text:
 25.3.2021
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 105/1
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП No 208/2018
 от 26 октомври 2018 година
 за изменение на приложение I (Ветеринарни и фитосанитарни въпроси) към Споразумението за ЕИП [2021/491]
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство („Споразумението за ЕИП“), и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Решение за изпълнение (ЕС) 2018/718 на Комисията от 14 май 2018 г. за временно преустановяване на статута на Малта на официално свободна от туберкулоза държава по отношение на стадата говеда и за изменение на приложение I към Решение 2003/467/ЕО (1) следва да бъде включено в Споразумението за ЕИП.
 (2)
 Решение за изпълнение (ЕС) 2018/744 на Комисията от 16 май 2018 г. за изменение на Решение за изпълнение (ЕС) 2016/2008 относно мерките за контрол на здравето на животните във връзка със заразния нодуларен дерматит в някои държави членки (2) следва да бъде включено в Споразумението за ЕИП.
 (3)
 Настоящото решение се отнася до законодателството относно живите животни, различни от рибите и аквакултурните животни. Законодателството по тези въпроси не се прилага по отношение на Исландия, както е посочено в параграф 2 от уводната част на глава I от приложение I към Споразумението за ЕИП. Поради това настоящото решение не се прилага по отношение на Исландия.
 (4)
 Настоящото решение се отнася до законодателството относно ветеринарните въпроси. Законодателството по ветеринарните въпроси не се прилага по отношение на Лихтенщайн дотогава, докогато прилагането на Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно търговията със селскостопански продукти включва Лихтенщайн, както е посочено в секторните адаптации на приложение I към Споразумението за ЕИП. Поради това настоящото решение не се прилага по отношение на Лихтенщайн.
 (5)
 Поради това приложение I към Споразумението за ЕИП следва да бъде съответно изменено,
 ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
 Член 1
 Глава I от приложение I към Споразумението за ЕИП се изменя, както следва:
 1.
 В точка 152 (Решение за изпълнение (ЕС) 2016/2008) на Комисията) от част 1.2 се добавя следното тире:
 „—
 32018 D 0744: Решение за изпълнение (ЕС) 2018/744 на Комисията от 16 май 2018 г. (ОВ L 123, 18.5.2018 г., стр. 119).“
 2.
 В точка 70 (Решение 2003/467/ЕО на Комисията) от част 4.2 се добавя следното тире:
 „—
 32018 D 0718: Решение за изпълнение (ЕС) 2018/718 на Комисията от 14 май 2018 г. (ОВ L 120, 16.5.2018 г., стр. 12).“
 3.
 След точка 105 (Решение за изпълнение (ЕС) 2018/193 на Комисията) от част 4.2 се вмъква следната точка:
 „106.
 32018 D 0718: Решение за изпълнение (ЕС) 2018/718 на Комисията от 14 май 2018 г. за временно преустановяване на статута на Малта на официално свободна от туберкулоза държава по отношение на стадата говеда и за изменение на приложение I към Решение 2003/467/ЕО (ОВ L 120, 16.5.2018 г., стр. 12).
 Този акт не се прилага по отношение на Исландия.“
 Член 2
 Текстовете на решения за изпълнение (ЕС) 2018/718 и (ЕС) 2018/744 на норвежки език, които ще бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 3


text:
Настоящото решение влиза в сила на 27 октомври 2018 г., при условие че са внесени всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението за ЕИП (*1)
 Член 4
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 26 октомври 2018 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 Oda Helen SLETNES
 (1) ОВ L 120, 16.5.2018 г., стр. 12.
 (2) ОВ L 123, 18.5.2018 г., стр. 119.
 (*1) Без отбелязани конституционни изисквания.

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
 24.12.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 352/78
 ПРЕПОРЪКА No 1/2013 НА СЪВЕТА ЗА АСОЦИИРАНЕ EC—МАРОКО
 от 16 декември 2013 година
 относно изпълнението на Плана за действие ЕС—Мароко в рамките на ЕПС, с който се прилага напредналият статут (2013—2017 г.)
 СЪВЕТЪТ ЗА АСОЦИИРАНЕ ЕС—МАРОКО,
 като взе предвид Евро-средиземноморското споразумение за асоцииране между Европейските общности и техните държави членки, от една страна, и Кралство Мароко, от друга страна, и по-специално член 80 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 С член 80 от Евро-средиземноморското споразумение на Съвета за асоцииране се предоставят правомощия да отправя препоръки, които смята за подходящи за постигането на целите на споразумението.
 (2)
 Съгласно член 90 от Евро-средиземноморското споразумение страните предприемат всички общи и специални мерки, необходими за изпълнението на техните задължения по споразумението, и следят за постигането на целите, заложени в споразумението.
 (3)
 Страните по Евро-средиземноморското споразумение постигнаха съгласие по текста на Плана за действие ЕС—Мароко в рамките на европейската политика за съседство (ЕПС), с който се прилага напредналият статут (2013—2017 г.).
 (4)
 Планът за действие ЕС—Мароко в рамките на ЕПС ще допринесе за прилагането на Евро-средиземноморското споразумение посредством изготвянето и приемането от страните на специални мерки, които ще зададат практическите насоки за прилагането на споразумението.
 (5)
 Чрез Плана за действие ЕС—Мароко в рамките на ЕПС ще бъдат изпълнени две цели: ще бъдат предвидени конкретни мерки, чрез които страните да изпълнят задълженията си съгласно Евро-средиземноморското споразумение, и ще се осигури по-широка рамка за допълнително укрепване на отношенията между ЕС и Мароко, за да се постигне висока степен на икономическа интеграция и да се задълбочи политическото сътрудничество в съответствие с общите цели на Евро-средиземноморското споразумение,
 ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ПРЕПОРЪКА:
 Член единствен
 Съветът за асоцииране препоръчва страните да изпълнят Плана за действие ЕС—Мароко в рамките на ЕПС, с който се прилага напредналият статут (2013—2017 г.) (1), доколкото изпълнението е насочено към постигане на целите на Евро-средиземноморското споразумение за асоцииране между Европейските общности и техните държави членки, от една страна, и Кралство Мароко, от друга страна.
 Съставено в Брюксел на 16 декември 2013 година.
 За Съвета за асоцииране
 Председател
 S. MEZOUAR
 (1) Вж. документ ST 17584/13 на http://register.consilium.europa.eu


text:
 30.7.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 202/19
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 171/2014
 от 25 септември 2014 година
 за изменение на приложение II (Технически регламенти, стандарти, изпитвания и сертифициране) към Споразумението за ЕИП [2015/1239]
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство („Споразумението за ЕИП“), и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Регламент (ЕС) No 214/2014 на Комисията от 25 февруари 2014 г. за изменение на приложения II, IV, XI, XII и XVIII към Директива 2007/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета за създаване на рамка за одобрение на моторните превозни средства и техните ремаркета, както и на системи, компоненти и отделни технически възли, предназначени за такива превозни средства (1) трябва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.
 (2)
 Поради това приложение II към Споразумението за ЕИП следва да бъде изменено по съответния начин,
 ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
 Член 1
 В точка 45щч (Директива 2007/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета) от глава I от приложение II към Споразумението за ЕИП се добавя следното тире:
 „—
 32014 R 0214: Регламент (ЕС) No 214/2014 на Комисията от 25 февруари 2014 г. (ОВ L 69, 8.3.2014 г., стр. 3).“
 Член 2
 Текстовете на Регламент (ЕС) No 214/2014 на исландски и на норвежки език, които ще бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила на 26 септември 2014 г., при условие че са внесени всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението за ЕИП (2).
 Член 4
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 25 септември 2014 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 Kurt JÄGER
 (1) ОВ L 69, 8.3.2014 г., стр. 3.
 (2) Без отбелязани конституционни изисквания.


text:
 Важна правна забележка
 |
 22002D0164
 Официален вестник n° L 038 , 13/02/2003 стр. 0022 - 0023 специално чешко издание глава 11 том 08 стр. 24 - 25 специално испанско издание глава 11 том 08 стр. 24 - 25 специално унгарско издание глава 11 том 08 стр. 24 - 25 специално литвийско издание глава 11 том 08 стр. 24 - 25 LV.ES глава 11 том 08 стр. 24 - 25 MT.ES глава 11 том 08 стр. 24 - 25 PL.ES глава 11 том 08 стр. 24 - 25 SK.ES глава 11 том 08 стр. 24 - 25 специално словенско издание глава 11 том 08 стр. 24 - 25
 Решение на Съвместния комитет на ЕИПNo 164/2002от 6 декември 2002 годиназа изменение на приложение IX (Финансови услуги) към Споразумението за ЕИПСЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,като взе предвид Споразумението за Европейско икономическо пространство, изменено с протокола за адаптиране на Споразумението за Европейско икономическо пространство, наричано по-нататък "Споразумението", и по-специално член 98 от него,като има предвид, че:(1) Приложение IX към споразумението бе изменено с Решение No 103/2002 на Съвместния комитет на ЕИП от 12 юли 2002 г. [1].(2) Директива 2002/13/EО на Европейския парламент и на Съвета от 5 март 2002 г. за изменение на Директива 73/239/ЕИО на Съвета по отношение на изискванията за границите на платежоспособност на дружества, които не извършват животозастраховане [2] се включва в споразумението,РЕШИ:Член 1Приложение IX към споразумението се изменя, както следва:1. Към точка 2 (Директива 73/239/EИО на Съвета) се добавя следното тире:- "— 32002 L 0013: Директива 2002/13/EО на Европейския парламент и Съвета oт 5 март 2002 г. (ОВ L 77, 20.3.2002 г., стр. 17)."2. След адаптация б) се добавя следната адаптация:"ба) В член 17а, думите "Европейски индекс на потребителските цени, обхващащ всички държави-членки" се заменят от думите "Индекс на ЕИП на потребителските цени, обхващащ всички договарящи страни"."Член 2Текстовете на Директива 2002/13/EО на исландски и норвежки език, които предстои да бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейските общности, са автентични.Член 3Настоящото решение влиза в сила на 7 декември 2002 г., при условие че са направени всички нотификации до Съвместния комитет на ЕИП [***] съгласно член 103, параграф 1 от споразумението.Член 4Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.Съставено в Брюксел на 6 декември 2002 година.За Съвместния комитет на ЕИППредседателKjartan Jóhannsson[1] ОВ L 298, 31.10.2002 г., стр. 19.[2] ОВ L 77, 20.3.2002 г., стр. 17.[***] Посочени са конституционни изисквания.--------------------------------------------------


text:
 Важна правна забележка
 |
 21996D0307(02)
 Официален вестник n° L 057 , 07/03/1996 стр. 0035 - 0035 специално чешко издание глава 11 том 01 стр. 295 - 295 специално испанско издание глава 11 том 01 стр. 295 - 295 специално унгарско издание глава 11 том 01 стр. 295 - 295 специално литвийско издание глава 11 том 01 стр. 295 - 295 LV.ES глава 11 том 01 стр. 295 - 295 MT.ES глава 11 том 01 стр. 295 - 295 PL.ES глава 11 том 01 стр. 295 - 295 SK.ES глава 11 том 01 стр. 295 - 295 специално словенско издание глава 11 том 01 стр. 295 - 295
 Решение на Съвместния комитет на ЕИПNo 69/95от 15 декември 1995 годиназа изменение на приложение IX (Финансови услуги) към Споразумението за ЕИПСЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,като взе предвид Споразумението за Европейско икономическо пространство, изменено с Протокола за адаптиране на Споразумението за Европейско икономическо пространство, оттук нататък наричано "Споразумението", и по-специално член 98 от него,като има предвид, че приложение IX към Споразумението беше изменено с Решение No 24/95 на Съвместния комитет на ЕИП [1];като има предвид, че Директива 95/15/EО на Комисията от 31 май 1995 г. за адаптиране на Директива 89/647/ЕИО на Съвета относно коефициент на платежоспособност на кредитни институции относно техническото определение за "Зона А" и във връзка с оценката на активи, представляващи искове, които носят изричната гаранция на Европейските общности [2], трябва да се включи в Споразумението,РЕШИ:Член 1Следното тире се добавя в точка 18 (Директива 89/647/ЕИО на Съвета) от приложение IX към Споразумението:- "— 395 L 0015: Директива 95/15/EО на Комисията от 31 май 1995 г. (ОВ L 125, 8.6.1995 г., стр. 23)."Член 2Текстовете на Директива 95/15/EО на Комисията на исландски и норвежки език, приложени към съответните езикови версии на настоящото решение, са автентични.Член 3Настоящото решение влиза в сила на 1 януари 1996 г., при условие че всички нотификации до Съвместния комитет на ЕИП съгласно член 103, параграф 1 от Споразумението са направени.Член 4Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейските общности.Съставено в Брюксел на 15 декември 1995 година.За Съвместния комитет на ЕИППредседателE. Berg[1] ОВ L 224, 21.9.1995 г., стр. 34.[2] ОВ L 125, 8.6.1995 г., стр. 23.--------------------------------------------------


