text:
за издаване на лиценз и срока, който обикновено е необходим за приемане на решение по заявлението за лиценз; и
 б)
 реда и условията за издаване на лицензи.
 2. Процедурите, задълженията и изискванията на лиценза трябва да бъдат прозрачни, недискриминационни и основани на обективни критерии.
 3. Ако заявление за лиценз бъде отхвърлено от компетентния орган, той уведомява заявителя за причините за отказа в писмена форма. Всяка от страните установява процедура за обжалване чрез независим орган, която заявителите, на които е отказан лиценз, могат да използват. Този орган може да бъде и съд.
 Член 164
 Независимост на регулаторния орган
 1. Всяка страна създава или поддържа регулаторен орган, който е юридически самостоятелен и функционално независим от който и да е доставчик на услуги за доставка. Ако някоя страна притежава или контролира доставчик на услуги за доставка, тя гарантира ефективното структурно разделение на регулаторната функция от дейностите, свързани със собствеността или контрола.
 2. Регулаторните органи изпълняват задачите си прозрачно и своевременно и разполагат с достатъчно финансови и човешки ресурси за изпълнение на възложената им задача. Техните решения са безпристрастни по отношение на всички участници на пазара.
 РАЗДЕЛ 4
 ДАЛЕКОСЪОБЩИТЕЛНИ УСЛУГИ
 Член 165
 Обхват
 Настоящият раздел се прилага по отношение на мерките на страните, засягащи предоставянето на далекосъобщителни услуги, в допълнение към глави 1, 2, 3 и 4 от настоящия дял, както и към раздели 1 и 2 от настоящата глава.
 Член 166
 Определения
 За целите на настоящия раздел се прилагат следните определения:
 а)
 „свързани съоръжения“ означава услуги, физическа инфраструктура и други съоръжения или елементи, свързани с делекосъобщителна мрежа или услуга, които правят възможно или позволяват предоставянето на услуги посредством тази мрежа или услуга или имат потенциал да извършват това;
 б)
 „краен потребител“ означава краен потребител или абонат на обществена далекосъобщителна услуга, включително доставчик на услуга, различен от доставчик на обществени далекосъобщителни услуги;
 в)
 „основни съоръжения“ означава съоръжения от обществена далекосъобщителна мрежа или обществена далекосъобщителна услуга, които:
 i)
 се предоставят изключително или основно от един или от ограничен брой доставчици; и
 ii)
 не могат в икономически или технически аспект да бъдат заменени по приемлив начин за предоставянето на услуга;
 г)
 „взаимосвързаност“ означава свързването на обществени далекосъобщителни мрежи, използвани от едни и същи или от различни доставчици на далекосъобщителни мрежи или далекосъобщителни услуги, с цел да се даде възможност на потребителите на даден доставчик да осъществяват комуникация с потребителите на друг доставчик и да имат достъп до услугите, предоставяни от друг доставчик, независимо дали тези услуги се предоставят от участващите доставчици или всеки друг доставчик, който има достъп до мрежата;
 д)
 „услуга за международен мобилен роуминг“ означава търговска мобилна услуга, предоставяна по силата на търговски договор между доставчици на обществени далекосъобщителни услуги, която дава възможност на краен потребител да използва националното си мобилно устройство или друго устройство за услуги за пренос на глас, данни или текстови съобщения, докато е извън територията, на която се намира националната обществена далекосъобщителна мрежа на крайния потребител;
 е)
 „услуга за достъп до интернет“ означава обществена далекосъобщителна услуга, която предоставя достъп до интернет и съответно връзка с практически всички крайни точки на


text:
интернет, независимо от използваната мрежова технология и използваните крайни устройства;
 ж)
 „наети мрежи“ означава далекосъобщителни услуги или съоръжения, включително тези от виртуално естество, които заделят капацитет за специално използване от или за достъп за потребител между две или повече определени точки;
 з)
 „основен доставчик“ означава доставчик на далекосъобщителни мрежи или далекосъобщителни услуги, който е в състояние съществено да влияе на условията за участие, по отношение на цената и предлагането, на съответния пазар на далекосъобщителни мрежи или далекосъобщителни услуги вследствие на осъществявания от него контрол върху основни съоръжения или възползване от позицията си на пазара;
 и)
 „мрежов елемент“ означава съоръжение или оборудване, използвано за предоставяне на далекосъобщителна услуга, включително характеристики, функции и възможности, предоставени чрез това съоръжение или оборудване;
