text:
рампата;
 една на 100 mm навътре от всеки от ръбовете, който е успореден на посоката на движение на рампата.
 3.3.
 Извършват се най-малко три измервания за всяка точка на измерване, за да се определи силата на притискане или средната сила на противодействие в съответствие с точка 2.6.
 3.4.
 Сигналът за силата на затварянето или силата на противодействие се записва през нискочестотен филтър с гранична честота 100 Hz. Прагът на чувствителност и прагът на затихване се настройват на 50 N, за да се ограничи продължителността на импулса.
 3.5.
 Отклоненията на показанията от номиналната стойност не трябва да бъдат по-големи от ± 3 %.
 4. ИЗМЕРВАТЕЛНО УСТРОЙСТВО
 4.1.
 Измервателното устройство се състои от две части: една ръкохватка и една измервателна част, която е динамометър (вж. фигура 2).
 4.2.
 Динамометърът има следните характеристики:
 4.2.1.
 Той състои се от два плъзгащи се корпуса с външен размер по диаметъра 100 mm и широчина 115 mm. Във вътрешността на динамометъра се монтира пружина между двата корпуса, така че той да може да бъде притискан, ако се приложи съответна сила.
 4.2.2.
 Коравината на динамометъра е 10 ± 0,2 N/mm. Максималната деформация на пружината е ограничена до 30 mm, така че да се достигне максимална сила от 300 N.
 Фигура 2
 ПРИЛОЖЕНИЕ 7
 Допълнителни изисквания за превозни средства от класове A и B
 1. Превозните средства от класове A и B трябва да отговарят на изискванията на приложение 3 с изключение на:
 а)
 вместо на точка 7.6.3.1 от приложение 3, превозното средство може да отговаря на точка 1.1 от настоящото приложение;
 б)
 вместо на точка 7.6.2 от приложение 3, превозното средство може да отговаря на точка 1.2 от настоящото приложение.
 1.1. Минимални размери за изходите
 Различните видове изходи трябва да са със следните минимални размери:
 Отвор
 Размери
 Забележки
 Обслужваща врата
 Височина на входа
 Клас
 A
 1 650 mm
 B
 1 500 mm
 Височината на входа на обслужващата врата се измерва като вертикалното разстояние, измерено във вертикална равнина, между хоризонталните проекции на средната точка на отвора на вратата и горната повърхност на най-ниското стъпало
 Отвор височина
 Вертикалната височина на отвора на вратата за обслужване трябва да е такава, че да позволява свободното преминаване на двойния панел, посочен в точка 7.7.1.1 от приложение 3. Горните ъгли могат да бъдат намалени чрез закръгления с радиус, не по-голям от 150 mm.
 Широчина
 Единична врата: 650 mm
 Двойна врата: 1 200 mm
 За превозни средства от клас В, при които височината на отвора на обслужващата врата е между 1 400 mm и 1 500 mm, трябва да се прилага минимална широчина на отвора на единичната врата от 750 mm. За всички превозни средства, широчината на която и да е обслужваща врата може да бъде намалена със 100 mm, когато измерването е извършено на нивото на дръжките, и с 250 mm в случаите, в които сводовете на калниците или задвижващите механизми за автоматично или дистанционно управление на вратите, или наклонът на предното стъкло го изискват.
 Аварийна врата
 Височина: 1 250 mm
 Широчина: 550 mm
 Широчината може да бъде намалена до 300 mm в случаите,


text:
в които това се изисква от сводовете на калниците, при условие че широчината от 550 mm се отнася до над минималната височина от 400 mm най-ниската част на отвора на вратата. Горните ъгли може да бъдат намалени със закръгления с радиус, не по-голям от 150 mm.
 Авариен прозорец
 Площ на отвора: 4 000 cm2
 Все пак по отношение на тази площ се позволява 5 процента допуск за типови одобрения, издадени до една година след влизането в сила на настоящото правило. Трябва да бъде възможно в тази площ да се впише правоъгълник с размери 500 mm × 700 mm.
 1.1.1.
 Превозно средство, по отношение на което се прилага точка 7.7.1.10 от приложение 3 следва да отговаря на изискванията на точка 7.6.3.1 от приложение 3 или точка 1.1 от настоящото приложение, по отношение на аварийни прозорци и аварийни люкове и следните минимални изисквания по отношение на обслужващите врати и аварийните врати:
 Отвор
 Размери
 Забележки
 Обслужваща врата
 Височина на отвора: 1 100 mm
 Този размер може да бъде намален чрез закръгляване на ъглите на отвора с радиус, не по-голям от 150 mm.
 Широчина:
 Единична врата: 650 mm
 Двойна врата: 1 200 mm
 Този размер може да бъде намален чрез закръгляване на ъглите на отвора с радиус не по-голям от 150 mm. Широчината може да бъде намалена със 100 mm, когато измерването е извършено на нивото на дръжките, и с 250 mm в случаите, в които сводовете на калниците или задвижващите механизми за автоматично или дистанционно управление на вратите, или наклонът на предното стъкло го изискват.
 Аварийна врата
 Височина: 1 100 mm
 Ширина: 550 mm
 Широчината може да бъде намалена до 300 mm в случаите, в които сводът на калника го изисква, при условие че широчината от 550 mm се отнася до минималната височина от 400 mm над най-ниската част на отвора на вратата. Горните ъгли може да бъдат намалени със закръгления с радиус, не по-голям от 150 mm.
 1.2. Разположение на изходите
 1.2.1.
 Обслужващата(ите) врата(и) се разполага(т) върху тази страна на превозното средство, която се намира по-близо до страната на пътя, отговаряща на посоката на движение в страната, в която превозно средство трябва да се регистрира, или на задната страна на превозното средство.
 1.2.2.
 Изходите се разполагат по такъв начин, че да има най-малко един изход от всяка страна на превозното средство.
 1.2.3.
 В предната половина и в задната половина на отделението за пътници трябва да има най-малко по един изход.
 1.2.4.
 Най-малко един изход да е разположен или върху задната, или върху предната челна страна на превозното средство, освен ако не е монтиран авариен люк.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 8
 Изисквания за технически устройства, подпомагащи достъпа на лицата с ограничена подвижност
 1. ОБЩИ ИЗИСКВАНИЯ
 Настоящото приложение съдържа разпоредби, които се прилагат по отношение на превозно средство, предвидено за лесен достъп на пътници с ограничена подвижност и ползватели на инвалидни колички.
 2. ОБХВАТ
 Тези изисквания се прилагат за превозни средства, позволяващи лесен достъп за лица с ограничена подвижност.
 3. ИЗИСКВАНИЯ
 3.1. Стъпала
 Височината от земната повърхност до първото стъпало на поне една обслужваща врата не трябва

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
да е по-голяма от 250 mm за превозни средства от класове I и A и от 320 mm за превозни средства от класове II, III и B. В случай че само една обслужваща врата изпълнява това изискване, не бива да има никаква бариера или обозначение, което да пречи тази врата да се използва както като вход, така и като изход.
 Като алтернатива за превозни средства от класове I и A се допуска първото стъпало да не надвишава 270 mm от земната повърхност при отваряне на две врати, една за вход и една за изход.
 Може да бъдат добавени система за накланяне с цел улесняване на качването и/или прибиращо се стъпало.
 Височината на стъпалата в даден проход за достъп при гореспоменатата(ите) врата(и) и при пътеката не трябва да бъде повече от 200 mm за превозни средства от класове I и A и 250 mm за превозни средства от класове II, III и B.
 Преходът от пътека с по-ниско ниво към зоната за седящи места не се счита за стъпало.
 3.2. Седалки и участъци, ползвани с предимство от пътници с ограничена подвижност
 3.2.1. (Запазено)
 3.2.2. Под или в близост до поне една от седалките, предназначени за ползване с предимство, трябва да ма достатъчно пространство за куче водач. Това пространство не бива да заема част от пътеката.
 3.2.3. На седалките между местата за сядане и пътеката трябва да се монтират подлакътници, които да могат лесно да бъдат премествани от пътя, така че да позволяват свободен достъп до седалката. В случай на седалки, обърнати една към друга, към една от седалките от страната на пътеката може, като вариант, да бъде монтирана вертикална опора. Тази опора трябва така да е разположена, че настаненият на седалката да бъде сигурно придържан на седалката и лесният достъп до седалката да е възможен.
 3.2.4. Минималната широчина на възглавницата на седалка, предназначена за ползване с предимство, измерена от вертикалната равнина, която минава през центъра на мястото за сядане, следва да бъде 220 mm от двете страни.
 3.2.5. Височината на ненатисната възглавница на седалката спрямо пода трябва да е такава, че разстоянието от пода до хоризонталната равнина, която е допирателна към предната горна повърхност на възглавницата на седалката, да бъде между 400 mm и 500 mm.
 3.2.6. Мястото за краката при местата за сядане, предназначени за ползване с предимство, трябва да се простира напред от седалката спрямо вертикалната равнина, минаваща през предния ръб на възглавницата на седалката. Наклонът на мястото за краката не трябва да е по-голям от 8 % в която и да е посока.
 3.2.7. Всяко място за сядане, предназначено за ползване с предимство, трябва да има свободно пространство с височина не по-малка от 1 300 mm за превозни средства от класове I и A и 900 mm за превозни средства от клас II, измерена от най-високата точка на ненатисната възглавница на седалката. Това пространство се простира над вертикалната проекция на цялата седалка и прилежащото към нея място за краката.
 Допуска се проникване на облегалката на седалка или друг обект в това пространство, при условие че е осигурено минимално


text:
свободно вертикално пространство, което се простира на 230 mm напред от възглавницата на седалката. Това разстояние трябва да бъде 300 mm, когато седалката за ползване с предимство е обърната към вертикална преграда с височина повече от 1 200 mm. Навлизания от периферията на свободните пространства, определени по-горе, се позволяват в съответствие с точки от 7.7.8.6.3.1 до 7.7.8.6.3.4 от приложение 3, тъй като ако има справка за свободното пространство в точки 7.7.8.6.1 и 7.7.8.6.2 от приложение 3, тя е справка за свободните пространства, определени по-горе. Може да се прилагат предписанията на точка 7.7.8.1.4 от приложение 3. Навлизания на дръжки или парапети могат да се издават най-много на 100 mm от страничната стена към свободното пространство над вертикалната проекция на пространството за краката, както е споменато в точка 3.4.2.
 3.2.8. Превозни средства, оборудвани със седалка(и) за ползване с предимство, трябва да имат графичен знак, който да се вижда отвън, както в близката предна страна на превозното средство, така и непосредствено до съответната(ите) обслужваща(и) врата(и). в съответствие с приложение 4, фигура 23B. Графичен знак следва да се постави отвътре, непосредствено до седалката за ползване с предимство.
 3.3. Устройства за връзка
 3.3.1. В близост до всяка седалка, предназначена за ползване с предимство, и във всеки участък, предназначен за инвалидни колички, се монтират устройства за връзка на височина между 700 mm и 1 200 mm над пода.
 3.3.2. Устройствата за връзка в участъци с нисък под се разполагат там, където няма седалки, на височина между 800 mm и 1 500 mm от пода.
 3.3.3. (Запазено)
 3.3.4. Ако превозното средство е оборудвано с подемник или рампа, отвън трябва да бъде осигурено и средство за връзка с водача, непосредствено до вратата и на височина между 850 mm и 1 300 mm от земната повърхност. Това изискване не се прилага за врата, която се намира в прякото поле на видимост на водача.
 3.4. Перила за местата за сядане с предимство
 3.4.1. Следва да се осигурява перило на височина между 800 mm и 900 mm над нивото на пода между местата за сядане с предимство, описани в точка 7.7.8.5.3 от приложение 3 и най-малко една обслужваща врата, подходяща за качване и слизане. Допуска се локално нарушаване на непрекъснатостта на перилата в случаите, в които се налага осигуряване на достъп до пространството за инвалидни колички, до место за сядане, разположено над свода на калника, до стълбище, до проход за достъп или пътека. Всеки участък на прекъсване на перилото трябва да е с дължина не по-голяма от 1 050 mm, като поне от едната страна на участъка на прекъсването следва да е предвидено наличие на вертикално перило.
 3.4.2. Дръжки и перила трябва да се разполагат в близост до местата за ползване с предимство, за да улесняват заемането и напускането на седалката и следва да се проектирани по такъв начин, че пътниците да могат да ги хващат лесно.
 3.5. Наклон на пода
 Наклонът на която и да е пътека, проход за достъп или участък от пода, между която и да било седалка, предназначена за ползване с предимство, или участък за инвалидни колички