text:
 26.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 311/19
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 268/2014
 от 12 декември 2014 година
 за изменение на приложение II (Технически правила, стандарти, изпитвания и сертифициране) към Споразумението за ЕИП [2015/2135]
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство („Споразумението за ЕИП“), и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Регламент (ЕС) No 895/2014 на Комисията от 14 август 2014 г. за изменение на приложение XIV към Регламент (ЕО) No 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали („REACH“) (1) следва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.
 (2)
 Поради това приложение II към Споразумението за ЕИП следва да бъде съответно изменено,
 ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
 Член 1
 В точка 12щв (Регламент (ЕО) No 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета) от глава XV от приложение II към Споразумението за ЕИП се добавя следното тире:
 „—
 32014 R 0895: Регламент (ЕС) No 895/2014 на Комисията от 14 август 2014 г. (ОВ L 244, 19.8.2014 г., стр. 6).“
 Член 2
 Текстовете на Регламент (ЕС) No 895/2014 на исландски и норвежки език, които ще бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила на 13 декември 2014 г., при условие че са внесени всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението за ЕИП (2).
 Член 4
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 12 декември 2014 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 Kurt JÄGER
 (1) ОВ L 244, 19.8.2014 г., стр. 6.
 (2) Без отбелязани конституционни изисквания.


text:
 27.6.2019
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 174/49
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 180/2017
 от 22 септември 2017 година
 за изменение на приложение I (Ветеринарни и фитосанитарни въпроси) и приложение II (Технически регламенти, стандарти, изпитвания и сертифициране) към Споразумението за ЕИП [2019/1068]
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство („Споразумението за ЕИП“), и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Регламент (ЕС) 2017/405 на Комисията от 8 март 2017 г. за изменение на приложения II и III към Регламент (ЕО) No 396/2005 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на максимално допустимите граници на остатъчни вещества от сулфоксафлор във или върху определени продукти (1) следва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.
 (2)
 Настоящото решение се отнася до законодателството относно фуражите и хранителните продукти. Законодателството относно фуражите и хранителните продукти не се прилага по отношение на Лихтенщайн дотогава, докато прилагането на Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно търговията със селскостопански продукти включва Лихтенщайн, както е посочено в секторните адаптации на приложение I и въведението на глава XII от приложение II към Споразумението за ЕИП. Следователно настоящото решение не се прилага по отношение на Лихтенщайн.
 (3)
 Поради това приложения I и II към Споразумението за ЕИП следва да бъдат съответно изменени,
 ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
 Член 1
 В точка 40 (Регламент (ЕО) No 396/2005 на Европейския парламент и на Съвета) от глава II на приложение I към Споразумението за ЕИП се добавя следното тире:
 „—
 32017 R 0405: Регламент (ЕС) 2017/405 на Комисията от 8 март 2017 г. (ОВ L 63, 9.3.2017 г., стр. 71).“
 Член 2
 В точка 54щщш (Регламент (ЕО) No 396/2005 на Европейския парламент и на Съвета) от глава XII на приложение II към Споразумението за ЕИП се добавя следното тире:
 „—
 32017 R 0405: Регламент (ЕС) 2017/405 на Комисията от 8 март 2017 г. (ОВ L 63, 9.3.2017 г., стр. 71).“
 Член 3
 Текстът на Регламент (ЕС) 2017/405 на исландски и норвежки език, който ще бъде публикуван в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, е автентичен.
 Член 4
 Настоящото решение влиза в сила на 23 септември 2017 г., при условие че са внесени всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението за ЕИП (*1).
 Член 5
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 22 септември 2017 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 Sabine MONAUNI
 (1) ОВ L 63, 9.3.2017 г., стр. 71.
 (*1) Без отбелязани конституционни изисквания.


text:
 7.2.2019
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 36/44
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 93/2017
 от 5 май 2017 година
 за изменение на приложение IV (Енергетика) към Споразумението за ЕИП [2019/205]
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство („Споразумението за ЕИП“), и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Регламент (ЕО) No 713/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. за създаване на Агенция за сътрудничество между регулаторите на енергия (1) следва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.
 (2)
 Регламент (ЕО) No 714/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно условията за достъп до мрежата за трансграничен обмен на електроенергия и за отмяна на Регламент (ЕО) No 1228/2003 (2) следва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.
 (3)
 Регламент (ЕО) No 715/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно условията за достъп до газопреносни мрежи за природен газ и за отмяна на Регламент (ЕО) No 1775/2005 (3), поправен с ОВ L 229, 1.9.2009 г., стр. 29 и ОВ L 309, 24.11.2009 г., стр. 87, следва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.
 (4)
 Регламент (ЕС) No 543/2013 на Комисията от 14 юни 2013 г. за представяне и публикуване на данни на пазарите за електроенергия и за изменение на приложение I към Регламент (ЕО) No 714/2009 на Европейския парламент и на Съвета (4) следва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.
 (5)
 Директива 2009/72/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и за отмяна на Директива 2003/54/ЕО (5) следва да бъде включена в Споразумението за ЕИП.
 (6)
 Директива 2009/73/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно общите правила за вътрешния пазар на природен газ и за отмяна на Директива 2003/55/ЕО (6) следва да бъде включена в Споразумението за ЕИП.
 (7)
 Решение 2010/685/ЕС на Комисията от 10 ноември 2010 г. за изменение на глава 3 от приложение I към Регламент (ЕО) No 715/2009 на Европейския парламент и на Съвета относно условията за достъп до преносни мрежи за природен газ (7) следва да бъде включено в Споразумението за ЕИП.
 (8)
 Решение 2012/490/ЕС на Комисията от 24 август 2012 г. за изменение на приложение I към Регламент (ЕО) No 715/2009 на Европейския парламент и на Съвета относно условията за достъп до газопреносни мрежи за природен газ (8) следва да бъде включено в Споразумението за ЕИП.
 (9)
 С Регламент (ЕО) No 714/2009 се отменя Регламент (ЕО) No 1228/2003 на Европейския парламент и на Съвета (9), който е включен в Споразумението за ЕИП и който съответно следва да бъде заличен от Споразумението за ЕИП.
 (10)
 С Регламент (ЕО) No 715/2009 се отменя Регламент (ЕО) No 1775/2005 на Европейския парламент и на Съвета (10), който е включен в Споразумението за ЕИП и който съответно следва да бъде заличен от Споразумението за ЕИП.
 (11)
 С Директива 2009/72/ЕО се отменя Директива 2003/54/ЕО на Европейския парламент и


text:
на Съвета (11), която е включена в Споразумението за ЕИП и следователно следва да бъде заличена от Споразумението за ЕИП.
 (12)
 С Директива 2009/73/ЕО се отменя Директива 2003/55/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (12), която е включена в Споразумението за ЕИП, и следователно следва да бъде заличена от Споразумението за ЕИП.
 (13)
 С Решение 2011/280/ЕС на Комисията (13) се отменя Решение 2003/796/ЕО на Комисията (14), което е включено в Споразумението за ЕИП и което следователно следва да бъде заличено от Споразумението за ЕИП.
 (14)
 Операторите на преносни системи на държавите от ЕАСТ не следва да бъдат считани за оператори от трети държави за целите на Европейската мрежа на операторите на преносни системи (ЕМОПС) за електричество и ЕМОПС за газ.
 (15)
 Поради това приложение IV към Споразумението за ЕИП следва да бъде съответно изменено,
 ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
 Член 1
 Приложение IV към Споразумението за ЕИП се изменя, както следва:
 1.
 Текстът на точка 20 (Регламент (ЕО) No 1228/2003 на Европейския парламент и на Съвета) се заменя със следното:
 „32009 R 0714: Регламент (ЕО) No 714/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно условията за достъп до мрежата за трансграничен обмен на електроенергия и за отмяна на Регламент (ЕО) No 1228/2003 (ОВ L 211, 14.8.2009 г., стр. 15), изменен със:
 —
 32013 R 0543: Регламент (ЕС) No 543/2013 на Комисията от 14 юни 2013 г. (ОВ L 163, 15.6.2013 г., стр. 1).
 За целите на настоящото споразумение разпоредбите на този регламент се четат със следните адаптации:
 а)
 В член 3, параграф 3 и член 15, параграф 6 думата „Комисия“ за държавите от ЕАСТ се чете като „Надзорния(т) орган на ЕАСТ“.
 б)
 Разпоредбите относно обвързващи решения на Агенцията, както са посочени в член 17, параграф 5, се заменят със следните разпоредби в случаите, засягащи държава от ЕАСТ:
 „i)
 В случаи, засягащи една или повече държави от ЕАСТ, Надзорният съвет на ЕАСТ приема решение с адресати националните регулаторни органи на съответната(ите) държава(и) от ЕАСТ.
 ii)
 Агенцията има право да участва пълноценно в работата на Надзорния орган на ЕАСТ и на неговите подготвителни органи, когато Надзорният орган на ЕАСТ изпълнява по отношение на държавите от ЕАСТ функциите на Агенцията съгласно предвиденото в настоящото споразумение, но без право на гласуване.
 iii)
 Надзорният орган на ЕАСТ има право да участва пълноценно в работата на Агенцията и нейните подготвителни органи, но без право на гласуване.
 iv)
 Агенцията и Надзорният орган на ЕАСТ си сътрудничат тясно при приемането на решения, становища и препоръки.
 Решенията на Надзорния орган на ЕАСТ се приемат в най-кратък срок въз основа на проекти, изготвени от Агенцията по нейна инициатива или по искане на Надзорния орган на ЕАСТ.
 Когато изготвя проект за Надзорния орган на ЕАСТ в съответствие с настоящия регламент, Агенцията информира Надзорния орган на ЕАСТ. Надзорният орган на ЕАСТ определя срок, в рамките на който националните регулаторни органи на държавите от ЕАСТ могат да изразят своето мнение по въпроса, като се отчитат напълно степента на спешност, сложността му и възможните последици.
 Националните регулаторни органи на държави от