 й)
 „преносимост на номерата“ означава възможността абонати, които желаят да запазят същите телефонни номера на същата територия, в случай на фиксирана линия, без влошаване на качеството, надеждността или удобството, при преминаването си от един доставчик на обществени далекосъобщителни услуги към друг такъв от същата категория;
 к)
 „обществена далекосъобщителна мрежа“ означава далекосъобщителна мрежа, която се използва изцяло или главно за предоставяне на обществени далекосъобщителни услуги и която позволява пренос на информация между крайни точки на мрежата;
 л)
 „обществена далекосъобщителна услуга“ означава всяка далекосъобщителна услуга, която се предлага на обществеността на общо основание;
 м)
 „абонат“ означава всяко физическо или юридическо лице, което е страна по договор с доставчик на обществени далекосъобщителни услуги за доставка на такива услуги;
 н)
 „далекосъобщения“ означава предаването и получаването на сигнали чрез всякакви електромагнитни средства;
 о)
 „далекосъобщителна мрежа“ означава преносните системи, а когато е приложимо — комутационното или маршрутизиращо оборудване и други ресурси, включително неактивните мрежови елементи, които позволяват предаване и получаване на сигнали чрез проводник, радиовълни, оптични или други електромагнитни способи;
 п)
 „регулаторен орган в областта на далекосъобщенията“ означава орган или органи, натоварени от някоя от страните с регулирането на далекосъобщителните мрежи и далекосъобщителните услуги, попадащи в обхвата на настоящия раздел;
 р)
 „далекосъобщителна услуга“ означава услуга, която се състои изцяло или главно в предаване и приемане на сигнали, включително излъчващи сигнали, по далекосъобщителни мрежи, включително тези, използвани за излъчване, но не услуга, предоставяща или упражняваща редакционен контрол върху съдържанието, предавано чрез далекосъобщителните мрежи и далекосъобщителните услуги;
 с)
 „универсална услуга“ означава минималният набор от услуги с определено качество, които трябва да бъдат предлагани на всички ползватели или на група ползватели на територията на страна или на нейно подразделение, независимо от тяхното географско положение и на достъпна цена; и
 т)
 „ползвател“ означава всяко физическо или юридическо лице, което използва обществена далекосъобщителна услуга.
 Член 167
 Регулаторен орган в областта на далекосъобщенията
 1. Всяка страна създава или поддържа регулаторен орган в областта на далекосъобщенията, който:
 а)
 е юридически самостоятелен и функционално независим от доставчик на далекосъобщителни мрежи, далекосъобщителни услуги или далекосъобщително оборудване;
 б)
 използва процедури и се произнася с решения, които са безпристрастни по отношение на всички участници на пазара;
 в)
 действа независимо и не търси, нито приема указания от който и да е друг орган във връзка с изпълнението на задачите, възложени му по закон за изпълнение на задълженията, посочени в членове

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
169, 170, 171, 173 и 174;
 г)
 има регулаторни правомощия, както и съответстващи финансови и човешки ресурси за изпълнение на задачите, посочени в буква в) от настоящия член;
 д)
 има правомощието да гарантира, че доставчиците на далекосъобщителни мрежи или далекосъобщителни услуги му предоставят незабавно при поискване цялата информация (25), включително финансова информация, която е необходима за изпълнението на задачите, посочени в буква в) от настоящия член; и
 е)
 упражнява своите правомощия прозрачно и своевременно.
 2. Всяка страна гарантира, че задачите, възложени на регулаторния орган в областта на далекосъобщенията, се публикуват в леснодостъпна и ясна форма, особено когато тези задачи са възложени на повече от един орган.
 3. Страна, която запазва собствеността или контрола върху доставчици на далекосъобщителни мрежи или далекосъобщителни услуги, гарантира ефективното структурно отделяне на регулаторната функция от дейностите, свързани със собствеността или контрола.
 4. Всяка страна гарантира, че ползвател или доставчик на далекосъобщителни мрежи или далекосъобщителни услуги, засегнат от решение на регулаторния орган в областта на далекосъобщения, има право на обжалване пред апелативен орган, който е независим от регулаторния орган и от други засегнати страни. В очакване на резултата от обжалването решението остава в сила, освен ако не бъдат предвидени временни мерки в съответствие с правото на страната.