text:
и най-малко един вход или изход, или комбинация от вход и изход, не трябва да е по-голям от 8 %. Зоните с наклон трябва да са снабдени с противохлъзгаща повърхност.
 3.6. Изисквания към разполагането на инвалидните колички
 3.6.1. За всеки ползвател на инвалидна количка в отделението за пътници трябва да има специален участък с широчина най-малко 750 mm и дължина най-малко 1 300 mm. Надлъжната равнина на специалния участък трябва да е успоредна на надлъжната равнина на превозното средство и повърхността на пода на специалния участък да е противохлъзгаща, а максималният наклон във всяка посока не бива да надвишава 5 %. В случай на разполагане на инвалидните колички да гледат назад, като отговаря на изискването на точка 3.8.4, наклонът в надлъжна посока не бива да надвишава 8 %, при условие че този наклон е положителен от предния край към задния край на специалния участък.
 В случай на място за инвалидни колички, проектирано за ориентирани по посоката на движението инвалидни колички, горният край на разположените отпред облегалки на седалки може да навлиза в пространството за инвалидни колички ако е осигурено свободното пространство, показано в приложение 4, фигура 22.
 3.6.2. Следва да има най-малко един вход, през който могат да преминават ползвателите на инвалидни колички. При превозни средства от клас I, най-малко една врата за достъп на инвалидни колички трябва да бъде обслужваща врата. Вратата за достъп на инвалидни колички трябва да има приспособление за подпомагане на качването в съответствие с разпоредбите на точка 3.11.3 (подемник) или 3.11.4 (рампа).
 3.6.3. Врата за достъп на инвалидни колички, която не е обслужваща врата, има височина не по-малка от 1 400 mm. Минималната широчина на всички врати, осигуряващи достъп за инвалидни колички до превозното средство, е 900 mm, която може да се намали със 100 mm, когато измерването се извършва на нивото на дръжките.
 3.6.4. Следва да бъде възможно ползвателят на инвалидна количка да се придвижва свободно и лесно от външната страна на превозното средство през поне една от вратите за достъп на инвалидни колички до специалния(те) участък(ци) с еталонната инвалидна количка, чиито размери са показани в приложение 4, фигура 21.
 3.6.4.1. Под „придвижва свободно и лесно“ се разбира, че:
 а)
 за ползвателя на инвалидната количка има на разположение достатъчно пространство да маневрира без помощ от друго лице;
 б)
 няма стъпала, пролуки или опори, които биха представлявали препятствие за свободното придвижване на ползвателя на инвалидна количка.
 3.6.4.2. Във връзка с прилагането на горните разпоредби проверката трябва да се извърши, в случай на превозни средства от класове I и A, оборудвани с повече от едно място за инвалидна количка, за всеки участък за инвалидна количка и за всичките други пространства за инвалидни колички, които се заемат от еталонна инвалидна количка.
 3.6.5. В превозни средства от класове I и A, оборудвани с рампа за достъп на инвалидни колички, трябва да бъде възможно за еталонната инвалидна количка с размерите, показани в приложение 4, фигура 21, да влиза и да излиза от превозното средство с придвижване на количката в посока напред.
 3.6.6. Превозни средства, оборудвани с пространство за инвалидни


text:
колички, трябва да имат графични знаци, в съответствие с приложение 4, фигура 23А, които да са видими отвън, както от предната близка страна на превозното средство, така и непосредствено до съответната(ите) врата(и).
 Един от тези графични символи следва да бъде разположен отвътре, в близост до всеки участък за инвалидни колички, като показва дали инвалидната количка трябва да бъде разположена така, че да гледа напред или назад на превозното средство.
 3.7. Седалки и правостоящи пътници в пространството за инвалидни колички
 3.7.1. В пространството за инвалидни колички може да бъдат монтирани сгъваеми седалки. Когато обаче такива седалки са сгънати и не са в употреба, те следва да не навлизат в пространството за инвалидните колички.
 3.7.2. Превозното средство може да бъде оборудвано с разглобяеми седалки, монтирани в пространството за инвалидни колички, при условие че такива седалки могат лесно да бъдат отстранени от водача или член на екипажа.
 3.7.3. За превозни средства от класове I, II и A, когато пространството за крака на някоя седалка или част от сгъваема седалка при ползване, навлиза в пространството за инвалидна количка, тези седалки трябва да имат надпис, поставен върху или в близост до тях, със следния текст:
 „Моля, оставете това пространство за ползватели на инвалидна количка“.
 Предвиденото в точка 7.6.11.4 от приложение 3 се прилага към всички използвани текстови обозначения.
 3.7.4. В превозни средства, в които някое пространство е предназначено специално за ползване от ползватели на инвалидни колички, както е предвидено в точка 7.2.2.2.10 от приложение 3, тези пространства трябва да бъдат ясно обозначени със следния текст, еквивалентен текст или графичен символ:
 „Зона, предназначена само за ползватели на инвалидни колички“
 Предвиденото в точка 7.6.11.4 от приложение 3 се прилага за всички използвани текстови обозначения.
 3.8. Стабилност на инвалидни колички
 3.8.1. В превозни средства, за които се изисква да имат система за обездвижване на пътуващия, пространството за инвалидни колички следва да бъде проектирано така, че ползвателят на инвалидна количка да пътува гледайки напред и да бъде оборудвано със система за обездвижване, която да отговаря или на изискванията, определени в точка 3.8.2, или на тези, определени в точка 3.8.3.
 В превозни средства, за които не се изисква да имат система за обездвижване на пътуващия, пространството за инвалидни колички следва да бъде оборудвано със системи за обездвижване, които да отговарят на изискванията, определени в точка 3.8.2 или точка 3.8.3, или трябва да отговарят на изискванията, определени в точка 3.8.4.
 3.8.2. Изисквания за статично изпитване при обърнати напред инвалидни колички:
 3.8.2.1. Всяко пространство за инвалидна количка трябва да бъде оборудвано със система за обездвижване, която да бъде в състояние да задържа неподвижно инвалидната количка с ползвателя.
 3.8.2.2. Системата за обездвижване и нейните закрепвания трябва да бъдат проектирани да издържат сили, равни на тези, които се изискват за системите за обездвижване на пътническите седалки и обезопасяване на пътуващите.
 3.8.2.3. Провежда се статично изпитване в съответствие със следните изисквания:
 3.8.2.3.1.
 посочените сили се прилагат върху самата система за обездвижване поотделно в посока към предната и към задната част;
 3.8.2.3.2.
 силата се прилага за период не по-малък от 0,2 s;
 3.8.2.3.3.
 системата за обездвижване


text:
трябва да бъде в състояние да издържи изпитването. Постоянни деформации, включително частично или пълно разкъсване на системата за обездвижване, не се считат за неудовлетворяване на изпитването, ако системата е издържала натоварването с определената сила за определеното време. Където е приложимо, заключващото устройство, което дава възможност на инвалидната количка да напуска превозното средство, трябва да се задейства ръчно, след премахване на задвижващата сила.
 3.8.2.4. В посока напред за случай на отделни системи за обездвижване на количка и обезопасяване на ползвател
 3.8.2.4.1. За категория М2:
 3.8.2.4.1.1.
 1 110 daN ± 20 daN при използване на надбедрен колан; силата се прилага върху системата за обезопасяване на ползвателя на инвалидната количка в хоризонталната равнина на превозното средство в посока към предната му част, ако системата за обезопасяване не е закрепена за пода на превозното средство; ако системата за обезопасяване е закрепена за пода, силата се прилага под ъгъл 45° ± 10° спрямо хоризонталната равнина на превозното средство в посока към предната му част;
 3.8.2.4.1.2.
 675 daN ± 20 daN в хоризонталната равнина на превозното средство, в посока към предната му част върху надбедрената част от колана и 675 daN ± 20 daN в хоризонталната равнина на превозното средство в посока към предната му част върху торсовата част от колана — в случай на триточков колан;
 3.8.2.4.1.3.
 1 715 daN ± 20 daN под ъгъл 45° ± 10° спрямо хоризонталната равнина на превозното средство и в посока към предната му част, върху системата за обездвижване на инвалидната количка;
 3.8.2.4.1.4.
 силите се прилагат едновременно.
 3.8.2.4.2. За категория М3:
 3.8.2.4.2.1.
 740 daN ± 20 daN при използване на надбедрен колан; силата се прилага върху системата за обезопасяване на ползвателя на инвалидната количка в хоризонталната равнина на превозното средство в посока към предната му част, ако системата за обезопасяване не е закрепена за пода на превозното средство. Ако системата за обезопасяване е закрепена за пода, силата се прилага под ъгъл 45° ± 10° спрямо хоризонталната равнина на превозното средство в посока към предната му част;
 3.8.2.4.2.2.
 450 daN ± 20 daN в хоризонталната равнина на превозното средство в посока към предната му част върху надбедрената част от колана и 450 daN ± 20 daN в хоризонталната равнина на превозното средство в посока към предната му част върху торсовата част от колана — в случай на триточков колан;
 3.8.2.4.2.3.
 1 130 daN ± 20 daN под ъгъл 45° ± 10° спрямо хоризонталната равнина на превозното средство и към предната му част върху системата за обездвижване на инвалидната количка;
 3.8.2.4.2.4.
 силите се прилагат едновременно.
 3.8.2.5. В посока напред в случая на комбинирана система за задържане на инвалидна количка и ползвателя.
 3.8.2.5.1. За категория М2;
 3.8.2.5.1.1.
 1 110 daN ± 20 daN под ъгъл 45° ± 10° спрямо хоризонталната равнина на превозното средство и в посока към предната му част, върху системата за обезопасяване на ползвателя на инвалидната количка — при използване на надбедрен колан;
 3.8.2.5.1.2.
 675 daN ± 20 daN под ъгъл 45° ± 10° спрямо хоризонталната равнина на превозното средство в посока към предната му част, върху надбедрената част


text:
от колана, и 675 daN ± 20 daN в хоризонталната равнина на превозното средство и в посока към предната част на превозното средство, върху торсовата част от колана — в случай на триточков колан;
 3.8.2.5.1.3.
 1 715 daN ± 20 daN под ъгъл 45° ± 10° спрямо хоризонталната равнина на превозното средство в посока към предната му част, върху системата за обездвижване на инвалидната количка;
 3.8.2.5.1.4.
 силите се прилагат едновременно.
 3.8.2.5.2. За категория М3:
 3.8.2.5.2.1.
 740 daN ± 20 daN под ъгъл 45° ± 10° спрямо хоризонталната равнина на превозното средство и в посока към предната му част върху системата за обезопасяване на ползвателя на инвалидната количка — при използване на надбедрен колан;
 3.8.2.5.2.2.
 450 daN ± 20 daN под ъгъл 45° ± 10° спрямо хоризонталната равнина на превозното средство и в посока към предната част на превозното средство, върху надбедрената част от колана, и 450 daN ± 20 daN в хоризонталната равнина на превозното средство и в посока към предната част на превозното средство, към торсовата част от колана — в случай на триточков колан;
 3.8.2.5.2.3.
 1 130 daN ± 20 daN под ъгъл 45° ± 10° спрямо хоризонталната равнина на превозното средство и в посока към предната му част върху системата за обездвижване на инвалидната количка;
 3.8.2.5.2.4.
 силите се прилагат едновременно.
 3.8.2.6. В посока към задната част:
 3.8.2.6.1.
 810 daN ± 20 daN под ъгъл 45° ± 10° спрямо хоризонталната равнина на превозното средство и в посока към задната му част върху системата за обездвижване на инвалидната количка.
 3.8.2.7. При всички случаи силите следва да бъдат прилагани към системата за обезопасяване на ползвателя на инвалидната количка посредством теглително устройство, което да е подходящо за типа колан, както е посочено в Правило No 14.
 3.8.3. При инвалидни колички в посока напред — смесени изисквания за изпитване
 3.8.3.1. Пространството за инвалидни колички се оборудва със система за тяхното обездвижване, подходяща за инвалидни колички с общо предназначение и трябва да позволява превоз на инвалидна количка и нейния ползвател, разположени по посока на движението на превозното средство.
 3.8.3.2. Пространството за инвалидни колички се оборудва със система за обезопасяване на ползвателите им, която се състои най-малко от две точки на закрепване и ограничител на таза (надбедрен колан), проектиран и изработен от компоненти, предвидени да функционират по подобен начин като компонентите на предпазен колан, който е в съответствие с Правило No 16.
 3.8.3.3. Всяка система за обездвижване, монтирана в пространството за инвалидни колички, трябва да може лесно да се освобождава при аварийни ситуации.
 3.8.3.4. Всяка система за обездвижване на инвалидна количка следва или:
 3.8.3.4.1.
 да съответства на изискванията за динамично изпитване, посочени в точка 3.8.2.8 и да е надеждно закрепена към предвидените за това елементи на превозното средство, като удовлетворява изискванията по отношение на статичното изпитване от точка 3.8.2.6; или
 3.8.3.4.2.
 да е надеждно закрепена към предвидените за това елементи на превозното средство, така че комбинацията от ограничаване и закрепване да изпълнява изискванията на точка 3.8.2.8.
 3.8.3.5. Всяко обезопасяване на ползвател на инвалидна количка следва или:
 3.8.3.5.1.
 да съответства на изискванията за динамично изпитване,