text:
ЕАСТ могат да поискат от Надзорния орган на ЕАСТ да преразгледа решението си. Надзорният орган на ЕАСТ препраща това искане на Агенцията. В този случай Агенцията разглежда възможността за изготвяне на нов проект за Надзорния орган на ЕАСТ и изпраща отговор в най-кратки срокове.
 В случаите, в които Агенцията изменя, спира действието или оттегля дадено решение, успоредно на решение, прието от Надзорния орган на ЕАСТ, Агенцията изготвя в най-кратък срок проект със същото действие за Надзорния орган на ЕАСТ.
 v)
 В случай на несъгласие между Агенцията и Надзорния орган на ЕАСТ във връзка с прилагането на тези разпоредби, като вземат предвид неотложността на въпроса, в най-кратък срок директорът на Агенцията и колегиумът на Надзорния орган на ЕАСТ провеждат заседание с цел постигане на съгласие. Ако не бъде постигнато съгласие, директорът на Агенцията или колегиумът на Надзорния орган на ЕАСТ могат да отправят искане към договарящите се страни да отнесат въпроса до Съвместния комитет на ЕИП, който го разглежда в съответствие с член 111 от настоящото споразумение, който се прилага mutatis mutandis. В съответствие с член 2 от Решение на Съвместния комитет на ЕИП No 1/94 от 8 февруари 1994 г. относно приемане на процедурни правила на Съвместния комитет на ЕИП (*1) при неотложни обстоятелства всяка договаряща се страна може да отправи искане за незабавно провеждане на заседание. Независимо от настоящия параграф, всяка договаряща се страна може по всяко време по своя инициатива да отнесе въпроса за разглеждане от Съвместния комитет на ЕИП в съответствие с член 5 или член 111 от настоящото споразумение.
 vi)
 Всяка държава от ЕАСТ и всяко физическо или юридическо лице може да заведе съдебно производство пред Съда на ЕАСТ срещу Надзорния орган на ЕАСТ в съответствие с членове 36 и 37 от Споразумението за надзор и съд.
 (*1) ОВ L 85, 30.3.1994 г., стр. 60.“"
 в)
 В член 20 се добавя следното:
 „Искането от Комисията по отношение на информацията, посочена в член 20, параграфи 2 и 5, за държавите от ЕАСТ се изпраща до съответното предприятие от Надзорния орган на ЕАСТ.“
 г)
 В член 22, параграф 2 се добавя следното:
 „За съответните предприятия в държавите от ЕАСТ задачите в член 22, параграф 2 се изпълняват от Надзорния орган на ЕАСТ.“
 д)
 В член 23 се добавя следното:
 „Представителите на държавите от ЕАСТ участват пълноценно в работата на комитета, посочен в член 23, но без право на гласуване.“.“.
 (*1) ОВ L 85, 30.3.1994 г., стр. 60.“"
 2.
 Текстът на точка 22 (Директива 2003/54/ЕО на Европейския парламент и на Съвета) се заменя със следното:
 „32009 R 0072: Директива 2009/72/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и за отмяна на Директива 2003/54/ЕО (ОВ L 211, 14.8.2009 г., стр. 55).
 За целите на настоящото споразумение разпоредбите на посочената директива се четат със следните адаптации:
 а)
 Позоваванията на разпоредбите на Договора се тълкуват като позовавания на съответстващите разпоредби на Споразумението.
 б)
 Директивата не се прилага за електрически кабели и свързаните съоръжения от точка на свързване на сушата до


text:
съоръжения за добив на нефт.
 в)
 Член 7, параграф 2, буква й) не се прилага по отношение на държавите от ЕАСТ.
 г)
 Член 9, параграф 1 се прилага за държавите от ЕАСТ, считано от една година след влизането в сила на Решение на Съвместния комитет на ЕИП No 93/2017 от 5 май 2017 г.
 д)
 В член 10, параграф 7 думата „Комисия“ за държавите от ЕАСТ се чете като „Надзорния(т) орган на ЕАСТ“.
 е)
 Член 11, параграф 3, буква б), член 11, параграф 5, буква б) и член 11, параграф 7 не се прилагат по отношение на държавите от ЕАСТ.
 ж)
 В член 37, параграф 1, буква г) думата „Агенцията“ се заменя с думите „Надзорния(т) орган на ЕАСТ“.
 з)
 Член 37, параграф 1, буква т) не се прилага по отношение на държавите от ЕАСТ.
 и)
 В член 40, параграф 1 думата „Комисия“ за държавите от ЕАСТ се чете като „Надзорния(т) орган на ЕАСТ“.
 й)
 В член 44, параграф 2 се заменя със следното:
 „Член 9 не се прилага по отношение на Кипър, Люксембург, Малта, Лихтенщайн и/или Исландия. Освен това членове 26, 32 и 33 не се прилагат по отношение на Малта.
 Ако след влизането в сила на настоящото решение Исландия може да докаже, че са налице съществени проблеми за функционирането на нейните системи, Исландия може да кандидатства за дерогации от членове 26, 32 и 33, които може да ѝ бъдат предоставени от Надзорния орган на ЕАСТ. Надзорният орган на ЕАСТ уведомява държавите от ЕАСТ и Комисията за това кандидатстване, преди да вземе решение, като взема предвид спазването на поверителността. Това решение се публикува в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.“
 к)
 Представителите на държавите от ЕАСТ участват пълноценно в работата на комитета, създаден с член 46, но без право на гласуване.“
 3.
 Текстът на точка 23 (Директива 2003/55/ЕО на Европейския парламент и на Съвета) се заменя със следното:
 „32009 R 0073: Директива 2009/73/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно общите правила за вътрешния пазар на природен газ и за отмяна на Директива 2003/55/ЕО (ОВ L 211, 14.8.2009 г., стр. 94).
 За целите на настоящото споразумение разпоредбите на посочената директива се четат със следните адаптации:
 а)
 Позоваванията на разпоредбите на Договора се тълкуват като позовавания на съответстващите разпоредби на Споразумението.
 б)
 Директивата не се прилага по отношение на Исландия.
 в)
 В член 2, параграф 11 се добавя следното:
 „съоръжение за ВПГ“ не включва съоръжения за втечняване на природен газ, което се извършва в рамките на проект за добив на нефт или газ в морето, като например съоръжението Melkøya.“
 г)
 В член 2, параграф 12 се добавя следното:
 „оператор на система за ВПГ“ не включва оператори на съоръжения за втечняване на природен газ, което се извършва в рамките на проект за добив на нефт или газ в морето, като например съоръжението Melkøya.“
 д)
 Член 6 не се прилага по отношение на държавите от ЕАСТ.
 е)
 В член 10, параграф 7 думата „Комисия“ за държавите от ЕАСТ се чете като „Надзорния(т) орган на ЕАСТ“.


text:
ж)
 Член 11, параграф 3, буква б), член 11, параграф 5, буква б) и член 11, параграф 7 не се прилагат по отношение на държавите от ЕАСТ.
 з)
 Разпоредбите относно обвързващи решения на Агенцията, както е посочено в член 36, параграф 4, трета алинея, се заменят със следните разпоредби в случаите, засягащи държава от ЕАСТ:
 „i)
 В случаи, засягащи една или повече държави от ЕАСТ, Надзорният съвет на ЕАСТ приема решение с адресати националните регулаторни органи на съответната(ите) държава(и) от ЕАСТ.
 ii)
 Агенцията има право да участва пълноценно в работата на Надзорния орган на ЕАСТ и на неговите подготвителни органи, когато Надзорният орган на ЕАСТ изпълнява по отношение на държавите от ЕАСТ функциите на Агенцията съгласно предвиденото в настоящото споразумение, но без право на гласуване.
 iii)
 Надзорният орган на ЕАСТ има право да участва пълноценно в работата на Агенцията и нейните подготвителни органи, но без право на гласуване.
 iv)
 Агенцията и Надзорният орган на ЕАСТ си сътрудничат тясно при приемането на решения, становища и препоръки.
 Решенията на Надзорния орган на ЕАСТ се приемат в най-кратък срок въз основа на проекти, изготвени от Агенцията по нейна инициатива или по искане на Надзорния орган на ЕАСТ.
 Когато изготвя проект за Надзорния орган на ЕАСТ в съответствие с настоящата директива, Агенцията уведомява Надзорния орган на ЕАСТ. Надзорният орган на ЕАСТ определя срок, в рамките на който националните регулаторни органи на държавите от ЕАСТ могат да изразят своето мнение по въпроса, като се отчитат напълно степента на спешност, сложността му и възможните последици.
 Националните регулаторни органи на държави от ЕАСТ могат да поискат от Надзорния орган на ЕАСТ да преразгледа решението си. Надзорният орган на ЕАСТ препраща това искане на Агенцията. В този случай Агенцията разглежда възможността за изготвяне на нов проект за Надзорния орган на ЕАСТ и изпраща отговор в най-кратки срокове.
 В случаите, в които Агенцията изменя, спира действието или оттегля дадено решение, успоредно на решение, прието от Надзорния орган на ЕАСТ, Агенцията изготвя в най-кратък срок проект със същото действие за Надзорния орган на ЕАСТ.
 v)
 В случай на несъгласие между Агенцията и Надзорния орган на ЕАСТ във връзка с прилагането на тези разпоредби, като вземат предвид неотложността на въпроса, в най-кратък срок директорът на Агенцията и колегиумът на Надзорния орган на ЕАСТ провеждат заседание с цел постигане на съгласие. Ако не бъде постигнато съгласие, директорът на Агенцията или колегиумът на Надзорния орган на ЕАСТ могат да отправят искане към договарящите се страни да отнесат въпроса до Съвместния комитет на ЕИП, който го разглежда в съответствие с член 111 от настоящото споразумение, който се прилага mutatis mutandis. В съответствие с член 2 от Решение на Съвместния комитет на ЕИП No 1/94 от 8 февруари 1994 г. относно приемане на процедурни правила на Съвместния комитет на ЕИП (*2) при неотложни обстоятелства всяка договаряща се страна може да отправи искане за незабавно провеждане на заседание. Независимо от настоящия параграф, всяка договаряща се страна може по всяко време по своя инициатива да отнесе въпроса за разглеждане от Съвместния комитет на ЕИП в съответствие с


text:
член 5 или член 111 от настоящото споразумение.
 vi)
 Всяка държава от ЕАСТ и всяко физическо или юридическо лице може да заведе съдебно производство пред Съда на ЕАСТ срещу Надзорния орган на ЕАСТ в съответствие с членове 36 и 37 от Споразумението за надзор и съд.
 (*2) ОВ L 85, 30.3.1994 г., стр. 60.“"
 и)
 В член 36, параграфи 8 и 9 думата „Комисия“ за държавите от ЕАСТ се чете като „Надзорния(т) орган на ЕАСТ“.
 й)
 В член 41, параграф 1, буква г) думата „Агенцията“ се заменя с думите „Надзорния(т) орган на ЕАСТ“.
 к)
 В член 44, параграф 1 и член 49, параграфи 4 и 5 думата „Комисия“ за държавите от ЕАСТ се чете като „Надзорния(т) орган на ЕАСТ“.
 л)
 В член 49, параграф 5 се добавя следното:
 „Следните географски ограничени области в Норвегия се освобождават от обхвата на приложение на членове 24, 31 и 32 за не повече от 20 години след датата на влизане в сила на Решение на Съвместния комитет на ЕИП No 93/2017 от 5 май 2017 г.:
 i)
 Jæren и Ryfylke;
 ii)
 Hordaland.
 Решение за необходимостта от продължаване на дерогацията се взема от норвежкия регулаторен орган на всеки пет години след датата на влизане в сила на Решение на Съвместния комитет на ЕИП No 93/2017 от 5 май 2017 г., при отчитане на критериите, изложени в настоящия член. Норвежкият регулаторен орган уведомява Съвместния комитет на ЕИП и Надзорния орган на ЕАСТ за своето решение и оценката, на която то се основава. В срок от два месеца от деня след получаване на решението Надзорният орган на ЕАСТ може да приеме решение, с което да изиска от норвежкия регулаторен орган да измени или оттегли решението си. Този срок може да бъде удължен с едновременното съгласие на Надзорния орган на ЕАСТ и на норвежкия регулаторен орган. Норвежкият регулаторен орган изпълнява решението на Надзорния орган на ЕАСТ в срок от един месец и информира Съвместния комитет на ЕИП и Надзорния орган на ЕАСТ за това.“
 м)
 В член 49, параграф 6 се заменя със следното:
 „Член 9 не се прилага по отношение на Кипър, Люксембург, Малта и/или Лихтенщайн.“
 н)
 Представителите на държавите от ЕАСТ участват пълноценно в работата на комитета, създаден с член 51, но без право на гласуване.“
 (*2) ОВ L 85, 30.3.1994 г., стр. 60.“"
 4.
 Текстът на точка 27 (Регламент (ЕО) No 1775/2005 на Европейския парламент и на Съвета) се заменя със следното:
 „32009 R 0715: Регламент (ЕО) No 715/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно условията за достъп до газопреносни мрежи за природен газ и за отмяна на Регламент (ЕО) No 1775/2005 (ОВ L 211, 14.8.2009 г., стр. 36), поправен с ОВ L 229, 1.9.2009 г., стр. 29 и ОВ L 309, 24.11.2009 г., стр. 87, изменен със:
 —
 32010 D 0685: Решение 2010/685/ЕС на Комисията от 10 ноември 2010 г. (ОВ L 293, 11.11.2010 г., стр. 67),
 —
 32012 D 0490: Решение 2012/490/ЕС на Комисията от 24 август 2012 г. (ОВ L 231, 28.8.2012 г., стр. 16).
 За