 Член 168
 Разрешение за предоставяне на далекосъобщителни мрежи или услуги
 1. Всяка от страните разрешава предоставянето на далекосъобщителни мрежи или далекосъобщителни услуги без предварително официално разрешение.
 2. Всяка от страните прави публично достъпни всички критерии, приложими процедури, както и сроковете и условията, при които доставчиците имат право да предоставят далекосъобщителни мрежи или далекосъобщителни услуги.
 3. Всички критерии за разрешения и приложимите процедури трябва да бъдат възможно най-прости, обективни, прозрачни, недискриминационни и пропорционални. Всички задължения и условия, наложени на или свързани с разрешение, трябва да бъдат недискриминационни, прозрачни и пропорционални и да се отнасят до предоставяните услуги или мрежи.
 4. Всяка страна гарантира, че заявителят за разрешение получава в писмена форма причините за отказ, за отнемане на разрешението или за налагане на конкретни условия за доставчика. В тези случаи заявителят има право да обжалва пред апелативен орган.
 5. Административните такси, налагани на доставчиците, трябва да бъдат обективни, прозрачни, недискриминационни и съизмерими с административни разходи в разумен размер, понесени при управлението, контрола и изпълнението на задълженията, съдържащи се в настоящия раздел (26).
 Член 169
 Взаимно свързване
 Всяка страна гарантира, че доставчикът на обществени далекосъобщителни мрежи или обществени далекосъобщителни услуги има правото и, при поискване от друг доставчик на обществени далекосъобщителни мрежи или обществени далекосъобщителни услуги, задължението да води преговори за взаимно свързване с цел предоставянето на обществени далекосъобщителни мрежи или на обществени далекосъобщителни услуги.
 Член 170
 Достъп и използване
 1. Всяка страна гарантира, че на всяко попадащо в приложното поле предприятие или доставчик на услуги на другата страна се предоставя достъп и използване на обществени далекосъобщителни мрежи или обществени далекосъобщителни услуги при разумни и недискриминационни (27) условия. Това задължение се прилага, inter alia, за параграфи 2—5.
 2. Всяка страна гарантира, че попадащите в обхвата предприятия или доставчици на услуги от другата страна имат достъп и използване на която и да е обществена


text:
далекосъобщителна мрежа или обществена далекосъобщителна услуга, предлагана в рамките на или отвъд нейната граница, включително частни линии под наем, и за тази цел осигурява, при условията на параграф 5, че на такива предприятия и доставчици е разрешено:
 а)
 да закупуват или наемат и да свържат терминал или друго оборудване, съвместимо с мрежата и което е необходимо за осъществяване на техните операции;
 б)
 да свързват частните наети или собствени канали с обществените далекосъобщителни мрежи или с канали, наети или притежавани от друго попадащо в обхвата предприятие или доставчик на услуги; и
 в)
 да използват избрани от тях експлоатационни протоколи, различни от онези, за които е необходимо да се осигури наличието на далекосъобщителни мрежи и услуги за обществото като цяло.
 3. Всяка страна гарантира, че попадащите в обхвата предприятия или доставчици услуги от другата страна могат да използват обществените далекосъобщителни мрежи и обществените далекосъобщителни услуги за пренос на информация на нейна територия или отвъд нейните граници, включително за вътрешнофирмени комуникации и за достъп до информацията, съдържаща се в бази данни или съхранена под друга машиночитаема форма, на територията на всяка от страните.
 4. Независимо от параграф 3, дадена страна може да предприеме такива мерки, каквито са необходими за гарантиране на сигурността и поверителността на комуникациите, при условие че тези мерки няма да се прилагат по начин, който би представлявал или прикрито ограничение на търговията с услуги, или средство за произволна или неоправдана дискриминация или отмяна или намаляване на предимствата по настоящия дял.
 5. Всяка страна гарантира, че не се налагат други условия относно достъпа до обществените далекосъобщителни преносни мрежи и услуги и използването им, освен необходимите за:
 а)
 да се обезпечат отговорностите на доставчиците на обществени далекосъобщителни мрежи или обществени далекосъобщителни услуги и в частност тяхната способност да направят услугите си достъпни до населението като цяло; или
 б)
 за защита на техническата цялост на обществените далекосъобщителни мрежи и услуги.