text:
посочени в точка 3.8.3.9 и да е надеждно закрепена към предвидените за това елементи на превозното средство, като удовлетворява изискванията по отношение на статичното изпитване от точка 3.8.3.6; или
 3.8.3.5.2.
 да е надеждно закрепена към предвидените за това елементи на превозното средство, така че комбинацията от ограничаване и закрепване да удовлетворява изискванията по отношение на динамичното изпитване, посочени в точка 3.8.3.9, когато закрепването към предвидените за това елементи съответства на точка 3.8.3.6.7.
 3.8.3.6. Провежда се статично изпитване върху точките на закрепване както на системата за обездвижване на инвалидната количката, така и на системата за обезопасяване на ползвателя в съответствие със следните изисквания:
 3.8.3.6.1.
 силите, определени в точка 3.8.3.7 се прилагат чрез устройство, което възпроизвежда геометричните характеристики на системата за обездвижване на инвалидната количка;
 3.8.3.6.2.
 силите, определени в точка 3.8.3.7.3 се прилагат с помощта на устройство, което възпроизвежда геометричните характеристики на системата за обезопасяване на ползвателя на инвалидната количка с помощта на изтеглящо устройство, описано в Правило No 14;
 3.8.3.6.3.
 силите от точка 3.8.3.6.1 и точка 3.8.3.6.2 се прилагат едновременно в посока към предната част и под ъгъл 10° ± 5° над хоризонталната равнина;
 3.8.3.6.4.
 силите от точка 3.8.3.6.1 се прилагат в посока към задната част и под ъгъл 10° ± 5° над хоризонталната равнина;
 3.8.3.6.5.
 силите трябва да се приложат възможно най-бързо по вертикалната осева линия на пространството за инвалидни колички; и
 3.8.3.6.6.
 силата трябва да се приложи в продължение на най-малко 0,2 s;
 3.8.3.6.7.
 изпитването се провежда върху представителна за конструкцията на превозното средство част, заедно с всяко приспособление, поставено в превозното средство, което е вероятно да допринася за якостта или устойчивостта на конструкцията.
 3.8.3.7. Силите, посочени в точка 3.8.3.6, са:
 3.8.3.7.1.
 в случай на елементи за закрепване, предназначени за системи за обездвижване на инвалидни колички, монтирани на превозно средство от категория М2:
 3.8.3.7.1.1.
 1 110 daN ± 20 daN приложена в надлъжната равнина на превозното средство по посока към предната му част на височина не по-малка от 200 mm и не по-голяма от 300 mm, измерена вертикално от нивото на пода на пространството за инвалидни колички; и
 3.8.3.7.1.2.
 550 daN ± 20 daN, приложена в надлъжната равнина на превозното средство и в посока към задната му част на височина не по-малка от 200 mm и не по-голяма от 300 mm, измерена вертикално от нивото на пода на пространството за инвалидни колички;
 3.8.3.7.2.
 в случай на елементи за закрепване, предназначени за системи за обездвижване на инвалидни колички, монтирани на превозно средство от категория М3:
 3.8.3.7.2.1.
 740 daN ± 20 daN, приложена в надлъжната равнина на превозното средство по посока към предната му част на височина не по-малка от 200 mm и не по-голяма от 300 mm, измерена вертикално от нивото на пода на пространството за инвалидни колички; и
 3.8.3.7.2.2.
 370 daN ± 20 daN, приложена в надлъжната равнина на превозното средство по посока към задната му част на височина не по-малка от 200 mm и не по-голяма от 300 mm, измерена вертикално от нивото на пода на пространството за инвалидни колички;
 3.8.3.7.3.
 в случай на елементи за закрепване на


text:
системата за обезопасяване на ползвателя на инвалидната количка силите следва да бъдат в съответствие с изискванията на Правило No 14. Силите трябва да се прилагат с помощта на теглително устройство, което да бъде подходящо за типа колан, както е посочено в Правило No 14.
 3.8.3.8. Системата за обездвижване на инвалидната количка се подлага на динамично изпитване, провеждано в съответствие със следните изисквания:
 3.8.3.8.1.
 изпитвателна количка, отговаряща на инвалидна количка с маса 85 kg, се подлага на въздействието на закъснително действащ импулс от скорост между 48 km/h и 50 km/h до състояние на покой:
 3.8.3.8.1.1.
 по-голям от 20 g по посока към предната част при обща продължителност най-малко 0,015 s;
 3.8.3.8.1.2.
 по-голям от 15 g по посока към предната част при обща продължителност най-малко 0,04 s;
 3.8.3.8.1.3.
 с продължителност по-голяма от 0,075 s;
 3.8.3.8.1.4.
 по-голям от 28 g и продължителност не по-голяма от 0,08 s;
 3.8.3.8.1.5.
 с продължителност не по-голяма от 0,12 секунди; и
 3.8.3.8.2.
 изпитвателна количка, отговаряща на инвалидната количка, с маса 85 kg, се подлага на въздействието на импулса на спирачното време от скорост между 48 km/h и 50 km/h до състояние на покой:
 3.8.3.8.2.1.
 превишаващ 5 g, по посока към задната част при обща продължителност най-малко 0,015 s;
 3.8.3.8.2.2.
 непревишаващ 8 g, по посока към задната част с продължителност не по-голяма от 0,02 s;
 3.8.3.8.3.
 изпитванията от точка 3.8.2.8.2 не се провеждат, при условие че в посоките напред и назад се използват едни и същи ограничители или ако е било проведено еквивалентно изпитване;
 3.8.3.8.4.
 за горното изпитване, системата за задържане на инвалидна количка се закрепва или към:
 3.8.3.8.4.1.
 елементите за закрепване, поставени на изпитвателния стенд, който отговаря на геометричните характеристики на елементите за закрепване в превозното средство, за което е предназначена системата за обездвижване; или
 3.8.3.8.4.2.
 елементите за закрепване, съставляващи част от представителен за превозното средство отрязък, за който е предназначена системата за обездвижване, са установени, както е описано в точка 3.8.3.6.7.
 3.8.3.9. Обезопасяването за ползвателя на инвалидна количка трябва да отговаря на изпитвателните изисквания, определени в Правило No 16 или на изпитвания, еквивалентни на изпитването със закъснително действащ импулс от точка 3.8.2.8.1. Предпазният колан за седалка, одобрен и носещ маркировка за одобрение в съответствие с Правило No 16, се счита, че отговаря на изискванията.
 3.8.3.10. Изпитване съгласно точки 3.8.3.6, 3.8.3.8 или 3.8.3.9 се счита за неудовлетворително, освен ако не са изпълнени следните изисквания:
 3.8.3.10.1.
 никоя част от системата не е повредена или не се е отделила от нейните елементи за закрепване или от превозното средство по време на изпитването;
 3.8.3.10.2.
 механизмите за освобождаване на инвалидната количка и ползвателя, могат да извършват освобождаването след завършване на изпитването;
 3.8.3.10.3.
 при изпитване по точка 3.8.3.8, по време на изпитването инвалидната количка не трябва да се придвижва повече от 200 mm в надлъжната равнина на превозното средство;
 3.8.3.10.4.
 след завършване на изпитването никоя част от системата не трябва да е деформирана до степен такава, че да може да причини телесни повреди поради наличие на остри ръбове или други изпъкналости.
 3.8.3.11. Инструкциите за използване трябва да са ясно обозначени в близост до


text:
нея.
 3.8.4. Изисквания за статично изпитване на инвалидни колички, обърнати назад:
 3.8.4.1. Превозни средства, от които не се изисква да имат монтирани обезопасителни системи за пътуващите, могат, като алтернатива на предвиденото в точка 3.8.2 или точка 3.8.3, да разполагат с пространство за инвалидни колички, което да предвижда ползвателят на инвалидна количка да пътува с количката необезопасен гледайки назад срещу опора или облегалка в съответствие със следните условия:
 3.8.4.1.1.
 една от надлъжните страни на пространството за инвалидни колички трябва да стига до страна или стена на превозното средство или до преграда;
 3.8.4.1.2.
 трябва да има опора или облегалка, перпендикулярна на надлъжната ос на превозното средство в предния край на пространството за инвалидни колички;
 3.8.4.1.3.
 опората или облегалката трябва да е конструирана така, че колелата или задната част на количката да опират в опората или облегалката с цел предотвратяване преобръщането на инвалидната количка и трябва да отговарят на предвиденото в точка 3.8.5;
 3.8.4.1.4.
 перило или дръжка върху страната или стената на превозното средство или преграда се монтира по такъв начин, че ползвателят на инвалидната количка да може лесно да се хваща за него. Това перило не бива да се издава над вертикалната проекция на пространството за инвалидната количка, с изключение на не повече от 90 mm, и то само на височина не по-малка от 850 mm над пода на пространството за инвалидни колички;
 3.8.4.1.5.
 откъм противоположната страна на участъка за инвалидни колички се монтира подвижен парапет или аналогично неподвижно устройство с цел да се ограничи всяко странично изместване на инвалидната количка и да се позволи на ползвателя ѝ лесно да се хваща за него;
 3.8.4.1.6.
 в непосредствена близост до участъка за инвалидни колички трябва да бъде монтиран знак със следния надпис:
 „Това пространство е запазено за инвалидна количка. Инвалидната количка трябва да бъде разположена обърната назад, да бъде подпряна в опората или облегалката и да бъде със задействани спирачки“.
 Предвиденото в точка 7.6.11.4 от приложение 3 се прилага към всички използвани текстови обозначения.
 3.8.5. Изисквания към облегалката и опората
 3.8.5.1. Облегалка, монтирана в пространство за инвалидни колички в съответствие с точка 3.8.4, трябва да бъде монтирана перпендикулярно на надлъжната ос на превозното средство и трябва да може да поема товар от 250 ± 20 daN, приложен към центъра на тапицираната повърхност на облегалката на височина най-малко 600 mm и най-много 800 mm, измерено вертикално от нивото на пода на участъка за инвалидни колички, в продължение на най-малко 1,5 секунди посредством блок с размери 200 mm × 200 mm в хоризонталната равнина на превозното средство по посока напред на превозното средство. Облегалката не трябва да се отклонява с повече от 100 mm или да получава трайна деформация или повреда.
 3.8.5.2. Опората, монтирана в участък за инвалидни колички в съответствие с точка 3.8.4, трябва да бъде монтирана перпендикулярно на надлъжната ос на превозното средство и трябва да може да издържа сила 250 ± 20 daN, приложена към центъра на опората за най-малко 1,5 секунди в хоризонталната равнина на превозното средство в посока напред на превозното средство, в средата на опората. Опората не бива да