text:
целите на настоящото споразумение разпоредбите на посочения регламент се четат със следните адаптации:
 а)
 Регламентът не се прилага по отношение на Исландия.
 б)
 В член 3, параграф 3 и член 20 думата „Комисия“ за държавите от ЕАСТ се чете като „Надзорния(т) орган на ЕАСТ“.
 в)
 „Представителите на държавите от ЕАСТ участват пълноценно в работата на комитета, посочен в член 28, но без право на гласуване.“
 г)
 В член 30 думата „Комисията“ за държавите от ЕАСТ се чете като „Надзорния(т) орган на ЕАСТ“.“
 5.
 След точка 46 (Решение 2013/114/ЕС на Комисията) се вмъква следната точка:
 „47.
 32009 R 0713: Регламент (ЕО) No 713/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. за създаване на Агенция за сътрудничество между регулаторите на енергия (ОВ L 211, 14.8.2009 г., стр. 1).
 За целите на настоящото споразумение разпоредбите на посочения регламент се четат със следните адаптации:
 а)
 Националните регулаторни органи на държавите от ЕАСТ участват пълноценно в работата на Агенцията за сътрудничество между регулаторите на енергия, наричана по-нататък „Агенцията“, и на всички подготвителни органи, включително работни групи, комитети и работни групи на Агенцията, Управителния съвет и Съвета на регулаторите, без право на глас.
 б)
 Независимо от разпоредбите на протокол 1 към Споразумението, терминът „държава(и) членка(и)“, съдържащ се в регламента, включва допълнително към значението си в регламента и държавите от ЕАСТ.
 в)
 По отношение на държавите от ЕАСТ, както и когато е подходящо, Агенцията подпомага Надзорния орган на ЕАСТ или Постоянния комитет, според случая, при изпълнението на съответните им задачи.
 г)
 Разпоредбите относно обвързващите решения на Агенцията, както са посочени в членове 7, 8 и 9, се заменят със следните разпоредби в случаите, засягащи държава от ЕАСТ:
 „i)
 В случаи, засягащи една или повече държави от ЕАСТ, Надзорният съвет на ЕАСТ приема решение с адресати националните регулаторни органи на съответната(ите) държава(и) от ЕАСТ.
 ii)
 Агенцията има право да участва пълноценно в работата на Надзорния орган на ЕАСТ и на неговите подготвителни органи, когато Надзорният орган на ЕАСТ изпълнява по отношение на държавите от ЕАСТ функциите на Агенцията съгласно предвиденото в настоящото споразумение, но без право на гласуване.
 iii)
 Надзорният орган на ЕАСТ има право да участва пълноценно в работата на Агенцията и нейните подготвителни органи, но без право на гласуване.
 iv)
 Агенцията и Надзорният орган на ЕАСТ си сътрудничат тясно при приемането на решения, становища и препоръки.
 Решенията на Надзорния орган на ЕАСТ се приемат в най-кратък срок въз основа на проекти, изготвени от Агенцията по нейна инициатива или по искане на Надзорния орган на ЕАСТ.
 Когато изготвя проект за Надзорния орган на ЕАСТ в съответствие с настоящия регламент, Агенцията информира Надзорния орган на ЕАСТ. Надзорният орган на ЕАСТ определя срок, в рамките на който националните регулаторни органи на държавите от ЕАСТ могат да изразят своето мнение по въпроса, като се отчитат напълно степента на спешност, сложността му и възможните последици.
 Националните регулаторни органи на държави от ЕАСТ могат да поискат от Надзорния орган на ЕАСТ да преразгледа решението си. Надзорният орган на ЕАСТ препраща това искане на Агенцията. В този случай Агенцията


text:
разглежда възможността за изготвяне на нов проект за Надзорния орган на ЕАСТ и изпраща отговор в най-кратки срокове.
 В случаите, в които Агенцията изменя, спира действието или оттегля дадено решение, успоредно на решение, прието от Надзорния орган на ЕАСТ, Агенцията изготвя в най-кратък срок проект със същото действие за Надзорния орган на ЕАСТ.
 v)
 В случай на несъгласие между Агенцията и Надзорния орган на ЕАСТ във връзка с прилагането на тези разпоредби, като вземат предвид неотложността на въпроса, в най-кратък срок директорът на Агенцията и колегиумът на Надзорния орган на ЕАСТ провеждат заседание с цел постигане на съгласие. Ако не бъде постигнато съгласие, директорът на Агенцията или колегиумът на Надзорния орган на ЕАСТ могат да отправят искане към договарящите се страни да отнесат въпроса до Съвместния комитет на ЕИП, който го разглежда в съответствие с член 111 от настоящото споразумение, който се прилага mutatis mutandis. В съответствие с член 2 от Решение на Съвместния комитет на ЕИП No 1/94 от 8 февруари 1994 г. относно приемане на процедурни правила на Съвместния комитет на ЕИП (*3) при неотложни обстоятелства всяка договаряща се страна може да отправи искане за незабавно провеждане на заседание. Независимо от настоящия параграф, всяка договаряща се страна може по всяко време по своя инициатива да отнесе въпроса за разглеждане от Съвместния комитет на ЕИП в съответствие с член 5 или член 111 от настоящото споразумение.
 vi)
 Всяка държава от ЕАСТ и всяко физическо или юридическо лице може да заведе съдебно производство пред Съда на ЕАСТ срещу Надзорния орган на ЕАСТ в съответствие с членове 36 и 37 от Споразумението за надзор и съд.
 (*3) ОВ L 85, 30.3.1994 г., стр. 60.“"
 д)
 В член 12 се добавя следното:
 „Националните регулаторни органи на държавите от ЕАСТ участват пълноценно в работата на Управителния съвет, но без право на гласуване. Процедурните правилници на Управителния съвет позволяват пълноправното участие на националните регулаторни органи на държавите от ЕАСТ.“
 е)
 В член 14 се добавя следното:
 „Националните регулаторни органи на държавите от ЕАСТ участват пълноценно в Съвета на регулаторите и във всички подготвителни органи на Агенцията. Те нямат право на гласуване в Съвета на регулаторите. Вътрешният процедурен правилник на Съвета на регулаторите позволява пълноправното участие на националните регулаторни органи на държавите от ЕАСТ.“
 ж)
 Разпоредбите на член 19 се заменят със следното:
 „Ако жалбата се отнася до решение на Агенцията, свързано с разногласие, което засяга и националните регулаторни органи на една или повече държави от ЕАСТ, Апелативният съвет кани засегнатите национални регулаторни органи на държавата(ите) от ЕАСТ да представят в определен срок становища относно изявления на страни, които са засегнати от производството по обжалване. Националните регулаторни органи на засегнатата(ите) държава(и) от ЕАСТ имат право на устни изказвания. В случаите, в които Агенцията изменя, спира действието или оттегля дадено решение, успоредно на решение, прието от Надзорния орган на ЕАСТ, Агенцията изготвя в най-кратък срок проект със същото действие за Надзорния орган на ЕАСТ.“
 з)
 Разпоредбите на член 20 не се прилагат в случаите, в които са засегнати една или повече държави от ЕАСТ.
 и)
 В


text:
член 21 се добавя следното:
 „Държавите от ЕАСТ участват във финансирането на Агенцията. За тази цел се прилагат процедурите, установени в член 82, параграф 1, буква а) и протокол 32 към Споразумението.“
 й)
 В член 27 се добавя следното:
 „Държавите от ЕАСТ предоставят привилегии и имунитети на Агенцията, които съответстват на съдържащите се в Протокола за привилегиите и имунитетите на Европейския съюз.“
 к)
 В член 28 се добавя следното:
 „Чрез дерогация от член 12, параграф 2, буква а) и член 82, параграф 3, буква а) от Условията за работа на другите служители на Европейския съюз, граждани на държавите от ЕАСТ, ползващи се с пълни права като граждани, могат да бъдат наемани на работа по договор от директора на Агенцията.
 Чрез дерогация от член 12, параграф 2, буква д), член 82, параграф 3, буква д) и член 85, параграф 3 от Условията за работа на другите служители езиците, посочени в член 129, параграф 1 от Споразумението за ЕИП, се считат от Агенцията по отношение на нейния персонал за езици на Съюза, посочени в член 55, параграф 1 от Договора за Европейския съюз.“
 л)
 В член 30, параграф 1 се добавя следното:
 „За целите на настоящия регламент, Регламент (ЕО) No 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 г. относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, Съвета и Комисията се прилага по отношение на всички документи на Агенцията относно държавите от ЕАСТ.“
 м)
 В член 32 се добавя следното:
 „Представителите на държавите от ЕАСТ участват пълноценно в работата на комитета, създаден с член 32, но без право на гласуване“.“
 (*3) ОВ L 85, 30.3.1994 г., стр. 60.“"
 6.
 След точка 47 (Регламент (ЕО) No 713/2009 на Европейския парламент и на Съвета) се вмъква следната точка:
 „48.
 32013 R 0543: Регламент (ЕС) No 543/2013 на Комисията от 14 юни 2013 г. за представяне и публикуване на данни на пазарите за електроенергия и за изменение на приложение I към Регламент (ЕО) No 714/2009 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 163, 15.6.2013 г., стр. 1).“
 7.
 Текстът на точка 21 (Решение 2003/796/ЕО на Комисията) се заличава.
 Член 2
 Текстовете на регламенти (ЕО) No 713/2009, (ЕО) No 714/2009, (ЕО) No 715/2009, поправен с ОВ L 229, 1.9.2009 г., стр. 29 и ОВ L 309, 24.11.2009 г., стр. 87, и (ЕС) No 543/2013, директиви 2009/72/ЕО и 2009/73/ЕО и решения 2010/685/ЕС и 2012/490/ЕС на исландски и норвежки език, които ще бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила на 6 май 2017 г. или в деня след внасянето на последната нотификация в Съвместния комитет на ЕИП съгласно член 103, параграф 1 от Споразумението, ако тази дата е по-късна (*4).
 Член 4
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 5 май 2017 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 Claude MAERTEN
 (1) ОВ L 211, 14.8.2009 г., стр. 1.
 (2) ОВ L 211, 14.8.2009


text:
г., стр. 15.
 (3) ОВ L 211, 14.8.2009 г., стр. 36.
 (4) ОВ L 163, 15.6.2013 г., стр. 1.
 (5) ОВ L 211, 14.8.2009 г., стр. 55.
 (6) ОВ L 211, 14.8.2009 г., стр. 94.
 (7) ОВ L 293, 11.11.2010 г., стр. 67.
 (8) ОВ L 231, 28.8.2012 г., стр. 16.
 (9) ОВ L 176, 15.7.2003 г., стр. 1.
 (10) ОВ L 289, 3.11.2005 г., стр. 1.
 (11) ОВ L 176, 15.7.2003 г., стр. 37.
 (12) ОВ L 176, 15.7.2003 г., стр. 57.
 (13) ОВ L 129, 17.5.2011 г., стр. 14.
 (14) ОВ L 296, 14.11.2003 г., стр. 34.
 (*4) С отбелязани конституционни изисквания.