 Член 171
 Решаване на спорове в областта на далекосъобщенията
 1. Всяка от страните гарантира, че в случай на спор, възникнал между доставчици на далекосъобщителни мрежи или далекосъобщителни услуги във връзка с права и задължения, произтичащи от настоящия раздел, и при поискване от която и да е страна, участваща в спора, регулаторният орган в областта на далекосъобщенията издава в разумен срок задължително решение за уреждане на спора.
 2. Решението на регулаторния орган в областта на далекосъобщенията се оповестява публично, като се вземат предвид изискванията за спазване на търговската тайна. На засегнатите страни се предоставя пълно изложение на мотивите за решението, както и правото да обжалват това решение съгласно член 167, параграф 4.
 3. Посочената в параграфи 1 и 2 процедура не изключва възможността за която и да е от засегнатите страни да предяви иск пред съдебен орган.
 Член 172
 Защитни мерки в областта на конкуренцията спрямо основните доставчици
 Всяка страна въвежда или запазва в сила подходящи мерки с цел да попречат на доставчиците на далекосъобщителни мрежи или на далекосъобщителни услуги, които самостоятелно или заедно се явяват основен доставчик, да възприемат или да продължават антиконкурентни практики. Антиконкурентните практики включват по-специално:
 а)
 участие в антиконкурентно кръстосано


text:
субсидиране;
 б)
 използване на получена от конкурентите информация с последици, които водят до нарушение на конкуренцията; и
 в)
 несвоевременно предоставяне на други доставчици на услуги на основна техническа информация за основни съоръжения и на информация с търговски характер, която им е необходима, за да предоставят услуги.
 Член 173
 Взаимно свързване с основните доставчици
 1. Всяка страна гарантира, че основните доставчици на обществени далекосъобщителни мрежи или обществени далекосъобщителни услуги осигуряват взаимно свързване във всяка технически осъществима точка в мрежата. Това взаимно свързване се осъществява:
 а)
 при недискриминационни ред и условия (включително по отношение на цените, техническите стандарти, спецификациите, качеството и поддръжката) и при качество, което е не по-лошо от осигуряваното за собствените подобни услуги на този основен доставчик или за подобни услуги за собствените му дъщерни дружества или други свързани лица;
 б)
 своевременно, при ред и условия (включително по отношение на цените, техническите стандарти, спецификациите, качеството и поддръжката), които са прозрачни, разумни, вземат предвид икономическата изпълнимост и са необвързани в достатъчна степен, така че доставчикът да не трябва да заплаща за мрежови елементи или съоръжения, които не са му необходими за предоставяната услуга; и
 в)
 при поискване, в допълнителни точки освен крайните точки на мрежата, предлагани на мнозинството ползватели, като се заплащат такси, които отразяват разходите за изграждане на необходимите допълнителни съоръжения.
 2. Процедурите, приложими за взаимно свързване с основен доставчик, се оповестяват публично.
 3. Основните доставчици оповестяват публично своите споразумения за взаимно свързване или своите типови оферти за взаимно свързване, когато е целесъобразно.
 Член 174
 Достъп до основните съоръжения на основните доставчици
 Всяка страна гарантира, че основните доставчици на нейна територия предоставят своите основни съоръжения на доставчиците на далекосъобщителни мрежи или далекосъобщителни услуги при разумни, прозрачни и недискриминационни условия за целите на предоставянето на обществени далекосъобщителни услуги, освен когато това не е необходимо за постигане на ефективна конкуренция, като се изхожда от основа на събраните факти и оценката на пазара, извършена от регулаторния орган в областта на далекосъобщенията. Основните съоръжения на основния доставчик могат да включват мрежови елементи, услуги от линии под наем и свързани с тях съоръжения.
 Член 175
 Ограничени ресурси
 1. Всяка страна гарантира, че разпределението и предоставянето на права за използването на ограничени ресурси, включително радиочестотния спектър, номерата и правата на ползване, се извършват по открит, обективен, навременен, прозрачен, недискриминационен и пропорционален начин и като се вземат предвид целите от общ интерес. Процедурите, условията и задълженията, свързани с правата на ползване, се основават на обективни, прозрачни, недискриминационни и пропорционални критерии.
 2. Текущото използване на разпределените честотни ленти се оповестява публично, но не се изисква подробно посочване на радиочестотния спектър, разпределен за специално ползване от държавните органи.
 3. За предоставянето на радиочестотен спектър за търговско ползване страните могат да разчитат на пазарно ориентирани подходи, като например тръжни процедури.