text:
се отклонява на повече от 100 mm или да получава трайна деформация или повреда.
 3.8.6. Пример за облегалка, която отговаря на изискванията на точка 3.8.4.1.3 (вж. приложение 4, фигура 29).
 3.8.6.1. Долният край на облегалката следва да бъде на височина най-малко 350 mm и най-много 480 mm, измерени вертикално от нивото на пода на участъка за инвалидни колички.
 3.8.6.2. Горният край на облегалката трябва да бъде на височина най-малко 1 300 mm, измерена вертикално от нивото на пода на участъка за инвалидни колички.
 3.8.6.3. Облегалката трябва да има широчина от:
 3.8.6.3.1.
 най-малко 270 mm и най-много 420 mm до височината от 830 mm, измерена вертикално от нивото на пода на пространството за инвалидни колички; и
 3.8.6.3.2.
 най-малко 270 mm и най-много 300 mm при височини, надвишаващи 830 mm, измерени вертикално от нивото на пода на пространството за инвалидни колички.
 3.8.6.4. Облегалката трябва да се монтира под ъгъл най-малко 4 градуса и най-много 8 градуса спрямо вертикалата като долният край на облегалката трябва да е разположен по-близо до задната част на превозното средство отколкото горния край.
 3.8.6.5. Тапицираната повърхност на облегалката трябва да оформя отделна и непрекъсната равнина.
 3.8.6.6. Тапицираната повърхност на облегалката трябва да преминава през всяка точка на въображаема вертикална равнина, разположена в посока назад от предния край на пространството за инвалидни колички и разположена на най-малко 100 mm и най-много 120 mm от предния край на пространството, измерено хоризонтално и на най-малко 870 mm, измерено вертикално от нивото на пода на пространството.
 3.9. Органи за управление на врата
 3.9.1. Ако врата, посочена в точка 3.6, е оборудвана с органи за управление за използване при нормални условия, тези органи за управление:
 3.9.1.1.
 при външни органи за управление, трябва да бъдат върху или в непосредствена близост до тази врата на височина между 850 mm и 1 300 mm от земната повърхност и най-много на 900 mm от вратата; и
 3.9.1.2.
 при вътрешни органи за управление в превозни средства от класовеове I, II и III трябва да бъдат върху или в непосредствена близост до тази врата на височина между 850 mm и 1 300 mm от горната повърхност на пода, която е най-близка до органа за управление, и на не повече от 900 mm във всякаква посока от отвора на вратата.
 3.10. (Запазено)
 3.11. Разпоредби по отношение на приспособленията за подпомагане на качването
 3.11.1. Общи изисквания:
 3.11.1.1. Органите за управление, които задействат приспособленията за подпомагане на качването, трябва да бъдат ясно обозначени като такива. Разгънатото или свитото положение на помощното средство за качване се указва с индикатор при водача.
 3.11.1.2. В случай на повреда на предпазно устройство, подемниците, рампите и подпорните системи не трябва да могат да функционират, освен ако могат безопасно да бъдат задействани ръчно. При прекъсване на захранването подемниците и рампите трябва да могат да работят ръчно.
 3.11.1.3. Достъпът до една от обслужващите врати или аварийните врати на превозно средство може да бъде препречен от приспособление за подпомагане на качването, при условие че са изпълнени следните две условия както от вътрешната, така и от външната страна на превозното средство:


text:
3.11.1.3.1. Приспособлението за подпомагане на качването не възпрепятства достъпа до дръжката или друго приспособление за отваряне на вратата.
 3.11.1.3.2. Приспособлението за подпомагане на качването може лесно да бъде преместено, за да остави вратата свободна за ползване в аварийна ситуация.
 3.11.2. Система за накланяне с цел улесняване на качването
 3.11.2.1. Изисква се наличие на превключвател за задействане на системата за накланяне с цел улесняване на качването.
 3.11.2.2. Всеки механизъм, който задейства спускането или повдигането на която и да е част или на цялата каросерия спрямо пътното платно, трябва да бъде ясно обозначен и да бъде пряко управляван от водача.
 3.11.2.3. Процесът на спускане трябва да може да бъде спиран и посоката да бъде незабавно обръщана с помощта на устройство за управление, разположено в близост както до водача, когато той заема седящо положение в кабината, така и в близост до всички останали устройства за задействане, осигуряващи функционирането на системата за накланяне с цел улесняване на качването.
 3.11.2.4. Монтирана на превозното средство система за накланяне с цел улесняване на качването, не трябва да позволява движение на превозното средство със скорост по-голяма от 5 km/h, когато то е спуснато под обичайното за нормално движение ниво.
 3.11.3. Подемник
 3.11.3.1. Общи изисквания
 3.11.3.1.1. Подемниците трябва да могат да бъдат задействани единствено, когато превозното средство е неподвижно. Следва да се предотвратява всяко движение на платформата, докато не бъде задействано или автоматично не сработи устройството, което предпазва инвалидната количка от изпадане.
 3.11.3.1.2. Платформата на подемника трябва да бъде със широчина не по-малка от 800 mm и дължина не по-малка от 1 200 mm и да има товароподемност не по- малка от 300 kg.
 3.11.3.2. Допълнителни технически изисквания по отношение на подемниците с механизирано задвижване
 3.11.3.2.1. Органът за управление трябва да е проектиран по такъв начин, че ако бъде освободен, той автоматично да се връща в изключено положение. Същевременно той трябва да позволява движението на подемника да бъде незабавно преустановявано, както и възможност подемникът да бъде задвижван във всяка посока.
 3.11.3.2.2. Предпазното устройство (например реверсивен механизъм), трябва да обхваща участъците, които са недостъпни за наблюдение от управляващото подемника лице, и, в които съществува риск от захващане или смачкване от движещия се подемник.
 3.11.3.2.3. В случай че едно от тези предпазни устройства се задейства, движението на подемника трябва да се преустановява незабавно и да започва движение в обратна посока.
 3.11.3.3. Действие на подемниците с механизирано задвижване
 3.11.3.3.1. Когато подемникът е към обслужваща врата, разположена в полето на директна видимост на водача на превозното средство, подемникът може да се управлява от водача, когато е в седящо положение.
 3.11.3.3.2. Във всички останали случаи органите за управление са в близост до подемника. Те могат да се задействат или изключват единствено от водача от неговото седящо положение.
 3.11.3.4. Подемници с ръчно задвижване
 3.11.3.4.1. Подемникът трябва да бъде проектиран така, че да може да се задейства от разположени в близост до него органи за управление.
 3.11.3.4.2. Подемникът трябва да бъде проектиран така, че за неговото задействане да не се налага прилагането на прекомерно големи усилия.
 3.11.4. Рампа
 3.11.4.1. Общи разпоредби
 3.11.4.1.1. Рампата може да бъде


text:
задействана само когато превозното средство е неподвижно.
 3.11.4.1.2. Външните ръбове трябва да бъдат закръглени с радиус не по-малък от 2,5 mm. Външните ъгли трябва да бъдат закръглени с радиус не по-малък от 5 mm.
 3.11.4.1.3. Полезната повърхност на рампата трябва да бъде най-малко 800 mm на ширина. Наклонът на рампата, когато тя е изнесена или опряна върху бордюр с височина 150 mm, не трябва да бъде по-голям от 36 %. За да се проведе това изпитване може да се използва системата за накланяне с цел улесняване на качването.
 3.11.4.1.4. Всяка рампа, която в положение на готовност за използване има дължина по-голяма от 1 200 mm, трябва да бъде снабдена с приспособление, което предпазва инвалидната количка от странично падане.
 3.11.4.1.5. Всяка рампа трябва да може да функционира безопасно при товар от 300 kg.
 3.11.4.1.6. Външните ръбове на повърхността на рампата за ползване от инвалидни колички трябва да бъдат ясно обозначени с цветна лента, широка 45 mm до 55 mm, която визуално се отличава от останалата повърхност на рампата. Цветната лета трябва да бъде по дължината на най-външния ръб и по протежението на двата ръба, които са успоредни на посоката на движение на инвалидната количка.
 Допуска се обозначаване на всяка рискова посока или участък, в който част от повърхността на рампата представлява и част от стъпало.
 3.11.4.1.7. Преносимата рампа трябва да бъде безопасна при използване. За преносимата рампа трябва да има удобно място, където да се прибира безопасно и да бъде достъпна за употреба.
 3.11.4.2. Режими на работа
 3.11.4.2.1. Изнасянето и прибирането на рампата може да се извършва или ръчно, или чрез механизирано задвижване.
 3.11.4.3. Допълнителни технически изисквания към рампите с механизирано задвижване
 3.11.4.3.1. Изнасянето и прибирането на рампата трябва да бъде указвано от мигащи жълти светлини и звуков сигнал.
 3.11.4.3.2. За изнасяне и прибиране на рампата, което може да създаде риск от нараняване, трябва да бъде(ат) предвидено(и) предпазно(и) устройство(а).
 3.11.4.3.3. Тези предпазни устройства следва да спират движенето на рампата, когато тя е подложена на средна противодействаща сила, непревишаваща 150 N. Максималната сила може да бъде по-висока от 150 N за кратко време, при условие че тя не превишава 300 N. Противодействащата сила може да бъде измерена по всякакъв метод по усмотрение на компетентния орган. Насоки за измерване на противодействащата сила са дадени в приложение 6 към настоящото правило.
 3.11.4.3.4. Хоризонталното движение на рампата се преустановява, когато е натоварена с товар от 15 kg.
 3.11.4.4. Действие на рампите с механизирано задвижване
 3.11.4.4.1. Рампата може да бъде управлявана от водача, когато е в седящо положение, ако водачът има подходяща видимост към рампата, която е достатъчна да контролира нейното изнасяне и ползване, така че да гарантира безопасността на пътниците. Това изискване може да се изпълни чрез подходящо(и) устройство(а) за непряко виждане.
 3.11.4.4.2. Във всички останали случаи органите за управление трябва да са в близост до рампата. Те трябва да могат да се задействат или изключват само от водача и от неговото седящо положение.
 3.11.4.5. Функциониране на ръчно привеждана в движение рампа
 3.11.4.5.1. Рампата трябва да е проектирана така, че за нейното задействане да не


text:
се налага прилагането на прекомерно големи усилия.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 9
 (Запазено)
 ПРИЛОЖЕНИЕ 10
 Одобрение на типа на отделни технически възли и одобрение на типа на превозно средство, оборудвано с каросерия, която вече е одобрена като отделен технически възел
 1. ОДОБРЕНИЕ НА ТИПА НА ОТДЕЛЕН ТЕХНИЧЕСКИ ВЪЗЕЛ
 1.1.
 С оглед издаване на типово одобрение за отделен технически възел по настоящото правило за каросерията на превозно средство, производителят трябва да докаже, по усмотрението на органа за одобрение, изпълнението на условията, обявени от него. Останалите условия от настоящото правило трябва да са изпълнени и доказани в съответствие с точка 2.
 1.2.
 Одобрение може да бъде издадено при условията, на които следва да отговаря окомплектованото превозно средство (като например характеристиките на подходящо шаси, ограничения за използването или монтажа), като тези ограничения се вписват в сертификата за одобрение.
 1.3.
 Всички такива условия трябва да се съобщават в подходяща форма на купувача на каросерията за превозно средство или на изграждащия превозното средство на следващ етап.
 2. ОДОБРЕНИЕ НА ТИПА НА ПРЕВОЗНО СРЕДСТВО, ОБОРУДВАНО С КАРОСЕРИЯ, КОЯТО ВЕЧЕ Е ОДОБРЕНА КАТО ОТДЕЛЕН ТЕХНИЧЕСКИ ВЪЗЕЛ
 2.1.
 С оглед издаване на типово одобрение по настоящото правило за превозно средство, оборудвано с каросерия, която вече е била одобрена като отделен технически възел, производителят следва да докаже, по усмотрение на органа за одобрение, съответствие с изискванията по настоящото правило, които не са все още изпълнени и доказани съгласно точка 1, като вземе предвид всички предходни одобрения на типа като неокомплектовано превозно средство.
 2.2.
 Всички изисквания, установени съгласно точка 1.2, следва да бъдат изпълнени.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 11
 МАСИ И РАЗМЕРИ
 1. Настоящото приложение се прилага за масата и размерите на превозни средства от категории М2 и М3, доколкото те са необходими при одобрението на превозно средство по отношение на неговата обща конструкция.
 2. ОПРЕДЕЛЕНИЯ
 По смисъла на настоящото приложение:
 2.1.
 „Група оси“ означава оси, които са част от талига. Група от две оси се нарича тандем и група от три оси — триосна талига. Условно единичната ос се счита като група от една ос.
 2.2.
 „Размери на превозни средства“ означава размерите на превозното средство, въз основа на неговата конструкция, както са обявени от производителя.
 2.2.1.
 „Дължина на превозно средство“ е размер, който се измерва съгласно стандарт ISO 612-1978, термин No 6.1.
 В допълнение към разпоредбите на този стандарт, когато се измерва дължината на превозно средство, не следва да се вземат предвид следните устройства:
 а)
 стъклочистачка и устройство за измиване;
 б)
 предни или задни табели с регистрационни номера;
 в)
 митнически пломби и техните защити;
 г)
 устройства за закрепване на брезент и техните защити;
 д)
 оборудване за осветяване;
 е)
 огледала и други устройства за непряка видимост;
 ж)
 помощни средства за наблюдение;
 з)
 смукателни тръби за въздух;
 и)
 задни габаритни светлини и разглобяеми конструкции;
 й)
 стъпала за достъп и дръжки;
 к)
 гумени уплътнения и подобно оборудване;
 л)
 подемни платформи, рампи за достъп и подобно оборудване в работно състояние, не надвишаващи 300 mm, при условие, че не се увеличава товароподемността на превозното средство;
 м)
 прикачни устройства за моторни превозни средства,
 н)
 подвижни пръти на токосниматели на превозни средства