text:
 30.6.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 171/11
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 14/2011
 от 1 април 2011 година
 за изменение на приложение II (Технически регламенти, стандарти, изпитвания и сертифициране) към Споразумението за ЕИП
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с Протокола за адаптиране на Споразумението за Европейското икономическо пространство, наричано по-нататък „Споразумението“, и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Приложение II към Споразумението бе изменено с Решение на Съвместния комитет на ЕИП No 128/2010 от 10 декември 2010 г. (1)
 (2)
 Директива 2010/5/ЕС на Комисията от 8 февруари 2010 г. за изменение на Директива 98/8/ЕО на Европейския парламент и на Съвета с цел включване на акролеин като активно вещество в приложение I към нея (2) следва да бъде включена в Споразумението.
 (3)
 Директива 2010/8/ЕС на Комисията от 9 февруари 2010 г. за изменение на Директива 98/8/ЕО на Европейския парламент и на Съвета за включване в приложение I към нея на варфарин натрий като активно вещество (3) следва да бъде включена в Споразумението.
 (4)
 Директива 2010/9/ЕС на Комисията от 9 февруари 2010 г. за изменение на Директива 98/8/ЕО на Европейския парламент и на Съвета с цел продължаване на включването в приложение I към нея на активното вещество алуминиев фосфид, освобождаващ фосфороводород, към продуктов тип 18, както е определен в приложение V към същата директива (4) следва да бъде включена в Споразумението.
 (5)
 Директива 2010/10/ЕС на Комисията от 9 февруари 2010 г. за изменение на Директива 98/8/ЕО на Европейския парламент и на Съвета за включване в приложение I към нея на бродифакум (brodifacoum) като активно вещество (5) следва да бъде включена в Споразумението.
 (6)
 Директива 2010/11/ЕС на Комисията от 9 февруари 2010 г. за изменение на Директива 98/8/ЕО на Европейския парламент и на Съвета с цел включване на варфарин като активно вещество в приложение I към нея (6) следва да бъде включена в Споразумението.
 (7)
 Решение 2010/122/ЕС на Комисията от 25 февруари 2010 г. за изменение, с цел привеждане в съответствие с научно-техническия напредък, на приложението към Директива 2002/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на допускането по изключение на употребата на кадмий (7) следва да бъде включено в Споразумението,
 РЕШИ:
 Член 1
 Глава XV от приложение II към Споразумението се изменя, както следва:
 1.
 В точка 12н (Директива 98/8/ЕО на Европейския парламент и на Съвета) се добавят следните тирета:
 „—
 32010 L 0005: Директива 2010/5/ЕС на Комисията от 8 февруари 2010 г. (ОВ L 36, 9.2.2010 г., стр. 24),
 —
 32010 L 0008: Директива 2010/8/ЕС на Комисията от 9 февруари 2010 г. (ОВ L 37, 10.2.2010 г., стр. 37),
 —
 32010 L 0009: Директива 2010/9/ЕС на Комисията от 9 февруари 2010 г. (ОВ L 37, 10.2.2010 г., стр. 40),
 —
 32010 L 0010: Директива 2010/10/ЕС на Комисията от 9 февруари 2010 г. (ОВ L 37, 10.2.2010 г., стр. 44),
 —
 32010 L 0011: Директива 2010/11/ЕС на Комисията от 9 февруари 2010 г. (ОВ L 37, 10.2.2010 г., стр. 47).“
 2.
 В точка 12р


text:
(Директива 2002/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета) се добавя следното тире:
 „—
 32010 D 0122: Решение 2010/122/ЕС на Комисията от 25 февруари 2010 г. (ОВ L 49, 26.2.2010 г., стр. 32).“
 Член 2
 Текстовете на директиви 2010/5/ЕС, 2010/8/ЕС, 2010/9/ЕС, 2010/10/ЕС и 2010/11/ЕС и на Решение 2010/122/ЕС на исландски и на норвежки език, които ще бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила на 2 април 2011 г., при условие че всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението, са внесени в Съвместния комитет на ЕИП (8).
 Член 4
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 1 април 2011 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Изпълняващ длъжността председател
 Gianluca GRIPPA
 (1) ОВ L 85, 31.3.2011 г., стр. 11.
 (2) ОВ L 36, 9.2.2010 г., стр. 24.
 (3) ОВ L 37, 10.2.2010 г., стр. 37.
 (4) ОВ L 37, 10.2.2010 г., стр. 40.
 (5) ОВ L 37, 10.2.2010 г., стр. 44.
 (6) ОВ L 37, 10.2.2010 г., стр. 47.
 (7) ОВ L 49, 26.2.2010 г., стр. 32.
 (8) Без отбелязани конституционни изисквания.


text:
 11/ 27
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 50
 22002A0430(03)
 L 114/91
 ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
 СПОРАЗУМЕНИЕ
 между Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно железопътния и автомобилен превоз на стоки и пътници
 КОНФЕДЕРАЦИЯ ШВЕЙЦАРИЯ, наричана по-долу „Швейцария“, от една страна,
 ЕВРОПЕЙСКАТА ОБЩНОСТ, наричана по-долу „Общността“, от друга страна,
 Наричани по-долу „договарящите страни“,
 КАТО ОСЪЗНАВАТ взаимния интерес на договарящите страни за насърчаване на сътрудничеството и търговията, по-специално чрез взаимно предоставяне на достъп до техните транспортни пазари, както е предвидено в член 13 от Споразумението между Европейската икономическа общност и Конфедерация Швейцария относно автомобилния и железопътен превоз на стоки от 2 май 1992 г., наричано по-долу „Споразумението от 1992 г.“,
 КАТО ЖЕЛАЯТ да развият съгласувана транспортна политика, насочена към насърчаване на използването на по-безвредни за околната среда средства за превоз на пътници и стоки, в опита да се обедини опазването на околната среда с ефективността на транспортната система, по-специално в алпийския регион,
 КАТО ЖЕЛАЯТ да осигурят пълноценна конкуренция между различните видове транспорт, като считат, че тези видове транспорт трябва да покриват породените от тях разходи,
 КАТО ОСЪЗНАВАТ необходимостта да се осигури съответствие между швейцарската транспортна политика и общите принципи, залегнали в транспортната политика на Общността, особено в контекста на въвеждането на съгласувана законодателна и регулаторна рамка,
 СЕ СПОРАЗУМЯХА ЗА СЛЕДНОТО:
 РАЗДЕЛ I
 ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
 Член 1
 Общи принципи и цели
 1. Настоящото споразумение между Общността и Швейцария има за цел, от една страна, либерализирането на достъпа на договарящите страни до пазарите им за автомобилен и железопътен превоз на стоки и пътници по такъв начин, че да се гарантира по-ефективното управление на трафика, като се използват маршрути, които от техническа, географска и икономическа гледна точка са най-подходящи за всички видове транспорт, обхванати от Споразумението, и от друга страна, да се постави основата за съгласувана транспортна политика.
 2. Разпоредбите на Споразумението и тяхното приложение се основават на принципите на реципрочност и свободен избор на вида транспорт.
 3. Договарящите страни се ангажират да не предприемат дискриминационни мерки при приложението на настоящото споразумение.
 Член 2
 Приложно поле
 1. Настоящото споразумение се прилага за двупосочния автомобилен превоз на стоки и пътници между договарящите страни, за транзитното преминаване през територията на тези страни, без да се накърняват разпоредбите на Споразумението от 1992 г. и при спазване на член 7, параграф 3, за автомобилния превоз на пътници и стоки на тристранна основа и за каботажа за Швейцария.
 2. Настоящото споразумение се прилага за международния железопътен превоз на пътници и стоки и за комбинирания международен превоз. То не се прилага за предприятия от железопътния транспорт, чиято дейност е ограничена единствено до градски, извънградски или регионални операции.
 3. Настоящото споразумение се прилага за транспортни операции, осъществявани от предприятия за автомобилен превоз или от предприятия за железопътен превоз, установени в една от договарящите страни.
 Член 3
 Определения
 1. Сухопътен транспорт
 За целите на настоящото споразумение:
 —
 „професията на оператор за автомобилен превоз на стоки“ означава дейността на всяко предприятие, което превозва стоки за чужда сметка посредством моторно превозно средство или комбинация от моторни превозни средства,
 —
 „професията на оператор за


text:
автомобилен превоз на пътници“ означава дейността на всяко предприятие, извършващо за чужда сметка международен превоз на пътници с автомобил, пътуващ по определен маршрут или с автобус,
 —
 „предприятие“ означава всяко физическо или юридическо лице, независимо дали със стопанска или с идеална цел, всяка асоциация или група хора, които не са юридически лица, независимо дали със стопанска или с идеална цел, или орган на публична власт, имащ собствена юридическа правосубектност или зависещ от властнически орган, който има такава правосубектност,
 —
 „превозно средство“ означава моторно превозно средство, регистрирано на територията на една от договарящите страни или комбинация от превозни средства, от които най-малко теглещата единица е регистрирана в една от договарящите страни и предназначено изключително за превоз на стоки, или всяко моторно превозно средство, така конструирано и оборудвано, че да е подходящо за превоз на повече от девет души, включително шофьора, и предназначено за тази цел,
 —
 „международен превоз“ означава пътуване, предприето от едно превозно средство, точката на отпътуване на което е на територията на едната договаряща страна и дестинацията на което е на територията на другата договаряща страна или в трета страна, или обратното, и движението на разтоварено превозно средство във връзка с гореспоменатото пътуване; ако точката на отпътуване или дестинацията на пътуването се намира в трета страна, пътуването трябва да се осъществява с превозно средство, регистрирано в договарящата страна, в която се намира точката на отпътуване или дестинацията на пътуването,
 —
 „транзит“ означава превоз на стоки или пътници (без товаренето и разтоварването) и движението на разтоварени моторни превозни средства през територията на една договаряща страна,
 —
 „каботаж за Швейцария“ означава всеки превоз на стоки за чужда сметка от една държава-членка на Общността до друга държава-членка с превозно средство, регистрирано в Швейцария, независимо дали в процеса на същото пътуване или не, и използващо нормален маршрут, превозното средство пътува през Швейцария,
 —
 „тристранни транспортни операции с участието на трети страни“ означава всеки превоз на пътници или стоки от територията на една от договарящите страни до трета страна и обратното, с превозно средство, регистрирано на територията на другата договаряща страна, независимо дали в процеса на пътуването и използващо нормален маршрут, превозното средство пътува през страната, в която е регистрирано или не,
 —
 „разрешително“ означава разрешителното, лицензията или концесията, необходими по силата на законодателството на договарящата страна.
 2. Железопътен транспорт
 За целите на настоящото споразумение:
 —
 „железопътно предприятие“ означава всяко частно или публично предприятие, основната дейност на което е да предоставя железопътни транспортни услуги за стоки и/или пътници с изискването предприятието да осигури теглителна сила; такава сила трябва да се предостави чрез използване на железопътен състав, който не е собственост на съответното железопътно предприятие и като се използва персонал, който не е пряко нает от съответното железопътно предприятие,
 —
 „международно обединение“ означава всяко обединение на най-малко две железопътни предприятия, установени в различни държави-членки на Общността, или, в случай на една от тях, в Швейцария, за целите на осигуряване на международни транспортни услуги между Общността и Швейцария,
 —
 „управител на инфраструктура“ означава всеки публичен орган или предприятие, отговарящ конкретно за създаването и поддържането на железопътната


