмет на нарушението.
 Член 12.48
 Други мерки за правна защита
 1. Всяка от страните гарантира, че компетентните съдебни органи разполагат с правомощието да разпоредят, при поискване от ищеца и без да се засягат обезщетенията, евентуално дължими на носителя на правото по причина на нарушението, и без каквато и да било компенсация по начин, свеждащ до минимум риска от по-нататъшни нарушения:
 а)
 изтеглянето от търговските канали (66);
 б)
 отстраняването извън търговските


text:
канали; или
 в)
 унищожаването,
 на стоки, за които те са установили, че нарушават дадено право върху интелектуална собственост.
 Компетентните съдебни органи също така могат да разпоредят унищожаването на материали и средства, които предимно са били използвани за създаването или производството на стоките, предмет на нарушението, или тяхното отстраняване извън търговските канали по начин, свеждащ до минимум риска от по-нататъшни нарушения.
 2. Компетентните съдебни органи разполагат с правомощието да разпоредят изпълнението на мерките за правна защита по параграф 1, най-малкото тези, свързани с унищожаването, включително извеждането от търговските канали с цел унищожаване, да бъде за сметка на нарушителя, ако не бъдат изтъкнати особени причини за отклонение от това правило.
 Член 12.49
 Съдебни разпореждания
 Всяка от страните гарантира, че когато със съдебен акт се установи нарушение на право върху интелектуална собственост, компетентните съдебни органи могат да издадат срещу нарушителя, а ако е целесъобразно — и срещу лице, чиито услуги се използват от нарушителя и което се намира под юрисдикцията на съответния съдебен орган, съдебно разпореждане, с която се цели да се забрани по-нататъшното извършване на нарушението.
 Член 12.50
 Алтернативни мерки
 Дадена страна може да предвиди възможността, в случаите, в които това е целесъобразно и по искане на лицето, срещу което може да бъдат насочени мерките, предвидени в член 12.48 (Други мерки за правна защита) или член 12.49 (Съдебни разпореждания), компетентните съдебни органи да разпоредят заплащането на парично обезщетение на увредената страна вместо прилагането на мерките, предвидени в член 12.48 (Други мерки за правна защита) и член 12.49 (Съдебни разпореждания), ако посоченото лице е действало неумишлено и не е проявило небрежност, ако изпълнението на тези мерки би му причинило непропорционална вреда и ако изплащането на парично обезщетение на увредената страна изглежда удовлетворително в приемлива степен.
 Член 12.51
 Обезщетение за вреди
 1. Всяка от страните гарантира, че компетентните съдебни органи разполагат с правомощието да разпоредят на нарушител, който съзнателно или при наличието на основателни причини да предполага това е участвал в дейност, с която се нарушава право върху интелектуална собственост, да заплати на носителя на правото обезщетение, за да поправи действително претърпяната от носителя на правото в резултат на нарушението вреда.
 При определянето на размера на обезщетението във връзка с нарушаване на права върху интелектуална собственост компетентните съдебни органи разполагат с правомощието да:
 а)
 вземат предвид всички относими аспекти, като например отрицателните икономически последици, включително пропуснатите ползи, които увредената страна е понесла, всички неправомерно получени от нарушителя облаги (67), а когато е целесъобразно — и елементи, които са различни от икономическите фактори (68); и
 б)
 определят, когато е целесъобразно, обезщетението като фиксирана сума въз основа на елементи, като най-малкото размера на авторските и лицензионните възнаграждения или на таксите, които биха били дължими, ако нарушителят бе поискал разрешение да ползва съответното право върху интелектуална собственост.
 2. Когато нарушителят е участвал в дейност, с която се нарушават права върху интелектуална собственост, без да го е правил съзнателно или при наличието на основателни причини да предполага това, дадена страна може да предвиди, че компетентните съдебни органи могат да разпоредят в полза на увредената страна възстановяване на получените


text:
облаги или изплащане на обезщетение за претърпяната вреда, които могат да бъдат предварително установени.
 Член 12.52
 Съдебни разноски
 Всяка от страните предвижда компетентните съдебни органи по правило и когато е целесъобразно да бъдат оправомощени да разпоредят загубилата спора страна да заплати на спечелилата страна съдебните разноски или такси и съответните адвокатски хонорари, или всякакви други разходи, предвидени във вътрешното право на тази страна.
 Член 12.53
 Публикуване на съдебните решения
 Компетентните съдебни органи разполагат с правомощието да разпоредят, в съответствие с вътрешното си право и политики, публикуването или предоставянето на разположение на обществеността, за сметка на нарушителя, на подходяща информация относно окончателното съдебно решение.
 Член 12.54
 Презумпция за авторство или собственост
 Страните признават, че за целите на прилагането на мерките, процедурите и средствата за правна защита, предвидени в настоящата глава, е достатъчно името на автора на литературно или художествено произведение или името на друг носител на права във връзка с негов обект на закрила да е посочено върху произведението или обекта на закрила по обичайния начин, за да се счита, доколкото няма доказателства за противното, авторът или другият носител на права за такъв и съответно да има право да започне производство за нарушени права.
 Подраздел 3
 Доставчици на междинни услуги
 Член 12.55
 Отговорност на доставчиците на междинни услуги
 1. Всяка от страните предвижда в съответствие с настоящия член ограничения или освобождавания от задължения във вътрешното си законодателство по отношение на отговорността на доставчиците на междинни услуги, във връзка с предоставянето или използването на техните услуги, за нарушения на авторското право и сродните му права, които се извършват по далекосъобщителните мрежи или чрез тези мрежи (69).
 2. Ограниченията или освобождаванията от задължения, посочени в параграф 1, обхващат най-малко следните дейности:
 а)
 пренос в далекосъобщителна мрежа на информация, предоставена от ползвател на услугата, или предоставяне на достъп до далекосъобщителна мрежа („обикновен пренос“);
 б)
 пренос в далекосъобщителна мрежа на информация, предоставена от ползвател на услугата, относно автоматичното, междинното и временното съхраняване на тази информация, извършено единствено с цел да се подобри ефективността на по-нататъшния пренос на въпросната информация до други ползватели на услугата по тяхна заявка (т.нар. „кеширане“), при условие че доставчикът:
 i)
 не променя информацията по други, освен технически, причини;
 ii)
 спазва условията за достъп до информацията;
 iii)
 спазва правилата за актуализиране на информацията, определени по начин, който е широко признат и използван от отрасъла;
 iv)
 не пречи на законното използване на широко призната и използвана от отрасъла технология с цел получаване на данни за използването на информацията; и
 v)
 отстранява съхранената от него информация или блокира достъпа до нея веднага щом узнае (70), че информацията в първоначалния източник на преноса е била отстранена от мрежата или че достъпът до нея е бил блокиран;
 и
 в)
 съхраняване на информация, предоставена от даден ползвател на услугата по искане на ползвател на услугата (т.нар. „хостване“), при условие че:
 i)
 на доставчика не е известно, че информацията е незаконна; и
 ii)
 веднага щом му стане известно това (71), доставчикът действа бързо за отстраняване на съответната информация или блокиране на достъпа до нея.
 3. Всяка от страните