text:
с електрозадвижване;
 о)
 външни слънчеви козирки.
 2.2.2.
 „Широчина на превозно средство“ е размер, който се измерва съгласно стандарт ISO 612-1978, термин No 6.2.
 В допълнение на разпоредбите на този стандарт, когато се измерва широчината на превозно средство, следва не се вземат предвид следните устройства:
 а)
 митнически пломби и техните защити;
 б)
 устройства за закрепване на брезент техните защити;
 в)
 индикаторни лампи за повреждане на гума;
 г)
 стърчащи гъвкави части срещу пръски;
 д)
 оборудване за осветяване;
 е)
 рампи за достъп в работно състояние, подемни платформи и подобно оборудване в работно състояние, при условие, че не надвишават 10 mm странично на превозното средство и ъглите на рампите, гледащи напред или назад, са закръглени с радиус не по-малък от 5 mm; ръбовете следва да бъдат закръглени с радиус не по-малък от 2,5 mm;
 ж)
 огледала и други устройства за непряка видимост;
 з)
 индикатори за налягане в гумите;
 и)
 прибиращи се стъпала;
 й)
 извитата част от стените на гумата непосредствено над точката на допир със земната повърхност;
 к)
 помощни средства за наблюдение;
 л)
 прибиращи се странични направляващи устройства за автобуси и автобуси за дълги разстояния, предвидени за използване в направляващите системи на автобус, ако не са прибрани;
 м)
 устройства за осветяване на обслужващите врати.
 2.2.3.
 „Височина на превозно средство“ е размер, който се измерва съгласно стандарт ISO 612-1978, термин No 6.3.
 В допълнение към разпоредбите на този стандарт, когато се измерва височината на превозно средство, следва да не се вземат предвид следните устройства:
 а)
 антени;
 б)
 пантографи на пръти на токосниматели в тяхното вдигнато положение.
 За превозни средства с устройство за повдигане на ос следва да се вземе предвид ефектът от това устройство.
 2.3.
 „Технически допустима максимална маса на ос (m)“ е масата, съответстваща на максималното допустимо статично вертикално натоварване, упражнявано от оста върху повърхността на пътя, въз основа на конструкцията на превозното средство и на оста и както е обявено от производителя на превозното средство.
 2.4.
 „Технически допустима максимална маса на група оси (μ)“ е масата, съответстваща на максималното допустимо статично вертикално натоварване, упражнявано от група оси върху повърхността на пътя, въз основа както на конструкцията на превозното средство, така и на групата оси и както е обявено от производителя на превозното средство.
 2.5.
 „Теглена маса“ е общото натоварване упражнявано върху повърхността на пътя от ос(и) на тегленото(ите) моторно(и) превозно(и) средство(а).
 2.6.
 „Технически допустима максимална теглена маса (TM)“ е максималната теглена маса, обявена от производителя.
 2.7.
 „Технически допустима максимална маса при точката на свързване на превозно средство“ е масата, съответстваща на максимално допустимото статично вертикално натоварване при точката на свързване, въз основа на конструкцията на превозното средство и/или прикачното устройство и както е обявена от производителя. По дефиниция тази маса не включва масата на прикачното устройство на превозното средство.
 2.8.
 „Технически допустима максимална маса с товар от комбинацията (MC)“ е общата маса от комбинацията на превозно средство и ремарке(та), както е обявена от производителя.
 2.9.
 „Устройство за повдигане на ос“ е устройство, постоянно вградено в превозното средство с цел намаляване или увеличаване на натоварването на ос(и), съгласно условията за натоварване на превозното средство:


text:
а)
 или посредством повдигането на колелата от земната повърхност/свалянето им до земната повърхност;
 б)
 или без повдигане на колелата от земната повърхност (например при системи с въздушно окачване или други системи);
 за да се намали износването на гумите, когато превозното средство не е напълно натоварено и/или да успее по-лесно да тръгне (потегли) върху хлъзгав терен за превозни средства или комбинация от превозни средства, посредством увеличаване натоварването на задвижващата ос.
 3. ИЗИСКВАНИЯ
 3.1. Измервания на масата на превозното средство в състояние на пътуване и нейното разпределение между осите
 Масата на превозното средство в състояние на пътуване и нейното разпределение между осите се измерват на представеното(ите) превозно(и) средство(а) в съответствие с точка 3.4 от настоящото правило, поставено(и) в неподвижно положение с колелата насочени право напред. Ако измерените маси се различават с не повече от 3 % от масата, обявена от производителя за съответната техническа конфигурация на типа, или с не повече от 5 %, ако превозното средство е от категория М2 е не превишава 3 500 kg, масите в работно състояние и тяхното разпределение между осите, както е обявено от производителя, се използват за целта на изискванията по-долу. В противен случай следва да се използват измерените маси и техническата служба тогава може, при необходимост, да проведе допълнителни измервания върху превозно(и) средство(а), различно(и) от представените в съответствие с точка 3.4 от настоящото правило.
 3.2. Изчисления за разпределението на масата
 3.2.1. Изчислителна методика
 3.2.1.1.
 За целите на изчисленията за разпределение на масата, установени от тук нататък, производителят следва да предостави на техническата служба, натоварена с изпитванията, информация (в таблична или друга подходяща форма), необходима да се определи за всяка техническа конфигурация, в рамките на типа превозно средство, съответната технически допустима максимална маса в натоварено състояние на превозното средство, технически допустимите максимални маси върху осите или групите от оси, технически допустимата максимална теглена маса и технически допустимата максимална маса с товар на комбинацията.
 3.2.1.2.
 Провеждат се съответни изчисления, за да се гарантира, че са изпълнени следните изисквания за всяка техническа конфигурация в рамките на типа. За тази цел изчисленията могат да бъдат ограничени до най-лошите случаи.
 3.2.1.3.
 В следните изисквания обозначенията M, mi, μj TM, и MC съответно означават следните параметри, за които следва да се изпълнят изискванията от точка 3.2:
 M
 =
 технически допустимата максимална маса в натоварено състояние на превозното средство;
 mi
 =
 технически допустимата максимална маса върху оста, обозначена с „i“, където „i“ се мени от 1 до общия брой оси на превозното средство;
 μј
 =
 технически допустимата максимална маса на самостоятелната ос или групата от оси, обозначена с „j“, където „j“ се мени от 1 до общия брой самостоятелни оси и група от оси;
 TM
 =
 технически допустимата максимална теглена маса; и
 MC
 =
 технически допустимата максимална маса в натоварено състояние на комбинацията.
 3.2.1.4.
 При самостоятелна ос, обозначена с „i“, като една ос и „j“, като група от оси, mi = μj по дефиниция.
 3.2.1.5.
 При превозни средства, снабдени с подходящи за натоварване оси, изчисленията, изисквани от точка 3.2.1.2 трябва да се извършат при окачване на осите, натоварено като при нормална


text:
работна конфигурация. В случай на превозни средства със сменяеми оси, изчисленията, изисквани по точка 3.2.1.2, трябва да се извършат при свалени оси.
 3.2.1.6.
 За групи от оси производителят следва да покаже законите на разпределяне между осите на общата маса, приложена върху групата (например, като посочи формулата на разпределение или като покаже графики за разпределението).
 3.2.2. Ограничения на товари
 3.2.2.1.
 Сумата от масите mi не трябва да бъде по-малка от масата M.
 3.2.2.2.
 За всяка група оси, обозначена с „j“, сумата от масите mi върху нейните оси не трябва да бъде по-малка от масата μj. Освен това всяка от масите mi не трябва да е по-малка от тази част от μj, приложена върху оста „i“, както е определено от законите за разпределяне на масата за тази група оси.
 3.2.2.3.
 Сумата от масите μj не трябва да бъде по-малка от масата M.
 3.2.2.4.
 MC не следва да надвишава M + TM.
 3.2.3. Условия за натоварване
 3.2.3.1.
 Масата на превозното средство в състояние на пътуване, плюс масата Q, умножена по броя на седналите и правостоящи пътници, плюс масите WP, B и BX, както е посочено в точка 3.2.3.2.1, плюс технически допустимата максимална маса в точката на свързване, ако е поставено прикачно устройство от производителя, не следва да надвишава масата M.
 3.2.3.2.
 Когато превозното средство в работно състояние е натоварено, както е посочено в точка 3.2.3.2.1, масата, съответстваща на натоварването на всяка ос, не трябва да надвишава масата mi на всяка ос и масата, съответстваща на натоварването на всяка самостоятелна група ос или група от оси, не следва да надвишава масата μj за тази група от оси. Освен това масата, съответстваща на натоварването на задвижващата ос, или сумата от масите, съответстваща на натоварванията на задвижващите оси, следва да бъде най-малко 25 % от M.
 3.2.3.2.1.
 Превозното средство в работно състояние е натоварено с: маса, съответстваща на броя P седящи пътници с маса Q; маса, съответстваща на броя SP правостоящи пътници с маса Q, равномерно разпределена по площта на разположение за правостоящи пътници S1; при необходимост — маса WP, равномерно разпределена върху всеки участък за инвалидна количка; маса, равна на B (kg), равномерно разпределена в отделението за багаж; маса, равна на BX (kg), равномерно разпределена върху покрива, оборудван да пренася багаж, където:
 P е броят на седящите пътници.
 S1 е площта за правостоящи пътници. При превозни средства от клас III или B, S1 = 0.
 SP, обявена от производителя, не следва да надхвърля стойността S1/SSp където SSp е обичайното пространство, предвидено за един правостоящ пътник, посочено в таблицата по-долу.
 WP (kg), е броят на пространствата за инвалидни колички, умножен по 250 kg, отговарящи на масата на инвалидната количка и ползвателя.
 B (kg), обявена от производителя, следва да има числена стойност не по-малка от 100 × V. Това следва да включва отделенията за багаж или полици, които могат да бъдат прикрепени отвън на превозното средство.
 V е общият обем на отделенията за багаж в М3. Когато се одобрява превозно средство от клас I или A, обемът на отделенията за багаж, достъпни само отвън на превозното средство


text:
се пренебрегват.
 BX, е обявена от производителя, следва да има цифрова стойност не по-малка от 75 kg/М2.
 Превозни средства на два етажа не се оборудват за пренасяне на багаж на покрива и следователно BX за превозни средства на два етажа е равен на нула.
 Q и SSp имат стойностите, дадени в следната таблица:
 Клас на превозно средство
 Q (kg) Маса на един пътник
 SSp (m2/пътник)
 обичайно пространство за един правостоящ пътник
 Класове I и A
 68
 0,125
 Клас II
 71 (1)
 0,15
 Класове III и B
 71 (1)
 няма
 3.2.3.2.2.
 При моторно превозно средство оборудвано за променлив капацитет за сядане, площта на разположение за правостоящи пътници (S1) и/или оборудвана да пренася инвалидни колички, изискванията от точка 3.2.3.1 и точка 3.2.3.2 се определят за всяко от следните условия, ако е целесъобразно:
 3.2.3.2.2.1.
 С всички възможни седалки заети, последвано от останалата зона за правостоящи пътници (до границата на капацитета за правостоящи, обявена от производителя, ако се достига, с изключение на участъците, определени изключително за ползване от ползватели на инвалидни колички) и, ако остане пространство, всяко заето пространство за инвалидни колички;
 3.2.3.2.2.2.
 С всички възможни зони за правостоящи заети (до границата на капацитета за правостоящи, обявена от производителя, с изключение на участъците, определени изключително за ползване от ползватели на инвалидни колички), последвано от останалите седалки на разположение за седнали пътници и, ако остане пространство, всяко заето пространство за инвалидни колички;
 3.2.3.2.2.3.
 С всички възможни пространства за инвалидни колички заети, последвано от останалата зона за правостоящи пътници (до границата на капацитета за правостоящи, обявена от производителя, ако се достига) и, тогава останалите налични седалки за използване, заети.
 3.2.3.3.
 Когато моторно превозно средство е в работно или натоварено състояние, както е посочено в точка 3.2.3.2.1, масата, съответстваща на натоварване на предната ос или група от оси, не трябва да бъде по-малка от процента от масата на моторното превозно средство в работно състояние или от технически позволената максимална маса в натоварено състояние „M“, даден в следната таблица:
 Класове I и A
 Клас II
 Класове III и B
 Монолитно
 Съчленено
 Монолитно
 Съчленено
 Монолитно
 Съчленено
 20
 20
 25 (2)
 20
 25 (2)
 20
 3.2.3.4.
 Когато превозното средство следва да се одобрява за повече от един клас, точки 3.2.3.1 и 3.2.3.2 се прилагат към всеки клас.
 3.3. Обозначаване на превозни средства
 3.3.1. Превозното средство трябва да бъде ясно обозначено от вътрешната страна, така че да е видимо от водача в неговото седящо положение:
 3.3.1.1.
 С букви или графични знаци не по-малки от 10 mm на височина и цифри, не по-малки от 12 mm на височина:
 3.3.1.1.1.
 Максималният брой на седящите места, за които превозното средство е проектирано;
 3.3.1.1.2.
 Максималният брой на правостоящите места, ако има такива, за които превозното средство е проектирано;
 3.3.1.1.3.
 Максималният брой на инвалидните колички, които превозното средство е проектирано да вози, ако има такива;
 3.3.1.2.
 С букви или графични знаци не по-малки от 10 mm на височина и цифри, не по-малки от 12 mm на височина, с:
 3.3.1.2.1.
 Масата на багажа, която може да бъде носена, когато превозното средство е напълно натоварено в съответствие с