 4. Страните приемат, че мерките на някоя страна, с които се разпределя и предоставя радиочестотен спектър и се управляват честоти, сами по себе си не са несъвместими с членове 128 и 135. Всяка страна си запазва правото да установява и прилага мерки за управлението на радиочестотния спектър и на честотите,


text:
при които може да се ограничава броят на доставчиците на далекосъобщителни преносни услуги, при условие че тя прави това по начин, който е съвместим с настоящото споразумение. Това включва възможността за разпределяне на честотните ленти, като се вземат предвид актуалните и бъдещите нужди и наличният радиочестотен спектър.
 Член 176
 Универсална услуга
 1. Всяка страна има право да определя вида на задълженията за универсалната услуга, която тя желае да поддържа и да приема решение за техния обем и изпълнение.
 2. Всяка от страните изпълнява задълженията за универсална услуга по пропорционален, прозрачен, обективен и недискриминационен начин, който е неутрален по отношение на конкуренцията и не е по-обременителен от необходимото за вида универсална услуга, определен от страната.
 3. Всяка от страните гарантира, че процедурите за определяне на доставчици на универсални услуги са отворени за всички доставчици на обществени далекосъобщителни мрежи или обществени далекосъобщителни услуги. Това определяне се извършва по ефективен, прозрачен и недискриминационен начин.
 4. Ако някоя от страните реши да компенсира доставчиците на универсална услуга, тя гарантира, че такава компенсация няма да надвишава нетните разходи, причинени от задължението за универсална услуга.
 Член 177
 Преносимост на номерата
 Всяка страна гарантира, че доставчиците на обществени далекосъобщителни услуги предоставят преносимост на номерата при разумни условия и ред.
 Член 178
 Достъп до отворен интернет
 1. Всяка страна гарантира, че в зависимост от нейните законови и подзаконови нормативни актове доставчиците на услуги за достъп до интернет позволяват на ползвателите на тези услуги:
 а)
 достъп и разпространение на информация и съдържание, използване и предоставяне на приложения и услуги по техен избор, в зависимост от недискриминационно, разумно, прозрачно и пропорционално управление на мрежата; и
 б)
 използване на устройства по техен избор, при условие че такива устройства не увреждат сигурността на други устройства, мрежата или услугите, предоставяни по мрежата.
 2. От съображения за правна сигурност се уточнява, че никоя от разпоредбите на настоящия член не възпрепятства страните да приемат мерки с цел защита на обществената безопасност във връзка с потребителите онлайн.
 Член 179
 Поверителност на информацията
 1. Всяка от страните гарантира, че доставчиците, получили информация от друг доставчик в процеса на договаряне на условията съгласно членове 169, 170, 173 и 174, използват тази информация единствено за целите, за които тя е предоставена, и зачитат във всеки един момент поверителността на предаваната или съхраняваната информация.
 2. Всяка страна гарантира поверителността на съобщенията и свързаните с тях данни за трафика, предавани при използването на обществени далекосъобщителни мрежи или обществени далекосъобщителни услуги, при условие че мерките, прилагани за тази цел, не представляват средство за произволна или необоснована дискриминация или прикрито ограничаване на търговия с услуги.
 Член 180
 Чуждестранно акционерно участие
 По отношение предоставянето на далекосъобщителни мрежи или далекосъобщителни услуги чрез установяване и независимо от разпоредбите на член 133, никоя от страните не налага изисквания за съвместно предприятие или ограничава участието на чуждестранен капитал по отношение на максимални процентни ограничения на чуждестранното акционерно участие или общата стойност на отделна или съвкупна чуждестранна инвестиция.
 Член 181
 Международен мобилен роуминг (28)
 1. Всяка страна се стреми да сътрудничи за насърчаването на прозрачни и разумни цени на


text:
услугите за международен мобилен роуминг с цел подпомагане на растежа на търговията между страните и повишаване на благосъстоянието на потребителите.
 2. Страните могат да решат да предприемат стъпки за повишаване на прозрачността и конкуренцията по отношение на цените на международния мобилен роуминг и на технологичните алтернативи на услугите за роуминг, като например:
 а)
 гарантиране на улеснен достъп на потребителите до информация за цените на дребно; и
 б)
 свеждане до минимум на пречките за използването на технологични алтернативи на роуминга, така че при посещаване на територията на някоя от страните, придвижвайки се от територията на другата страна, крайните потребителите да имат достъп до далекосъобщителни услуги, като използват устройство по свой избор.