text:
инфраструктура, както и за експлоатацията на системите за контрол и безопасност,
 —
 „лицензия“ означава разрешително, издадено от компетентния орган на една договаряща страна на едно предприятие, с което се признава качеството му на железопътно предприятие. Този капацитет може да бъде ограничен до изпълнението на определен вид транспортни услуги,
 —
 „лицензиращ орган“ означава органът, натоварен от всяка договаряща страна с издаването на лицензии,
 —
 „влаков път“ означава инфраструктурният капацитет, необходим за преминаването на един влак между две точки в определено време,
 —
 „разпределение“ означава разпределението на железопътния инфраструктурен капацитет от орган, занимаващ се с разпределение,
 —
 „орган, занимаващ се с разпределение“ означава органът и/или управителят на инфраструктура, определен от договарящите страни за разпределение на инфраструктурния капацитет,
 —
 „градски и извънградски услуги“ означава транспортни услуги, осъществявани за удовлетворяване на транспортните потребности на един градски център или предградие и съседните области,
 —
 „регионални услуги“ означава транспортни услуги, осъществявани, за да се удовлетворят транспортните потребности на един регион,
 —
 „комбиниран транспорт“ означава превозът на стоки с тежкотоварни превозни средства или товарни устройства, които осъществяват част от пътуването си по железопътен транспорт, а го започват и/или го завършват с автомобилен транспорт,
 —
 „конкурентни цени за железопътен транспорт“: цените за железопътния транспорт се считат за конкурентни, ако средните цени за железопътен транспорт в Швейцария не са по-високи от разходите за автомобилен транспорт, както са определени в приложение 9, за подобен маршрут.
 Член 4
 Резерва по Споразумението от 1992 г.
 При спазване на дерогациите, въведени с настоящото споразумение, правата и задълженията на договарящите страни, възникващи по силата на Споразумението от 1992 г., не се влияят от разпоредбите на настоящото споразумение.
 РАЗДЕЛ II
 МЕЖДУНАРОДЕН АВТОМОБИЛЕН ТРАНСПОРТ
 А. ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
 Член 5
 Достъп до професията
 1. Предприятия, които желаят да работят като професионални автомобилни превозвачи, трябва да отговарят на следните три изисквания:
 а)
 добра репутация;
 б)
 подходящо финансово състояние;
 в)
 професионална компетентност.
 2. Разпоредбите, приложими в тази област, са определени в раздел 1 от Приложение 1.
 Член 6
 Социални норми
 Социалните разпоредби, приложими в тази област, са определени в раздел 2 от Приложение 1.
 Член 7
 Технически норми
 1. При спазване на разпоредбите на параграфи 2 и 3, Швейцария приема не по-късно от шест месеца след подписването на настоящото споразумение механизми, които са еквивалентни на законодателството на Общността относно техническите условия, ръководещи автомобилния превоз, така както са определени в раздел 3 от Приложение 1.
 2. Швейцария разполага с преходен период от две години от датата на влизане в сила на настоящото споразумение, за да хармонизира свето законодателство относно техническия контрол на превозните средства със законодателството на Общността.
 3. От 1 януари 2001 г. лимитът за действително общо тегло при натоварване, прилаган от Швейцария за седлови автовлакове и автовлакове е 34 тона за всички видове трафик.
 От 1 януари 2005 г. Швейцария хармонизира законодателството си относно максималните граници за допустимо тегло за тези моторни превозни средства в международния трафик със законодателството, действащо в Общността на датата на подписване на Споразумението.
 4. Въвеждането на таксите за използване на пътищата, определени в член 40, трябва да се извършва паралелно с постепенното увеличение


text:
на границите за теглото, предвидени в параграф 3.
 5. Всяка договаряща страна се задължава да не подлага превозни средства, одобрени на територията на другата договаряща страна, на условия, които са по-ограничителни от тези, които действат на собствената ѝ територия.
 Член 8
 Преходни разпоредби, които регламентират теглото на превозните средства
 1. С оглед на постепенното въвеждане на определени механизми, дефинирани в член 7, параграф 3, втора алинея, за превоза на стоки чрез превозно средство, чието общо тегло при натоварване превишава 28 тона (преди 31 декември 2000 г.) или 34 тона (преди 1 януари 2001 г. и 31 декември 2004 г.), но не превишава 40 тона, от точка на отпътуване в Общността за дестинация извън Швейцарската зона близо до границата, както е определена в Приложение 6 (и обратното), или при транзитно преминаване през Швейцария този превоз е обект на квота, базираща се на заплащането на допълнителна такса за използване на инфраструктурата в съответствие с процедурите, определени в параграфи 2, 3 и 4. В случай на превозни средства, регистрирани в Швейцария, тази квота може също да се използва за превозни операции в рамките на Швейцария.
 2. Общността получава квота от 250 000 разрешителни за 2000 г. Швейцария получава квота от 250 000 разрешителни за 2000 г. В случай че Споразумението не влезе в сила на 1 януари 2000 г., броят на разрешителните за 2000 г. се намалява на пропорционална основа.
 3. Общността получава квота от 300 000 разрешителни за 2001 г. и за 2002 г. Швейцария получава квота от 300 000 разрешителни за 2001 г. и за 2002 г.
 4. Общността получава квота от 400 000 разрешителни за 2003 г. и за 2004 г. Швейцария получава квота от 400 000 разрешителни за 2003 г. и за 2004 г.
 5. Използването на разрешителните, предвидени в параграфи 2, 3 и 4, в случая на всеки оператор, независимо дали е швейцарски или от Общността, е обект на заплащане на такса за използването на швейцарската инфраструктура, изчислена и събираема в съответствие с процедурите, определени в Приложение 2.
 6. Превозните средства, които отговарят на техническите норми, посочени в член 7, параграф 3, втора алинея, се освобождават по силата на член 32 от всякакви квоти и механизми, свързани с разрешителни, считано от 1 януари 2005 г.
 В. МЕЖДУНАРОДЕН АВТОМОБИЛЕН ПРЕВОЗ НА СТОКИ
 Член 9
 Превоз на стоки между териториите на договарящите страни
 1. Международният автомобилен превоз на стоки за чужда сметка, както и пътуване без товари между териториите на договарящите страни се извършва съгласно разрешителното на Общността за превозвачи от Общността, определено в Регламент (ЕИО) No 881/92, образец от което е даден в Приложение 3, и съгласно подобно швейцарско разрешително за швейцарски превозвачи.
 2. В случай на операции по превоз, които попадат в обхвата на настоящото споразумение, тези разрешителни заменят двустранните разрешителни, обменяни между държавите-членки на Общността и Швейцария, които се изискваха до влизането в сила на настоящото споразумение.
 3. Транспортните операции, посочени в Приложение 4, се освобождават от разрешителни за превози от системите за лицензиране.
 4. Процедурите относно издаването, подновяването и отнемането на разрешителните и процедурите относно взаимопомощта


text:
се обхващат от разпоредбите на Регламент (ЕИО) No 881/92 за превозвачите на Общността и от еквивалентни швейцарски разпоредби.
 Член 10
 Транзитен превоз на стоки през територията на договарящите страни
 1. Международният превоз на стоки за чужда сметка, както и движението на празни превозни средства, преминаващи транзитно през територията на договарящите страни, се либерализират. Тези транспортни операции се извършват с лицензиите, посочени в член 9.
 2. Прилага се член 9, параграфи 2, 3 и 4.
 Член 11
 Транзитно преминаване през Австрия
 Система от екологични точки, равнозначна на тази, предвидена в член 11 от протокол 9 към Договора за присъединяване на Австрия към Европейския съюз, се прилага за швейцарските оператори, които преминават транзитно през територията на Австрия, в рамките на срока на действие на посочения протокол. Методът на изчисление и подробните правила и процедури за управлението и контрола на екологичните точки се определят посредством административни механизми между договарящите страни при подписване на настоящото споразумение и трябва да съответстват mutatis mutandis на разпоредбите на гореспоменатия протокол 9.
 Член 12
 Каботаж за Швейцария
 1. От 2001 г. се разрешава каботаж за Швейцария, при спазване на следните условия:
 —
 такива транспортни операции се осъществяват с швейцарско разрешително, упоменато в член 9, параграф 1,
 —
 те се ограничават до една транспортна операция, по обратния маршрут, след превоза на стоки между Швейцария и държава-членка на Общността.
 2. До тази дата обаче, упражняването на съществуващите права по силата на действащите двустранни споразумения ще продължава да бъде допустимо. Тези права са изброени в Приложение 5 към настоящото споразумение.
 3. От 2005 г. каботажът за Швейцария изцяло се либерализира. Транспортните операции трябва да се извършват с швейцарска лицензия, упомената в член 9, параграф 1.
 Член 13
 Тристранни транспортни операции, в които участват трети страни
 1. Договореностите относно тристранния транспорт с участието на трети страни, се определят със съвместно споразумение относно сключването на необходимото споразумение между Общността и въпросната трета страна, от една страна, и Швейцария и въпросната трета страна, от друга страна. Целта на тези договорености е да се гарантира реципрочност при третирането между операторите от Общността и швейцарските оператори по отношение на тристранния превоз.
 2. В очакване на сключването на споразумения между Общността и съответните трети страни, настоящото споразумение не оказва влияние върху разпоредбите, отнасящи се до тристранния транспорт, така както е регламентиран в двустранни споразумения, сключени между държавите-членки на Общността и Швейцария относно транспорт, в който участват трети страни. Тези права са изброени в Приложение 5 към настоящото споразумение.
 3. След определянето на договореностите, упоменати в параграф 1, Швейцария трябва да подпише или адаптира, ако е необходимо, двустранните споразумения с тези трети страни.
 Член 14
 Превоз между две точки, разположени на територията на една държава-членка на Общността, или между две точки, разположени на швейцарска територия
 Превозът между две точки, разположени на територията на една държава-членка на Общността, с регистрирано в Швейцария превозно средство и превозът между две точки, разположени на швейцарска територия, с превозно средство, регистрирано в държава-членка на Общността, не е разрешен по силата на настоящото споразумение.
 Член 15
 Забрана за шофиране през нощта и в неделите


text:
и изключения от ограниченията в теглото
 1. Забраната за шофиране през нощта на швейцарска територия се прилага само между 22,00 и 05,00 часа.
 2. Изключенията от ограниченията в теглото и от забраната за шофиране през нощта и в неделя са определени в Приложение 6.
 3. Изключенията от забраната за шофиране през нощта трябва да се предоставят по недискриминационен начин и могат да се получат само от една служба. Те трябва да се предоставят срещу заплащане на такса за покриване на административните разходи.
 Член 16
 Премахване на някои изключения от ограничението в теглото
 Разпоредбите на Приложение 6, дял II, точки 3 и 4 към Споразумението от 1992 г. няма да се прилагат от датата на влизане в сила на настоящото споразумение.
 В. МЕЖДУНАРОДЕН ПРЕВОЗ НА ПЪТНИЦИ С АВТОМОБИЛ, ПЪТУВАЩ ПО ОПРЕДЕЛЕН МАРШРУТ, И АВТОБУС
 Член 17
 Условия, приложими за превозвачите
 1. На превозвачи, които действат за чужда сметка се разрешава да извършват транспортните услуги, определени в член 1 от Приложение 7, без дискриминация по отношение на националността или мястото на установяване, при условие че тези превозвачи:
 —
 имат разрешително в държавата-членка на Общността, където са установени, или в Швейцария да осъществяват превоз с автомобили, пътуващи по определен маршрут, и с автобус под формата на редовни услуги, включително специални редовни услуги или случайни услуги,
 —
 отговарят на законовите изисквания относно пътната безопасност, дотолкова доколкото това се отнася до стандартите за шофьорите и превозните средства.
 2. На превозвачи, работещи за собствена сметка, се разрешава да извършват транспортните услуги, определени в член 1, параграф 3 от Приложение 7, без дискриминация по отношение на националността или мястото на установяване, при условие че тези превозвачи:
 —
 имат разрешително в държавата-членка на Общността, където са установени, или в Швейцария да извършват превози с автомобил, пътуващ по определен маршрут, и с автобуси в съответствие с условията на достъп до пазара, определени от националното законодателство,
 —
 отговарят на законовите изисквания относно пътната безопасност, що се отнася до нормите, приложими за шофьорите и превозните средства.
 3. Превозвачи, които отговарят на условията, определени в параграф 1, могат да извършват международни операции за превоз на пътници с автомобил, пътуващ по определен маршрут, и с автобус, при условие че, в случай на превозвачи от Общността, имат разрешително от Общността или, в случай на швейцарски превозвачи, имат подобно швейцарско разрешително.
 Образецът на такива лицензии и процедурите за тяхното получаване, използване и подновяване са обхванати от разпоредбите на Регламент (ЕИО) No 684/92, изменен с Регламент (ЕО) No 11/98, за превозвачи на Общността и от съответното швейцарско законодателство.
 Член 18
 Достъп до пазара
 1. За случайните услуги, посочени в член 1, параграф 2.1 от Приложение 7, не се изискват разрешителни.
 2. За специалните редовни услуги, посочени в член 1, параграф 1.2 от Приложение 7, не се изискват разрешителни, ако са предмет, на територията на Общността, на договор, сключен между организатора и превозвача.
 3. За пътуванията без товари на превозни средства във връзка с транспортни операции, упоменати в параграфи 1 и 2, също не се изискват разрешителни.
 4. В съответствие с член 2 и следв. от Приложение