text:
точка 3.2.3.
 3.3.1.2.2.
 Според целесъобразността, това трябва да включва масата на багажа:
 3.3.1.2.2.1.
 В багажни отделения (маса B, точка 3.2.3.2.1);
 3.3.1.2.2.2.
 на покрива, ако е оборудван да носи багаж (маса BX, точка 3.2.3.2.1).
 3.3.2. В близост до горните обозначения трябва да се предвиди пространство, което позволява превозното средство да се обозначи с букви или графични знаци не по-малки от 10 mm на височина и цифри, не по-малки от 12 mm на височина, с масата на багаж B и BX, която може да бъде носена, когато превозното средство е натоварено с максималния брой пътници и екипаж и превозното средство не надвишава максималната маса на натоварване, или максималната маса на никоя ос или група оси, при която превозното средство може бъде пуснато в експлоатация в страна по Спогодбата, в която то трябва да бъде регистрирано. Страните по Спогодбата, които изискват обозначението на тази маса трябва, по споразумение с производителя, да определят масата на багажа да бъде обозначавана и да предприемат нужните мерки, за да гарантират, че превозните средства са обозначени по този начин преди тяхното регистриране.
 3.4. Маневреност
 3.4.1. Всяко превозно средство трябва да може да маневрира на всяка страна за пълна кръгова траектория от 360° вътре в зона, определена от две концентрични окръжности, външната с радиус 12,50 m, а вътрешната с радиус 5,30 m, без никоя от най-външните точки на превозното средство (с изключение на стърчащи части, изключени при измерване широчината на моторното превозно средство), да стърчи извън окръжностите. За превозни средства с устройства за повдигане на ос това изискване се прилага също при прибираща(и) се ос(и) в повдигнато положение или годна(и) за натоварване ос(и) в ненатоварено състояние.
 3.4.1.1.
 Изискванията на точка 3.4.1 трябва да се проверяват с най-външната предна точка на превозното средство, направлявана по контура на външната окръжност (вж. фигура A).
 3.4.2. При неподвижно превозно средство, вертикалната равнина, която е допирателна към страната на превозното средство и гледа в посока навън от окръжността, трябва да се образува чрез линия на земната повърхност. В случай на съчленено превозно средство — двете твърди секции трябва да се изравнят с равнината. Когато превозното средство се придвижи от правата линия и навлиза в кръговата зона, описана в точка 3.4.1, никоя част от него не бива да се движи извън тази вертикална равнина на повече от 0,60 m (вж. фигури Б и В).
 Фигура A
 Фигура Б
 Фигура В
 3.4.3. Изискванията на точки 3.4.1 и 3.4.2 може да бъдат проверени също по искане на производителя с подходящото, равностойно изчисление или геометрична демонстрация.
 3.4.4. В случай на неокомплектовани превозни средства, производителят обявява максимално допустимите размери, за които превозното средство трябва да бъде проверено за изискванията на точки 3.4.1 и 3.4.2.
 (1) Включително 3 kg за ръчен багаж.
 (2) Тази стойност е намалена до 20% за превозни средства с 3 оси от класове II и III, които имат две задвижвани оси.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 12
 Допълнителни предписания за безопасност за тролейбуси
 1. ОПРЕДЕЛЕНИЯ И РАБОТНИ ПАРАМЕТРИ
 За целите на настоящото приложение:
 1.1. „Напрежение на мрежата“ означава напрежението, което се подава на превозното средство от външен електрозахранващ източник.
 Тролейбусите


text:
следва да бъдат проектирани така, че да работят с номинално напрежение:
 а)
 600 V (работен обхват от 400 до 720 V); или
 б)
 750 V (работен обхват от 500 до 900 V).
 1.2. Електрическите вериги на тролейбусите се класифицират като:
 1.2.1.
 „вериги с високо напрежение“ означава вериги, които се захранват с електроенергия при напрежението на мрежата;
 1.2.2.
 „вериги с ниско напрежение“ означава вериги, които се захранват с електроенергия при номинално напрежение от 12 V, 24 V или 42 V;
 1.2.3.
 „трифазни вериги“ означава вериги, които се захранват с трифазно напрежение, което не превишава 400 V~.
 1.3. Нормални климатични условия
 Тролейбусите трябва да бъдат проектирани така, че да работят надеждно при следните условия на околната среда:
 1.3.1.
 температурен интервал от минус – 40 °С до плюс 40 °С;
 1.3.2.
 относителна влажност от 98 процента при температура до 25 °С;
 1.3.3.
 интервал за атмосферното налягане от 866 kPa до 1 066 kPa;
 1.3.4.
 интервал за надморската височина до максимум 1 000 m над морското равнище.
 1.4. „Самозагасващ материал“ означава материал, който не продължава да гори, след като източникът на възпламеняване бъде отстранен.
 2. ТОКОПРИЕМАНЕ
 2.1.
 Електроенергията трябва да бъде получена от контактните проводници посредством един или повече токоприемници, които обичайно се състоят от два контактни пръта. (Един контактен прът или пантограф може да се използва в случаи с направляване.) Контактният прът се състои от стойка за монтаж на покрива (основа на ролков токоприемник), прът, електрически токоприемник (плъзгач на тролей) и заменяема контактна вложка. Контактните пръти трябва да бъдат монтирани така, че да могат да се въртят както в хоризонтална, така и във вертикална посока.
 2.2.
 Прътите трябва да бъдат направени от изолационен материал или метал, покрит с изолационен материал, и трябва да бъдат устойчиви на механични удари.
 2.3.
 Токоприемниците трябва да бъдат проектирани така, че да поддържат подходящ принудителен контакт с контактните проводници, когато проводниците са разположени на височина между 4 и 6 метра над земната повърхност, а по отношение на контактните пръти да позволяват надлъжната ос на тролейбуса да се отклонява най-малко 4,0 метра във всяка от двете посоки спрямо осевата линия на контактните проводници.
 2.4.
 Ако токоприемникът случайно се отдели от контактния проводник (откачване), горният край на токоприемника (токоприемниците) не трябва да се издига на повече от 7,2 метра над пътя или максимум 1 метър над контактните проводници в момента на откачването, не по-ниско от 0,5 метра над покрива на тролейбуса.
 2.5.
 Всеки контактен прът трябва да бъде оборудван с устройство, което прибира контактния прът автоматично, ако прътът се откачи.
 2.6.
 Плъзгачът на тролея, ако бъде изместен от своето нормално място на пръта, трябва да остава прикрепен към пръта и не трябва да пада.
 2.7.
 Изолационното съпротивление между електрическия токоприемник и стойката за монтаж на покрива/основата трябва да бъде поне 10 МΩ.
 2.8.
 Токоприемниците може да бъдат снабдени с дистанционно управление от кабината на водача, най-малко за прибирането.
 2.9.
 Трябва да бъде предвидено водачът да може да подменя, ако е необходимо, контактните вложки, докато превозното средство е в експлоатация на пътя.
 3. ТЯГОВО И ПОМОЩНО ОБОРУДВАНЕ
 3.1.
 Електрическите компоненти, инсталирани


text:
на тролейбусите, трябва да бъдат предпазени срещу пренапрежения и токове на късо съединение. За предпочитане е защитата да бъде осигурена чрез изключватели, които се регулират автоматично, дистанционно или ръчно.
 3.2.
 Електрическите компоненти трябва да бъдат защитени срещу искрене или атмосферни пренапрежения.
 3.3.
 Изключвателите трябва да осигуряват прекъсване на определени повредени вериги.
 3.4.
 Ако в някоя верига има еднополюсен изключвател, той трябва да бъде инсталиран на положителния проводник на веригата.
 3.5.
 Всички електрически вериги и разклонения на вериги трябва да бъдат с два проводника. Каросерията на тролейбуса може да се използва като обратен проводник (маса) само за вериги с ниско напрежение.
 3.6.
 Отделенията, капаците и гнездата за акумулаторни батерии трябва да бъдат направени от негорими или самозагасващи материали.
 3.7.
 Електрическите компоненти, които се захранват с електроенергия при напрежението на контактната мрежа, трябва да бъдат допълнително изолирани от превозното средство.
 3.8.
 Електрическите компоненти, с изключение на тяговите съпротивления, трябва да бъдат защитени срещу проникване на влага и прах в корпуса и върху изолационните и тоководещите части.
 3.9.
 В рамките на нормалните климатични условия, при сух и чист тролейбус, изолационното съпротивление на електрическите вериги, когато всички въртящи машини и апаратурата са включени, не трябва да бъде по-малко от:
 3.9.1.
 каросерия към вериги с високо напрежение
 5 MΩ
 3.9.2.
 вериги с високо напрежение към вериги с ниско напрежение
 5 MΩ
 3.9.3.
 каросерия към положителен полюс на вериги с ниско напрежение
 1 MΩ
 3.10.
 Проводници и апаратура:
 3.10.1.
 За вериги с високо напрежение трябва да се използват само многожилни проводници. Всички проводници за постоянен ток с високо напрежение трябва да са с изолация за 3 000 V постоянно или променливо напрежение.
 3.10.2.
 Инсталираните проводници не трябва да бъдат подложени на механични напрежения.
 3.10.3.
 Изолацията на проводниците не трябва да разпространява горенето.
 3.10.4.
 Проводници с различно напрежение трябва да се монтират отделно.
 3.10.5.
 Тръбите за проводниците трябва да бъдат направени от негорим материал.
 3.10.6.
 [запазено]
 3.10.7.
 Проводниците, разположени под пода на тролейбуса, трябва да бъдат положени в тръба, която ги предпазва от попадане и разпространение на вода и прах.
 3.10.8.
 Закрепването и разположението на проводниците и кабелите трябва да бъде предвидено така, че да бъдат предотвратени щети от износване (протриване) на изолацията. На местата, където проводниците проникват в метална конструкция, трябва да бъдат поставени уплътнителни пръстени от еластомерен материал. Радиусът на огъване на тръбите, в които са положени проводниците, трябва да бъде поне пет пъти по-голям от външния диаметър на тръбата.
 3.10.9.
 Разполагането на проводници в близост до прекъсвачи трябва да бъде проектирано така, че да се предотврати искрене по проводниците.
 3.10.10.
 Трябва да бъдат взети предпазни мерки, за да се избегнат повреди по проводниците от нагрети съпротивления и други електрически компоненти. В критичните зони трябва да се използват термоустойчиви проводници.
 3.10.11.
 Държачите, съединителите на проводниците и други монтажни устройства трябва да бъдат направени от негорими или самозагасващи материали. Електрическите компоненти на самозагасващите материали трябва да се инсталират само извън пътническото отделение.
 3.10.12.
 Всички електрически вериги трябва да преминат през изпитване на пренапрежение. Изпитвателното напрежение трябва да бъде променливо с честота 50 Hz и приблизително синусоидална