 3. Всяка страна насърчава доставчиците на обществени далекосъобщителни услуги на своята територия да оповестяват публично информация за предлаганите на техните крайни потребители цени на дребно на услугите за международен мобилен роуминг за пренос на глас, данни и текстови съобщения при посещаване на територията на другата страна.
 4. С никоя от разпоредбите на настоящия член не може да се изисква от някоя от страните да регулира цените или условията за предоставяне на услуги за международен мобилен роуминг.
 РАЗДЕЛ 5
 ФИНАНСОВИ УСЛУГИ
 Член 182
 Обхват
 1. Настоящият раздел се прилага по отношение на мерките на страните, засягащи предоставянето на финансови услуги, в допълнение към глави 1, 2, 3 и 4 от настоящия дял, както и към раздели 1 и 2 от настоящата глава.
 2. За целите на настоящия раздел терминът „дейности, извършвани в процеса на упражняване на държавна власт“, посочен в член 124, буква е), означава следното (29):
 а)
 дейности, извършвани от централна банка или монетарна институция, или от друг публичноправен субект, за целите на осъществяване на паричната или свързана с валутния курс политика;
 б)
 дейности, представляващи част от основаваща се на закона система за социална сигурност и държавни пенсионни планове; и
 в)
 други дейности, извършвани от публичноправен субект за сметка на или с гаранцията, или с използването на финансовите ресурси на някоя от страните или на нейни публичноправни субекти.
 3. За целите на прилагането на член 124, буква e) за настоящия раздел, ако някоя страна разреши извършването на някоя от дейностите, посочени в параграф 2, буква б) или в) от настоящия член, от нейни доставчици на финансови услуги в конкуренция с публичноправен субект или доставчик на финансови услуги, „дейности, извършвани в процеса на упражняване на държавна власт“ не включва тези дейности.
 4. Член 124, буква а) не се прилага за услугите, попадащи в обхвата на настоящия раздел.
 Член 183
 Определения
 За целите на настоящия дял се прилагат следните определения:
 а)
 „финансова услуга“ означава всяка услуга от финансов характер, предлагана от доставчик на финансови услуги от някоя от страните и включва следните дейности:
 i)
 застрахователни и свързани със застраховането услуги:
 A)
 пряко застраховане (включително съзастраховане);
 aa)
 животозастраховане;
 бб)
 общо застраховане;
 Б)
 презастраховане и ретроцесия;
 В)
 застрахователно посредничество, като например брокерство и агентство; и
 Г)
 услуги, съпътстващи застраховането, например консултантски услуги, актюерски услуги, услуги по оценка на риска и услуги по уреждане на претенции;
 ii)
 банкови и други финансови услуги (с изключение на


text:
застрахователните):
 A)
 приемане на депозити и други възстановими средства на граждани;
 Б)
 предоставяне на заеми от всякакъв вид, включително потребителски кредити, ипотечни кредити, факторинг и финансиране на търговски сделки;
 В)
 финансов лизинг;
 Г)
 всички услуги по плащания и парични преводи, включително кредитни, разплащателни и дебитни карти, пътнически чекове и банкови ордери;
 Д)
 гаранции и задължения;
 Е)
 търговия за собствена сметка или за сметка на клиенти, независимо дали на борсовия или извънборсов пазар или по друг начин със следното:
 aa)
 инструменти на паричния пазар (включително чекове, полици, депозитни сертификати);
 бб)
 чуждестранна валута;
 вв)
 деривати, включително, но не само, фючърси и опции;
 гг)
 валутни и лихвени инструменти, включително продукти като суапове и форуърдни договори;
 дд)
 прехвърляеми ценни книжа; и
 ее)
 други прехвърлими финансови инструменти и финансови активи, включително благородни метали;
 Ж)
 участие в емитирането на всички видове ценни книжа, включително при записване и поемане (независимо дали държавно или частно) и предоставяне на услуги, свързани с такива емисии;
 З)
 парично брокерство;
 И)
 управление на активи, като управление на пари в брой или портфейл от ценни книжа, управление на всички форми на колективно инвестиране, управление на пенсионни фондове, попечителски, депозитарни и доверителни услуги;
 Й)
 услуги по сетълмент и клирингови услуги за финансови активи, включително ценни книжа, дериватни продукти и други прехвърляеми инструменти;
 К)
 предоставяне и предаване на финансова информация, обработка на финансови данни и свързаното с това програмно осигуряване; и
 Л)