text:
7 за редовните услуги се изисква разрешително.
 5. В съответствие с член 2 и следв. от Приложение 7 разрешително се изисква за специални редовни услуги, които не са предмет, на територията на Общността, на договор, сключен между организатора и превозвача.
 В Швейцария за такива услуги не се изисква разрешително.
 6. За автомобилните транспортни операции за собствена сметка, определени в член 1, параграф 3 от Приложение 7, не се изисква разрешително, но на територията на Общността те са предмет на система от удостоверения.
 Член 19
 Тристранни транспортни операции, в които участват трети страни
 1. Договореностите, с които се урежда тристранният транспорт с участието на трети страни, се определят със съвместно споразумение относно сключването на необходимото споразумение между Общността и въпросната трета страна, от една страна, и Швейцария и въпросната трета страна, от друга страна. Целта на тези договорености е да се гарантира реципрочност при третирането между операторите от Общността и швейцарските оператори по отношение на тристранния превоз.
 2. В очакване на сключването на споразумения между Общността и съответните трети страни настоящото споразумение не оказва влияние върху разпоредбите, отнасящи се до транспорта, упоменат в параграф 1, така както е регламентиран в двустранните споразумения, сключени между държавите-членки на Общността и Швейцария относно транспорт, в който участват трети страни. Тези права са изброени в Приложение 8 към настоящото споразумение.
 3. След определянето на договореностите, упоменати в параграф 1, Швейцария трябва да подпише или адаптира, доколкото е необходимо, двустранни споразумения с тези трети страни.
 Член 20
 Превоз между две точки, разположени на територията на една и съща договаряща страна
 1. Превозът между две точки, разположени на територията на една и съща договаряща страна, от превозвачи, установени на територията на другата договаряща страна, не е разрешен по силата на настоящото споразумение.
 2. При все това, съществуващите права, които са в сила, породени от двустранните споразумения, сключени между държавите-членки на Общността и Швейцария, ще продължат да могат да бъдат упражнявани, при условие че няма дискриминация между превозвачите от Общността и няма изкривяване на конкуренцията. Тези права са изброени в Приложение 8 към настоящото споразумение.
 Член 21
 Процедури
 Процедурите относно издаването, използването, подновяването и изтичането на разрешителните, и процедурите относно взаимопомощта са обхванати от разпоредбите на Приложение 7 към настоящото споразумение.
 Член 22
 Преходна разпоредба
 Разрешителните за услуги, които съществуват в момента на влизане в сила на настоящото споразумение, остават валидни до изтичането им, доколкото въпросните услуги продължават да са предмет на разрешителен режим.
 РАЗДЕЛ III
 МЕЖДУНАРОДЕН ЖЕЛЕЗОПЪТЕН ТРАНСПОРТ
 Член 23
 Независимост на управлението
 Договарящите страни се задължават:
 —
 да гарантират независимостта на управлението на железопътните предприятия, по-специално като им предоставят независим статут, с което им се дава възможност да адаптират дейността си към пазара и да управляват делата си под отговорността на техните ръководни органи,
 —
 да отделят управлението на железопътната инфраструктура от предоставянето на железопътни транспортни услуги, най-малкото на ниво счетоводство; финансовата помощ, предоставена за една от тези две дейности, не може да се прехвърля на другата.
 Член 24
 Права на достъп и на транзит по отношение на железопътната инфраструктура
 1. Железопътните предприятия и международните обединения


text:
имат правото на достъп и/или на транзит, определено в законодателството на Общността, посочено в Приложение 1, раздел 4.
 2. На железопътни предприятия, установени на територията на една договаряща страна, трябва да се предостави правото на достъп до инфраструктурата на територията на другата договаряща страна за целите на извършване на услуги по международен комбиниран превоз.
 3. Железопътните предприятия и международните обединения, които използват своите права на достъп, съответно на транзитно преминаване, сключат необходимите административни, технически и финансови споразумения с управителите на използваната железопътна инфраструктура с оглед да се регулира контролът на трафика и въпросите, свързани с безопасността, упоменати в параграфи 1 и 2.
 Член 25
 Железопътни лицензии
 1. Предоставянето на подходяща лицензия за въпросния вид железопътна услуга е предварително условие за всяка молба за достъп или транзитно преминаване, свързана с железопътната инфраструктура, и следователно за правото да се предоставят транспортни услуги. Такава лицензия обаче сама по себе си не предоставя права на достъп до железопътната инфраструктура.
 2. Едно железопътно предприятие има право да кандидатства за лицензия в Швейцария или в държавата-членка на Общността, в която то е установено. Договарящите страни не издават лицензии или не удължават срока на действие, когато изискванията на настоящото споразумение не са спазени.
 3. Лицензиите се издават от органа, отговарящ за лицензиите, специално предназначени за съществуващи и нови предприятия, на отговорност на договарящите страни.
 4. Лицензиите се признават в Общността или в Швейцария на реципрочна основа.
 5. Те са обект на изисквания, определени от договарящите страни, свързани с доброто име, финансовата пригодност, професионалната компетентност и гаранцията за гражданска отговорност за целия период на валидността им. Разпоредбите, приложими в тази област, са определени в раздел 4 от Приложение 1.
 6. Една лицензия е валидна до момента, до който железопътното предприятие изпълнява задълженията си в съответствие с гореспоменатите разпоредби. Отговорният орган обаче, може да изиска лицензиите да бъдат ревизирани на редовни интервали от време.
 7. Процедурите за проверката, изменението, временното прекратяване на действието или отхвърлянето на една лицензия се ръководят от гореспоменатите законови разпоредби.
 Член 26
 Издаване на сертификата за безопасност
 1. Договарящите страни изискват от железопътните предприятия да представят също сертификат за безопасност, посочващ изискванията за безопасност, които са наложени на тези предприятия с оглед на гарантиране на безрисково обслужване по въпросните пътища.
 2. Железопътно предприятие може да кандидатства за сертификат за безопасност пред орган, посочен от договарящата страна, на чиято територия се намира използваната инфраструктура.
 3. За да получи сертификата за безопасност, железопътното предприятие трябва да се съобрази с швейцарското законодателство по отношение на тази част от пътя, която се намира в Швейцария, и със законодателството на Общността по отношение на тази част от пътя, която се намира на територията на Общността.
 Член 27
 Разпределение на влаковите пътища
 1. Всяка договаряща страна посочва органа, отговарящ за разпределението на капацитета, независимо дали това е специфичен орган или управителят на инфраструктурата. Органът по разпределението, който трябва да бъде информиран за всички налични влакови пътища, осигурява по-конкретно:
 —
 капацитетът на железопътната инфраструктура да бъде разпределен на честна и недискриминационна основа и
 —
 процедурата по разпределението да позволява оптимално и ефективно


text:
използване на инфраструктурата, при спазване на параграфи 3 и 4 от настоящия член.
 2. Железопътно предприятие или международно обединение, което кандидатства за един или повече влакови пътища, трябва да представи заявката си на органа или органите по разпределението на договарящата страна, на чиято територия се намира точката на отпътуване за съответната услуга. Органът по разпределението, до който е подадена заявка за инфраструктурен капацитет, веднага информира хомолозите си за това искане. Последните вземат решение не по-късно от един месец след получаването на необходимата информация, като всеки орган по разпределението има правото да откаже заявка. Органът по разпределението, до който е подадена заявката, взема решение заедно със заинтересуваните си хомолози не по-късно от два месеца след представяне на цялата необходима информация. Процедурата относно обработката на заявките за инфраструктурен капацитет се урежда от разпоредбите, посочени в раздел 4 от Приложение 1.
 3. Общността и Швейцария могат да предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че при разпределението на железопътния инфраструктурен капацитет се дава приоритет на следните железопътни услуги:
 а)
 услуги, предоставяни в интерес на обществото;
 б)
 услуги, изцяло или частично осъществявани върху инфраструктура, конструирана или развита за тези услуги (например специални високоскоростни линии или линии, специализирани във фрахтоването).
 4. Общността и Швейцария могат да натоварят органа по разпределението да дава на железопътни предприятия, които предоставят определен вид услуги или предоставят такива услуги в определени области, специални права по отношение на разпределението на инфраструктурния капацитет на недискриминационна основа, ако тези права са абсолютно необходими за осигуряване на подходящи публични услуги или за ефикасно използване на инфраструктурния капацитет или за да се позволи финансирането на нови инфраструктури.
 5. Договарящите страни могат да предвидят възможността заявките за достъп до инфраструктурите да се придружават от учредяване на гаранция или подобно обезпечение.
 6. Общността и Швейцария приемат и публикуват процедурите за разпределение на инфраструктурен капацитет. Те нотифицират за това Съвместния комитет, създаден по силата на член 51 от настоящото споразумение.
 Член 28
 Сметки и потребителски такси
 1. Сметките на управителя на инфраструктура трябва най-малкото да бъдат балансирани, когато се разглеждат в един разумен период от време, между приходите, получавани се от тези такси и от евентуални държавни вноски, от една страна, и ,от друга — разходите за инфраструктурата.
 2. Управителят на инфраструктурата прилага потребителска такса за железопътната инфраструктура, за чието управление той отговаря, която се заплаща от железопътните предприятия или международните обединения, които използват тази инфраструктура.
 3. Потребителските такси за инфраструктурата се определят главно въз основа на вида услуга, периода на обслужването, състоянието на пазара и естеството и степента на износване и унищожаване на инфраструктурата.
 4. Таксите се плащат на управителя (управителите) на инфраструктурата.
 5. Всяка договаряща страна установява процедурите за определяне на таксите след консултации с управителя на инфраструктурата. Таксите, начислявани върху услуги от подобно естество на същия пазар, се прилагат без дискриминация.
 6. Управителят на инфраструктурата съобщава в подходящ период от време на железопътните предприятия или международни обединения, които използват неговата инфраструктура за предоставяне на услугите по член 24, всички основни промени на качеството или капацитета на съответната инфраструктура.
 Член 29
 Обжалване
 1. Договарящите страни предприемат необходимите