text:
форма. Продължителността на прилагането на изпитвателното напрежение трябва да бъде 1 минута.
 3.10.12.1.
 Изпитвателното напрежение Utest за електрическото оборудване и за проводниците за веригите с високо напрежение трябва да бъде:
 Utest = 2,5 U + 2 000 V~,
 където U е номиналното напрежение на контактната мрежа.
 3.10.12.2.
 Изпитвателното напрежение за веригите с ниско напрежение трябва да бъде Utest = 750 V~.
 3.11.
 Електрическите машини, апаратура, устройства и проводници трябва да издържат на механични натоварвания, прилагани в точките на монтиране, както следва:
 3.11.1.
 вибрация с форма на синусоида с честота 0,5—55 Hz и максимална амплитуда 10 m/s2, включително на резонанс, ако е предизвикан;
 3.11.2.
 отделни вертикални удари с максимално ударно ускорение 30 m/s2 и продължителност 2—20 ms.
 4. ЕЛЕКТРИЧЕСКА БЕЗОПАСНОСТ НА ПЪТНИЦИТЕ И ЕКИПАЖА
 4.1.
 При нормалните климатични условия, при сух и чист тролейбус, който е свързан както с положителния, така и с отрицателния полюс на електрозахранването посредством токоприемниците, токът на утечка от каросерията към земя не трябва да бъде с по-голям от 0,2 mA.
 4.2.
 Тролейбусът трябва да бъде оборудван с бордово устройство за постоянно следене на тока на утечка или напрежението между шасито и повърхността на пътя. Устройството трябва да изключва веригите с високо напрежение от контактната система, ако токът на утечка превиши 3 mA при напрежение на мрежата 600 V DC, или напрежението на утечката превиши 40 V.
 4.3.
 Преградите и перилата на вратите трябва да бъдат направени от изолационен материал или да бъдат покрити с изолация, устойчива на механично износване, или да бъдат изолирани от каросерията на тролейбуса. Изолационното съпротивление трябва да бъде най-малко 1,0 MΩ при контактна площ от 100 ± 5 cm2.
 4.4.
 Първите стъпала трябва да бъдат направени от изолационен материал или да бъдат покрити с изолация, устойчива на механично износване. Изолационното съпротивление трябва да бъде най-малко 1,0 MΩ при контактна площ от 300 ± 5 cm2.
 4.5.
 Панелите на вратите трябва да бъдат направени от изолационен материал или да бъдат изолирани от каросерията на тролейбуса. Изолационното съпротивление трябва да бъде най-малко 1,0 MΩ при контактна площ на панела от 300 ± 5 cm2.
 4.6.
 Външните панели на каросерията, разположени до отворите за вратите, трябва да бъдат покрити с изолационен материал. Изолираната зона трябва да се простира на ширина от най-малко 50 cm от всяка страна на отворите на вратите и на височина — най-малко 200 cm от пътното платно. Изолационното съпротивление спрямо каросерията на тролейбуса не трябва да е по-малко от 1,0 MΩ при контактна площ от 200 ± 5 cm2.
 4.7.
 Ако тролейбусът е оборудван с двойно изолирани преобразуватели, прилагането на точки 4.3—4.6 не е необходимо.
 5. КАБИНАТА НА ВОДАЧА
 5.1.
 В кабината на водача не трябва да има никакво оборудване за високо напрежение, което да е достъпно за водача.
 5.2.
 Арматурното табло трябва да включва минимум:
 5.2.1.
 индикатор за напрежението в контактната система;
 5.2.2.
 индикатор за нулево напрежение в контактната система;
 5.2.3.
 индикатор за състоянието на главния автоматичен изключвател за напрежението на контактната мрежа;
 5.2.4.
 индикатор за зареждане/разреждане на акумулаторните батерии;
 5.2.5.
 индикатор за напрежение върху каросерията или ток на утечка,


text:
 Важна правна забележка
 |
 21987A0410(04)
 Официален вестник n° L 098 , 10/04/1987 стр. 0011 - 0011 специално финландско издание: глава 4 том 2 стр. 0183 специално шведско издание: глава 4 том 2 стр. 0183 специално чешко издание глава 11 том 16 стр. 4 - 4 специално испанско издание глава 11 том 16 стр. 4 - 4 специално унгарско издание глава 11 том 16 стр. 4 - 4 специално литвийско издание глава 11 том 16 стр. 4 - 4 LV.ES глава 11 том 16 стр. 4 - 4 MT.ES глава 11 том 16 стр. 4 - 4 PL.ES глава 11 том 16 стр. 4 - 4 SK.ES глава 11 том 16 стр. 4 - 4 специално словенско издание глава 11 том 16 стр. 4 - 4
 19870410Споразумениепод формата на размяна на писма относно временното прилагане на Споразумението между Европейската икономическа общност и правителството на Народна република Мозамбик относно риболова в открито море край бреговете на Мозамбик, парафирано в Брюксел на 11 декември 1986 година за периода, който започва на 1 януари 1987 годинаА. Писмо на правителството на Народна република МозамбикУважаеми Господине,Въз основа на Споразумението между Европейската икономическа общност и правителството на Народна република Мозамбик относно риболова в открито море край бреговете на Мозамбик, парафирано в Брюксел на 11 декември 1986 г., имам честта да Ви уведомя, че правителството на Народна република Мозамбик е готово да прилага временно това споразумение, считано от 1 януари 1987 г., в очакване на неговото влизане в сила съгласно разпоредбите на член 16 от него, при условие че Европейската икономическа общност е готова да направи същото.В този случай се приема, че изплащането на първия транш, равен на една трета от определената в споразумението финансова компенсация, трябва да бъде осъществено най-късно до 31 март 1987 г.Ще Ви бъда благодарен да потвърдите съгласието на Европейската икономическа общност относно това временно прилагане.Моля приемете, уважаеми Господине, моите най-високи почитания.За правителството на Народна република МозамбикБ. Писмо на Европейската икономическа общностУважаеми Господине,Имам честта да потвърдя получаването на Вашето писмо с днешна дата със следното съдържание:"Въз основа на Споразумението между Европейската икономическа общност и правителството на Народна република Мозамбик относно риболова в открито море край бреговете на Мозамбик, парафирано в Брюксел на 11 декември 1986 г., имам честта да Ви уведомя, че правителството на Народна република Мозамбик е готово да прилага временно това споразумение, считано от 1 януари 1987 г., в очакване на неговото влизане в сила съгласно разпоредбите на член 16 от него, при условие че Европейската икономическа общност е готова да направи същото.В този случай се приема, че изплащането на първия транш, равен на една трета от определената в споразумението финансовата компенсация, трябва да бъде осъществено най-късно до 31 март 1987 г.Ще Ви бъда благодарен да потвърдите съгласието на Европейската икономическа общност относно това временно прилагане."Имам честта да Ви потвърдя, че Европейската икономическа общност дава своето съгласие за такова временно прилагане.Моля приемете, уважаеми Господине, моите най-високи почитания.От името на Съвета на Европейските общности--------------------------------------------------


text:
 22.6.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 161/26
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 249/2015
 от 30 октомври 2015 година
 за изменение на приложение II (Технически правила, стандарти, изпитвания и сертифициране) към Споразумението за ЕИП [2017/1038]
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство („Споразумението за ЕИП“), и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Регламент (ЕС) 2015/7 на Комисията от 6 януари 2015 г. за разрешаване на здравна претенция за храни, различна от претенциите, които се отнасят до намаляване на риска от заболяване и до развитието и здравето на децата, и за изменение на Регламент (ЕС) No 432/2012 (1) следва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.
 (2)
 Регламент (ЕС) 2015/8 на Комисията от 6 януари 2015 г. относно отказ за разрешаване на някои здравни претенции за храните, различни от претенциите, които се отнасят до намаляване на риска от заболяване и до развитието и здравето на децата (2), следва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.
 (3)
 Настоящото решение се отнася до законодателство относно хранителните продукти. Законодателството относно хранителните продукти не се прилага по отношение на Лихтенщайн дотогава, докато прилагането на Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно търговията със селскостопански продукти включва Лихтенщайн, както е посочено в уводната част на глава XII от приложение II към Споразумението за ЕИП. Следователно настоящото решение не се прилага по отношение на Лихтенщайн.
 (4)
 Поради това приложение II към Споразумението за ЕИП следва да бъде съответно изменено,
 ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
 Член 1
 Глава XII от приложение II към Споразумението за ЕИП се изменя, както следва:
 1.
 В точка 54щщщщщп (Регламент (ЕС) No 432/2012 на Комисията) се добавя следното тире:
 „—
 32015 R 0007: Регламент (ЕС) No 2015/7 на Комисията от 6 януари 2015 г. (ОВ L 3, 7.1.2015 г., стр. 3).“
 2.
 След точка 99 (Регламент (ЕС) 2015/539 на Комисията) се вмъкват следните точки:
 „100.
 32015 R 0007: Регламент (ЕС) 2015/7 на Комисията от 6 януари 2015 г. за разрешаване на здравна претенция за храни, различна от претенциите, които се отнасят до намаляване на риска от заболяване и до развитието и здравето на децата, и за изменение на Регламент (ЕС) No 432/2012 (ОВ L 3, 7.1.2015 г., стр. 3),
 101.
 32015 R 0008: Регламент (ЕС) 2015/8 на Комисията от 6 януари 2015 г. относно отказ за разрешаване на някои здравни претенции за храните, различни от претенциите, които се отнасят до намаляване на риска от заболяване и до развитието и здравето на децата (ОВ L 3, 7.1.2015 г., стр. 6).“
 Член 2
 Текстовете на регламенти (ЕС) 2015/7 и (ЕС) 2015/8 на исландски и норвежки език, които ще бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила на 1 ноември 2015 г., при условие че са внесени всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението за ЕИП (*1).
 Член 4
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.


text:
 20.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 189/46
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 29/2016
 от 5 февруари 2016 г.
 за изменение на приложение XVI (Обществени поръчки) към Споразумението за ЕИП [2017/1312]
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство („Споразумението за ЕИП“), и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Регламент (ЕС) 2015/2340 на Комисията от 15 декември 2015 г. за изменение на Директива 2009/81/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на прилаганите прагове за процедурите за възлагане на поръчки (1) трябва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.
 (2)
 Регламент (ЕС) 2015/2341 на Комисията от 15 декември 2015 г. за изменение на Директива 2004/17/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на прилаганите прагове за процедурите за възлагане на поръчки (2) трябва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.
 (3)
 Регламент (ЕС) 2015/2342 на Комисията от 15 декември 2015 г. за изменение на Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на прилаганите прагове за процедурите за възлагане на поръчки (3) трябва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.
 (4)
 Поради това приложение XVI към Споразумението за ЕИП следва да бъде съответно изменено,
 ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
 Член 1
 Приложение XVI към Споразумението за ЕИП се изменя, както следва:
 1.
 В точка 2 (Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета) се добавя следното тире:
 „—
 32015 R 2342: Регламент (ЕС) 2015/2342 на Комисията от 15 декември 2015 г. (ОВ L 330, 16.12.2015 г., стр. 18).“
 2.
 В точка 4 (Директива 2004/17/ЕО на Европейския парламент и на Съвета) се добавя следното тире:
 „—
 32015 R 2341: Регламент (ЕС) 2015/2341 на Комисията от 15 декември 2015 г. (ОВ L 330, 16.12.2015 г., стр. 16).“
 3.
 В точка 5в (Директива 2009/81/ЕО на Европейския парламент и на Съвета) се добавя следното тире:
 „—
 32015 R 2340: Регламент (ЕС) 2015/2340 на Комисията от 15 декември 2015 г. (ОВ L 330, 16.12.2015 г., стр. 14).“
 Член 2
 Текстовете на регламенти (ЕС) 2015/2340, (ЕС) 2015/2341 и (ЕС) 2015/2342 на исландски и норвежки език, които ще бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила на 6 февруари 2016 г., при условие че са внесени всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението за ЕИП (*1).
 Член 4
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 5 февруари 2016 г.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 Claude MAERTEN
 (1) ОВ L 330, 16.12.2015 г., стр. 14.
 (2) ОВ L 330, 16.12.2015 г., стр. 16.
 (3) ОВ L 330, 16.12.2015 г., стр. 18.
 (*1) Без отбелязани конституционни изисквания.