 консултантски, посреднически и други спомагателни финансови услуги, отнасящи се до всички дейности, изброени в букви А)—К), включително кредитни справки и анализи, проучвания на инвестиции и портфейли от ценни книжа и консултации относно тях, както и консултации във връзка с придобиването и с корпоративното преструктуриране и стратегия;
 б)
 „доставчик на финансови услуги“ означава всяко физическо или юридическо лице от някоя от страните, желаещо да предоставя или предоставящо финансови услуги, но не обхваща публичноправни субекти;
 в)
 „нова финансова услуга“ означава услуга с финансов характер, включително услуги, свързани със съществуващи и нови продукти или с начина, по който се доставя продуктът, която не се предоставя от доставчик на финансови услуги на територията на някоя от страните, но се предоставя на територията на другата страна;
 г)
 „публичноправен субект“ означава:
 i)
 орган на публичната власт, централна банка или монетарна институция на някоя от страните, или субект, собственост на някоя от страните или контролиран от нея, който участва главно в упражняването на функции на държавно управление или дейности за целите на държавното управление, с изключение на субектите, чиято дейност обхваща главно предоставянето на финансови услуги при търговски условия; или
 ii)
 частноправен субект, изпълняващ функции, обичайно изпълнявани от централна банка или монетарна институция, при упражняването на тези функции;
 д)
 „саморегулираща се организация“ означава всяка неправителствена организация, включително борса или пазар на ценни книжа или на фючърси, клирингова агенция или друга организация или сдружение, които упражняват регулаторни правомощия или правомощия за надзор над доставчиците на финансови услуги, предоставени им по закон или делегирани от органи на централната власт или регионални или местни органи на управление, когато е приложимо.
 Член 184
 Пруденциални мерки
 1. Разпоредбите на настоящото споразумение не възпрепятстват по никакъв


text:
начин някоя от страните да приема или да запазва в сила мерки от пруденциални съображения (30), като например:
 а)
 закрила на инвеститорите, вложителите, титулярите на полици или лицата, към които доставчикът на финансови услуги има фидуциарно задължение; или
 б)
 гарантиране на целостта и стабилността на финансовата система на някоя от страните.
 2. Когато тези мерки не са съобразени с разпоредбите на настоящото споразумение, те не се използват за неизпълнение на задълженията на страната по настоящото споразумение.
 Член 185
 Поверителна информация
 Без да се засяга трета част, никоя от разпоредбите на настоящото споразумение не може да се тълкува като изискваща някоя страна да разкрива информация относно деловата дейност и сметките на отделни потребители или поверителна или представляваща изключителна собственост информация, с която разполагат публичноправните субекти.
 Член 186
 Международни стандарти
 Страните полагат всички усилия да гарантират, че на тяхна територия се прилагат и изпълняват международно договорените стандарти в сектора на финансовите услуги за регулиране и контрол, за борба с изпирането на пари и финансирането на тероризма и за борба с укриването и избягването на данъци. Такива международни договорени стандарти са, inter alia, тези, приети от Г-20, Съвета за финансова стабилност (СФС), Базелския комитет по банков надзор (БКБН), по-специално неговия „Основен принцип за ефективен банков надзор“, Международната асоциация на органите за застрахователен надзор (МАОЗН), по-специално нейните „Основни принципи на застраховането“, Международната организация на комисиите по ценни книжа (MOKЦK), по-специално нейните „Цели и принципи на регулацията на ценните книжа“, Работната група за финансови действия (РГФД) и Глобалния форум за прозрачност и обмен на информация за данъчни цели на Организацията за икономическо сътрудничество и развитие
 Член 187
 Нови за територията на някоя от страните финансови услуги
 1. Всяка страна разрешава на доставчик на финансови услуги от другата страна, установил се на нейна територия, да предоставя каквато и да е нова финансова услуга, която тя би разрешила да бъде предоставяна от нейните собствени доставчици на финансови услуги в съответствие със своето право при сходни обстоятелства, при условие че въвеждането на новата финансова услуга не изисква приемането на ново законодателство или изменението на действащо такова. Това не се прилага за клонове на другата страна, установени на територията на някоя от страните.