text:
мерки, за да гарантират, че решенията относно разпределението на инфраструктурния капацитет или за събирането на такси подлежат на обжалване пред независим орган. Този орган взема решение в рамките на два месеца от получаването на цялата необходима информация.
 2. Договарящите страни предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че решенията, взети в съответствие с параграф 1 и с член 25, параграф 3, подлежат на съдебен контрол.
 РАЗДЕЛ IV
 СЪГЛАСУВАНА ТРАНСПОРТНА ПОЛИТИКА
 А. ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
 Член 30
 Цели
 1. Договарящите страни се споразумяват да разработят, доколкото е необходимо, съгласувана политика за превоз на пътници и стоки. Целта на тази политика е да обедини ефективността на транспортните системи с опазването на околната среда, така че да се гарантира устойчива мобилност.
 2. Договарящите страни правят всичко възможно за установяването на широкообхватна съпоставимост на условията за превоз, включително по отношение на данъчното облагане, на съответните им територии, особено с оглед избягването на отклоняването на трафика в алпийските региони и гарантирането на по-добро разпределение на трафика в тези региони.
 Член 31
 Мерки
 1. За тази цел договарящите страни предприемат мерки, насочени към гарантиране на пълноценна конкуренция между и в рамките на различните видове транспорт и за улесняване на използването на по-безвредни за околната среда средства за превоз на пътници и стоки.
 2. В допълнение към разпоредбите на дялове II и III, тези мерки включват:
 —
 разработване на трансалпийски железопътни инфраструктури и осигуряване на железопътни транспортни услуги и комбинирани транспортни услуги, които са конкурентни по отношение на цена и качество,
 —
 въвеждане на подходящи системи за таксуване на пътния транспорт,
 —
 подкрепящи мерки.
 3. Мерките, предприети от договарящите страни по настоящото споразумение, се въвеждат постепенно и, доколкото е възможно, по съгласуван начин.
 Член 32
 Принципи
 При спазване на разпоредбите на член 47, мерките, посочени в член 31, съответстват на следните принципи:
 —
 липса на дискриминация, независимо дали пряка или косвена, на основание националност на превозвача, място на регистрация на превозното средство или началото и/или дестинацията на транспортната операция,
 —
 свободен избор на вида транспорт,
 —
 никакви едностранни количествени ограничения,
 —
 териториалност,
 —
 пропорционалност при налагането на такси, свързани с транспортните разходи, включително в зависимост от критерии, свързани с вида транспортно средство,
 —
 прозрачност,
 —
 сравними условия за използването на различни трансалпийски маршрути,
 —
 избягване на каквото и да е нарушение на пътниковите потоци в алпийските региони,
 —
 реципрочност.
 Б. ЖЕЛЕЗОПЪТЕН И КОМБИНИРАН ПРЕВОЗ
 Член 33
 Цели
 1. Договарящите страни се споразумяват относно целта за създаване на железопътни и комбинирани възможности за превоз, които да са достатъчни по отношение на капацитет и да са конкурентни както икономически, така и по качество на услугите, с пътния транспорт за алпийския регион, като в същото време се спазват принципите, изброени в член 32, и се гарантира както свободното действие на пазарните сили, по-специално чрез отваряне на достъпа до железопътната инфраструктура, както е предвидено в дял III, така и независимостта на железопътните предприятия.
 2. За тази цел договарящите страни:
 —
 предприемат, в рамките на техните компетенции, необходимите инфраструктурни и оперативни мерки в Швейцария и на територията на Общността, за да се гарантира дългосрочната


text:
жизнеспособност, свързаност и интеграция на швейцарските възможности в железопътна система на дълги разстояния,
 —
 се ангажират също така, да развиват взаимната връзка и интероперативност на железопътните си мрежи и мрежите за комбиниран превоз. Те осигуряват необходимото за тази цел сътрудничество с международните организации и съответните институции и възлагат на Съвместния комитет да следи тези аспекти.
 3. Договарящите страни се ангажират да предприемат стъпки, успоредно с прогресивното въвеждане на договореностите за пътни такси, упоменати в член 40, за предоставяне на ползвателите на възможности за железопътен и комбиниран превоз, които по капацитет, цена и качество да гарантират равностойно разпределение на трафика по различните трансалпийски маршрути.
 Член 34
 Железопътен капацитет
 1. Договарящите страни потвърждават съответните си ангажименти, определени в членове 5 и 6 от Споразумението от 1992 г., където се предвижда Швейцария да изгради нова железопътна връзка през Алпите (NRLA), а Общността да увеличи капацитета на северните и южните маршрути за достъп до NRLA. Освен това те се споразумяват, че тези нови железопътни инфраструктури ще бъдат конструирани в съответствие с критерий за натоварване С на IUR.
 2. За Общността инфраструктурните мерки по параграф 1 формират част от мерките, предприети по силата и в съответствие с Решение No 1692/96/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно насоките на Общността за развитието на трансевропейската транспортна мрежа, включително железопътните и комбинираните транспортни оси през Алпите, и по-специално пътищата за достъп до швейцарските железопътни инфраструктури и комбинирани транспортни съоръжения.
 3. Договарящите страни работят заедно, за да дадат възможност на съответните си компетентни власти да планират и изпълнят съгласувано мерките, свързани с инфраструктурата, железопътния и комбинирания превоз, които са необходими, за да се изпълнят ангажиментите, посочени в параграфи 1 и 2, и за хармонизиране на графика за изпълнение на работата в зависимост от необходимия капацитет. С оглед на това, те се стремят към целта за получаване на възвръщаемост на инвестициите и предприемат всички подходящи мерки в рамките на Съвместния комитет.
 4. Съвместният комитет може да създаде подкомитет, който да отговаря за контрола върху координацията на инфраструктурните проекти в алпийския регион. Подкомитетът се състои от представители на Швейцария, Общността и държавите-членки на Общността, които са разположени в алпийския регион.
 Член 35
 Икономически параметри
 1. Договарящите страни правят всичко възможно за постигане на целта, определена в член 33. С оглед на това, те предприемат стъпки за гарантиране, че железопътният и комбиниран превоз на стоки през Швейцария, включително придружен комбиниран превоз, остава конкурентоспособен, по цени и качество, на автомобилния превоз по същите маршрути, като същевременно се съблюдава гаранцията по отношение на независимостта на железопътните предприятия.
 2. С оглед създаване на подходящи възможности за железопътен и комбиниран превоз, договарящите страни могат да предоставят финансова помощ за инвестиции в железопътната инфраструктура, стационарно или подвижно оборудване, необходимо за прекачване между сухопътните видове транспорт, транспортно оборудване, специфично пригодено за комбиниран превоз и използвано за комбиниран превоз, и доколкото съответното законодателство им позволява, оперативните разходи за комбинираните транспортни услуги, пресичащи швейцарската територия, доколкото тези мерки помагат да се подобри нивото на качеството и конкурентоспособността по отношение на цени на възможността за железопътен и комбиниран превоз и


text:
не създават диспропорционално нарушение на конкуренцията между операторите. Отговорността за ценообразуването при железопътния превоз ще продължава да се упражнява от компетентните органи или образувания.
 3. Договарящите страни могат да сключват и договори за обществени услуги с железопътните предприятия, за да се гарантират адекватни железопътни транспортни услуги, като се отчитат по-конкретно социалните фактори и факторите, свързани с околната среда.
 4. Всяка от договарящите страни трябва да предприеме стъпки, в рамките на своята компетентност, да гарантира, че ефектът върху пазара на всяка официална помощ, предоставена от една от договарящите страни, не се подкопава от поведението на другата договаряща страна или на образувание, установено на нейната собствена територия или на територията на другата договаряща страна.
 5. Съвместният комитет осъществява надзор върху прилагането на настоящия член от договарящите страни.
 Член 36
 Параметри за качество
 1. Договарящите страни се споразумяват да направят всичко необходимо за постигане на целта, определена в член 33. За тази цел те се ангажират да насърчават комбинирания превоз.
 2. През преходната фаза по член 8, Швейцария се задължава също, в съответствие с дял II от Споразумението от 1992 г. да създаде възможност за придружен комбиниран превоз („пътуваща автомагистрала“), който е конкурентен по качество и цена със сухопътния превоз.
 3. Договарящите страни правят всичко възможно за насърчаване на комбинирания превоз. По-специално, те следят за прилагането на следните разпоредби:
 —
 съответствие с разпоредбите, регламентиращи техническите и социалните норми за сухопътния превоз, особено по отношение на времето за шофиране и периодите на почивка, ограниченията на скоростта и нормите за максимално тегло и размери,
 —
 намаление на граничния контрол при железопътния превоз и прехвърлянето на този контрол в точката на товарене и разтоварване в съответствие с Конвенцията от 20 май 1987 г. между Общността и Швейцария и между страните от ЕАСТ за обща транзитна процедура,
 —
 улесняване на организацията на веригата на комбинирания превоз чрез опростяване на регулаторните и административните условия, които ръководят всяка една от договарящите страни,
 —
 осигуряване на стимули за операторите на комбинирания превоз и операторите на железопътния превоз за подобряване на качеството на техните услуги.
 Списък на железопътни параметри е представен в приложение 9. Тези параметри трябва да се вземат предвид, когато се прилага член 46.
 4. В рамките на своите правомощия договарящите страни се ангажират да предприемат подходящи мерки, за да позволят бързо създаването на коридори за железопътно фрахтоване. Те се информират редовно относно мерките, които предвиждат да бъдат взети във връзка с тези железопътни коридори.
 5. Веднъж на всеки две години Съвместният комитет изготвя доклад относно изпълнението на мерките, посочени в настоящия член.
 В. СИСТЕМИ ЗА ТАКСУВАНЕ НА АВТОМОБИЛНИЯ ПРЕВОЗ
 Член 37
 Цели
 В рамките на обхвата на своите правомощия и в съответствие със съответните им процедури и с целите на дял III от Споразумението от 1992 г., страните трябва да си поставят целта постепенно да въведат системи за таксуване, насочени към таксуване на автомобилните превозни средства и на другите видове транспорт за разходите, които пораждат.
 Член 38
 Принципи
 1. Системите за таксуване се основават на принципите, определени в член 32, особено принципите за недискриминация, пропорционалност и прозрачност.
 2.


text:
Облагането се състои от данъци върху превозните средства, такси върху горивата и такси за използването на пътната мрежа.
 3. При осъществяване на целите по член 37 се дава предпочитание на мерките, които не причиняват отклоняване на трафика от гледна точка на технически, икономически и географски най-подходящия маршрут между точката на потегляне и точката на крайната дестинация на транспортната операция.
 4. Мерките трябва да се прилагат по такъв начин, че да не възпрепятстват свободното движение на стоки или услуги между договарящите страни, особено по отношение на управлението и събирането на магистрални такси или такси за използване на мрежата, липсата на контрол или системна проверка на границите между договарящите страни и липсата на прекомерни формалности. За да се избегнат трудностите в това отношение, Швейцария полага усилия да прилага действащите в тази област разпоредби на Общността.
 5. Разпоредбите на настоящата глава се прилагат за превозни средства с максимално разрешено тегло (МРТ), упоменато на техния документ за регистрация, от 12 тона или повече. Независимо от това, настоящото споразумение не възпрепятства приемането от някоя от договарящите страни, на нейната територия, на мерки, спрямо превозните средства с максимално разрешено тегло по-малко от 12 тона.
 6. Договарящите страни не предоставят, пряко или косвено, каквато и да било държавна помощ на предприятия, включително транспортни предприятия, насочена към улесняване на тези фирми при понасянето на тежестта на транспортните такси, събирани съгласно системите за таксуване, предвидени в настоящото споразумение.
 Член 39
 Интероперативност на инструментите
 Договарящите страни провеждат консултации в рамките на Съвместния комитет, за да постигнат подходящо ниво на интероперативност на електронните системи за събиране на такси за използване на пътищата.
 Член 40
 Швейцарски мерки
 1. С оглед постигане на целите, определени в член 37, в светлината на увеличението на ограниченията за тегло, предвидени в член 7, параграф 3, Швейцария въвежда недискриминационна такса върху превозните средства, на два етапа с начало съответно от 1 януари 2001 г. и 1 януари 2005 г. По-конкретно, таксата се основава на принципите, упоменати в член 38, параграф 1 и на процедурите,определени в приложение 10.
 2. Таксите се диференцират в съответствие с три категории стандарти на емисии (ЕВРО). В системата на таксуване, приложима от 1 януари 2005 г., разликата в таксите от една категория до друга трябва да бъде колкото е възможно по-голяма, но не трябва да превишава 15 % от усреднената стойност на таксите по параграф 4.
 3.
 а)
 По системата за таксуване, приложима от 1 януари 2001 г., максималната сума в случай на едно превозно средство, което има действително общо тегло не повече от 34 тона и изминаващо разстояние 300 км през Алпите, не трябва да превишава 205 швейцарски франка за превозно средство, което не отговаря на стандартите EURO, 172 швейцарски франка за моторни превозни средства, съответстващи на стандарт EURO I, и 145 швейцарски франка за превозно средство, съответстващо на стандарт EURO II.
 б)
 Като дерогация от буква а), от 1 януари 2001 г. до 31 декември 2004 г. Общността получава квота за 220 000 единични пътувания за празни моторни превозни средства или моторни превозни средства, които превозват леки изделия, при условие че