text:
 Важна правна забележка
 |
 22004D0174
 Официален вестник n° L 133 , 26/05/2005 стр. 0027 - 0028
 Решение на Съвместния комитет на ЕИПNo 174/2004от 3 декември 2004 годиназа изменение на приложение XXI (Статистика) към Споразумението за ЕИПСЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с Протокола за адаптиране на Споразумението за Европейското икономическо пространство, наричано по-долу "Споразумението", и по-специално член 98 от него,като има предвид, че:(1) Приложение XXI към споразумението беше изменено с Решение No 159/2004 на Съвместния комитет на ЕИП от 29 октомври 2004 г. [1].(2) Решение 2002/990/ЕО на Комисията от 17 декември 2002 г. за допълнително уточняване на приложение A към Регламент (ЕО) No 2223/96 на Съвета относно принципите за измерване на цените и обемите в националните сметки [2] следва да бъде включено в споразумението.(3) Настоящото решение не се прилага за Лихтенщайн,РЕШИ:Член 1След точка 19гг (Регламент (ЕО) No 1889/2002 на Комисията) от приложение XXI към споразумението се създава следната точка:"19гд. 32002 D 0990: Решение 2002/990/ЕО на Комисията от 17 декември 2002 г. за допълнително уточняване на приложение A към Регламент (ЕО) No 2223/96 на Съвета относно принципите за измерване на цените и обемите в националните сметки (ОВ L 347, 20.12.2002 г., стр. 42).За целите на настоящото споразумение разпоредбите на решението се адаптират, както следва:а) Исландия прилага новите принципи за измерване на цените и обемите от 2006 г.б) Норвегия прилага новите принципи за измерване на цените и обемите, както следва:i) за категории CPA 73 и 75 (Колективни услуги) — от 2005 г.;ii) за категории CPA 70 и 71 — от 2006 г.;iii) за категории CPA 64, 66, 67, 72, 74, 75 (индивидуални) и 90—93 — от 2007 г.;iv) за износ и внос на стоки — от 2006 г.;v) за износ и внос на услуги — от 2007 г."Член 2Текстовете на Решение 2002/990/ЕО на исландски и норвежки език, които предстои да се публикуват в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.Член 3Настоящото решение влиза в сила на 4 декември 2004 г., при условие че всички нотификации до Съвместния комитет на ЕИП съгласно член 103, параграф 1 от Споразумението са направени [***].Член 4Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.Съставено в Брюксел на 3 декември 2004 година.За Съвместния комитет на ЕИППредседателKjartan Jóhannsson[1] ОВ L 102, 21.4.2005 г., стр. 43.[2] ОВ L 347, 20.12.2002 г., стр. 42.[***] Не са посочени конституционни изисквания.--------------------------------------------------


text:
 17.3.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 72/74
 РЕШЕНИЕ No 46/2016 НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ, СЪЗДАДЕН СЪГЛАСНО СПОРАЗУМЕНИЕТО ЗА ВЗАИМНО ПРИЗНАВАНЕ МЕЖДУ ЕВРОПЕЙСКАТА ОБЩНОСТ И СЪЕДИНЕНИТЕ АМЕРИКАНСКИ ЩАТИ
 от 1 март 2017 година
 за включване на органи за оценяване на съответствието в Секторното приложение относно телекомуникационното оборудване [2017/466]
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ,
 като взе предвид Споразумението за взаимно признаване между Европейската общност и Съединените американски щати, и по-специално членове 7 и 14;
 като има предвид, че Съвместният комитет трябва да вземе решение за включване в секторно приложение на един или няколко органа за оценяване на съответствието,
 ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
 1.
 Органът по оценка на съответствието от притурка А се добавя към списъка на органите по оценка на съответствието в колона „Достъп на ЕО до пазара на САЩ“ в раздел V от Секторното приложение относно телекомуникационното оборудване.
 2.
 Конкретните компетенции на посочения в притурка А орган за оценяване на съответствието по отношение на продуктите и процедурите за оценяване на съответствието са договорени между страните по споразумението, които се ангажират с поддържането им.
 Настоящото решение, съставено в два екземпляра, се подписва от представители на Съвместния комитет, оправомощени да действат от името на страните по споразумението за целите на изменението на споразумението. Настоящото решение влиза в сила от датата на полагане на последния подпис.
 От името на Съединените американски щати
 James C. SANFORD
 Подписано във Вашингтон, окръг Колумбия, на 13 февруари 2017 г.
 От името на Европейския съюз
 Ignacio IRUARRIZAGA
 Подписано в Брюксел на 1 март 2017 г.
 Притурка А
 Орган по оценка на съответствието на ЕО, който се добавя към списъка на органите по оценка на съответствието в колона „Достъп на ЕО до пазара на САЩ“ в раздел V от Секторното приложение относно телекомуникационното оборудване
 AT4 wireless S.A.U.
 Parque Tecnológico de Andalucía
 C/Severo Ochoa 2 y 6
 29590 Málaga
 ИСПАНИЯ


text:
 Важна правна забележка
 |
 22006D0027
 Официален вестник n° L 147 , 01/06/2006 стр. 0041 - 0041
 Решение на Съвместния комитет на ЕИПNo 27/2006от 10 март 2006 годиназа изменение на приложение II (Технически правила, стандарти, изпитвания и сертифициране) към Споразумението за ЕИПСЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с Протокола за адаптиране на Споразумението за Европейското икономическо пространство, по-нататък наричано "Споразумението", и по-специално член 98 от него,като има предвид, че:(1) Приложение II към Споразумението е изменено с Решение No 144/2005 на Съвместния комитет на ЕИП от 2 декември 2005 г. [1](2) Регламент (ЕО) No 1048/2005 на Комисията от 13 юни 2005 г., за изменение на Регламент (ЕО) No 2032/2003 за втората фаза на десетгодишната работна програма, предвидена в член 16, параграф 2 от Директива 98/8/ЕО на Европейския парламент и Съвета относно предлагането на биоцидни продукти на пазара [2] следва да се включи в Споразумението,РЕШИ:Член 1В точка 12т (Регламент (ЕО) No 2032/2003 на Комисията) от глава XV от приложението към Споразумението се добавя следното:"изменен със:- 32005 R 1048: Регламент (ЕО) No 1048/2005 на Комисията от 13 юни 2005 г. (ОВ L 178, 9.7.2005 г., стр. 1)."Член 2Текстовете на Регламент (ЕО) No 1048/2005 на исландски и норвежки език, които предстои да бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.Член 3Настоящото решение влиза в сила на 11 март 2006 г., при условие че всички нотификации до Съвместния комитет на ЕИП съгласно член 103, параграф 1 от Споразумението са направени [***].Член 4Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.Съставено в Брюксел на 10 март 2006 година.За Съвместния комитет на ЕИППредседателR. Wright[1] ОВ L 53, 23.2.2006 г., стр. 40.[2] ОВ L 178, 9.7.2005 г., стр. 1.[***] Не са посочени конституционни изисквания.--------------------------------------------------


text:
 Важна правна забележка
 |
 21994D1231(02)
 Официален вестник n° L 372 , 31/12/1994 стр. 0003 - 0003 специално чешко издание глава 11 том 01 стр. 207 - 207 специално испанско издание глава 11 том 01 стр. 207 - 207 специално унгарско издание глава 11 том 01 стр. 207 - 207 специално литвийско издание глава 11 том 01 стр. 207 - 207 LV.ES глава 11 том 01 стр. 207 - 207 MT.ES глава 11 том 01 стр. 207 - 207 PL.ES глава 11 том 01 стр. 207 - 207 SK.ES глава 11 том 01 стр. 207 - 207 специално словенско издание глава 11 том 01 стр. 207 - 207
 Решение на Съвместния комитет на ЕИПNo 31/94от 15 декември 1994 годиназа изменение на приложение II (Технически правила, стандарти, изпитвания и сертифициране) към Споразумението за ЕИПСЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,като взе предвид Споразумението за Европейско икономическо пространство, изменено с Протокола за адаптиране на Споразумението за Европейско икономическо пространство, оттук нататък наричано "Споразумението", и по-специално член 98 от него,като има предвид, че приложение II към споразумението беше изменено с Решение No 14/94 на Съвместния комитет на ЕИП от 28 октомври 1994 г. [1],като има предвид, че Директива 94/26/ЕО на Комисията от 15 юни 1994 г. за адаптиране към техническия прогрес на Директива 79/196/ЕИО на Съвета за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно електрическо оборудване, предназначено за употреба в потенциално експлозивни атмосфери, при което се използват определени видове защита [2], трябва да бъде включена към споразумението,РЕШИ:Член 1Следната нова точка се добавя след точка 7.А (Директива 94/9/ЕО на Европейския парламент и Съвета) от глава X на приложение II към споразумението:"7.Б. 394 L 0026: Директива 94/26/ЕО на Комисията от 15 юни 1994 г. за адаптиране към техническия прогрес на Директива 79/196/ЕИО на Съвета за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно електрическо оборудване, предназначено за употреба в потенциално експлозивни атмосфери, при което се използват определени видове защита (ОВ L 157, 24.6.1994 г., стр. 33)."Член 2Текстовете на Директива 94/26/ЕО на фински, исландски, норвежки и шведски език, които са приложени към съответните езикови версии на настоящото решение, са автентични.Член 3Настоящото решение влиза в сила на 1 февруари 1995 г., при условие че всички нотификации до Съвместния комитет на ЕИП съгласно член 103, параграф 1 от Споразумението са направени.Член 4Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейските общности.Съставено в Брюксел на 15 декември 1994 година.За Съвместния комитет на ЕИППредседателH. Hafstein[1] ОВ L 325, 17.12.1994 г., стр. 65.[2] ОВ L 157, 24.6.1994 г., стр. 33.--------------------------------------------------


text:
 5.3.2020
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 68/49
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 303/2019
 от 13 декември 2019 година
 за изменение на приложение VII (Признаване на професионални квалификации) към Споразумението за ЕИП [2020/321]
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство („Споразумението за ЕИП“), и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Делегирано решение (ЕС) 2016/790 на Комисията от 13 януари 2016 г. за изменение на приложение V към Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета във връзка с удостоверенията за професионална квалификация и наименованията на курсовете на обучение (1) следва да бъде включено в Споразумението за ЕИП.
 (2)
 Делегирано решение (ЕС) 2017/2113 на Комисията от 11 септември 2017 г. за изменение на приложение V към Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета във връзка с удостоверенията за професионална квалификация и наименованията на курсовете на обучение (2) следва да бъде включено в Споразумението за ЕИП.
 (3)
 Държавите от ЕАСТ уведомиха Надзорния орган на ЕАСТ за актуализации на законови, подзаконови и административни разпоредби във връзка с издаването на удостоверения за професионални квалификации в областите, обхванати от глава III от Директива 2005/36/ЕО (лекар, лекар-специалист, медицинска сестра с общ профил, лекар по дентална медицина, фармацевт и архитект). В съответствие с член 21, параграф 7 от Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (3), както е включен в приложение VII към Споразумението за ЕИП, Надзорният орган на ЕИП публикува съобщения на 19 юни 2014 г. (4), 13 май 2015 г. (5), 11 май 2017 г. (6) и 14 март 2019 г. (7), в които посочва такива нотифицирани промени. От съображения за яснота и правна сигурност тези актуализации следва да бъдат отразени в съответните адаптации на Директива 2005/36/ЕО, които се съдържат в приложение VII към Споразумението за ЕИП.
 (4)
 Списъкът на наименованията на специализираното обучение по медицина в точка 5.1.3 от приложение V към Директива 2005/36/ЕО се отнася до базовото обучение по медицина по лицево-челюстна хирургия и специализирано обучение по клинична хематология, стоматология и дерматология. Поради това този списък следва да бъде адаптиран, за да отрази наименованията на съответните курсове на обучение в държавите от ЕАСТ.
 (5)
 Поради това приложение VII към Споразумението за ЕИП следва да бъде съответно изменено,
 ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
 Член 1
 В точка 1 (Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета) от приложение VII към Споразумението за ЕИП:
 1.
 Добавят се следните тирета:
 „—
 32016 D 0790: Делегирано решение (ЕС) 2016/790 на Комисията от 13 януари 2016 г. (ОВ L 134, 24.5.2016 г., стр. 135),
 —
 32017 D 2113: Делегирано решение (ЕС) 2017/2113 на Комисията от 11 септември 2017 г. (ОВ L 317, 1.12.2017 г., стр. 119).“
 2.
 В таблицата в буква Д), буква а), подточка i) редът, започващ с думата „Norge“, се заменя със следното:
 „Norge
 Vitnemål for fullført grad candidate/candidatus medicinae, кратка форма cand.med.
 Universitet
 Не е приложимо
 1 януари 1994 г.“
 3.
 В таблицата в буква Д), буква а), подточка ii) редът, започващ с думата „Norge“, се заменя със следното:
 „Norge
 Spesialistgodkjenning
 Heledirektoriatet