 2. Всяка страна може да определи институционалната и правната форма, под която услугата може да бъде предоставяна и да изисква разрешение за предоставянето на услугата. Когато се изисква подобно разрешение, се взема решение в разумен срок, като разрешението може да бъде отказано само по съображения от пруденциален характер.
 Член 188
 Саморегулиращи се организации
 Когато дадена страна изисква от доставчиците на финансови услуги от другата страна членство или участие във или достъп до саморегулиращи се организации, за да могат те да предоставят финансови услуги на нейна територия, тя гарантира спазването от страна на саморегулиращата се организация на задълженията по членове 129, 130, 137 и 138.
 Член 189
 Клирингови и платежни системи
 По реда и условията за предоставяне на национално третиране всяка страна предоставя на доставчиците на финансови услуги на другата страна, установени на нейна територия, достъп до клиринговите и платежните системи, управлявани от публичноправни субекти, както и


text:
до официалните механизми за финансиране и рефинансиране, които са на разположение в хода на обичайната дейност. Настоящият член не предоставя достъп до инструментите на краен кредитор на съответната страна.
 РАЗДЕЛ 6
 УСЛУГИ ПО МЕЖДУНАРОДЕН МОРСКИ ТРАНСПОРТ
 Член 190
 Приложно поле и определения
 1. Настоящият раздел се прилага за мерки на някоя от страните, засягащи предоставянето на услуги по международен морски транспорт, в допълнение към глави 1, 2, 3 и 4 и раздел 1 от настоящата глава.
 2. За целите на настоящия раздел и на глави 1, 2, 3 и 4 от настоящия дял се прилагат следните определения:
 а)
 „услуги по международен морски транспорт“ означава превоз на пътници или товари с морски плавателни съдове между пристанище на едната страна и пристанище на другата страна или на трета държава, или между пристанища на различни държави членки, включително прякото сключване на договори с доставчици на други транспортни услуги с оглед обхващане на транспортни операции от врата до врата или многомодални превози по един транспортен документ, но не включва правото да се предоставят такива други транспортни услуги;
 б)
 „многомодални или „от врата до врата“ транспортни операции“ означава превозване на международни товари с единен транспортен документ при използване на повече от един вид транспорт, включващо международна отсечка по море;
 в)
 „международен товар“ означава товар, транспортиран между пристанище на едната страна и пристанище на другата страна или на трета държава, или между пристанища на различни държави членки;
 г)
 „спомагателни морски услуги“ означава услуги по обработка на товари за морски превоз, услуги по митническо оформяне, услуги по съхранение и складиране на контейнери, услуги по корабно агентиране, морски спедиторски услуги и услуги по съхранение и складиране;
 д)
 „услуги по обработка на товари за морски транспорт“ означава дейности, упражнявани от пристанищни дружества, включително от оператори на терминали, но невключващи преките дейности на докерите, ако работната сила е организирана независимо от пристанищното дружество или дружеството оператор на терминал; обхванатите дейности включват организацията и надзора на:
 i)
 товаренето или разтоварването на товари на или от кораб;
 ii)
 закрепването или освобождаването на товари; и
 iii)
 приемането или предаването и съхраняването на товари преди изпращането им или след разтоварването им;
 е)
 „услуги по митническо оформяне“ означава дейности, които се състоят в изпълняването от името на друга страна на митническите формалности във връзка с вноса, износа или транзитния превоз на товари, независимо дали тази услуга представлява основната дейност на доставчика на услуги, или е обичайно допълнение на основната му дейност;
 ж)
 „услуги по съхранение и складиране на контейнери“ означава дейности, които се състоят в съхраняване на контейнери в пристанищните райони или на сушата с цел пълнене, разтоварване, поправка и предоставянето им за превоз на товари;
 з)
 „услуги по корабно агентиране“ означава дейности, които се състоят в представляване, в рамките на дадена географска зона, в качеството на агент на търговските интереси на една или няколко морски линии или морски превозвачи за следните цели:
 i)
 маркетинг и продажба на услуги за морски транспорт и на свързани услуги, от оформяне на офертата до фактурирането, издаване на коносаменти от името на дружествата, покупка и препродажба на необходимите свързани


text:
услуги, подготовка на документите и предоставяне на необходимата търговска информация; и
 ii)
 организиране, от името на дружествата, на временния престой на кораба или поемането на товари при необходимост;
 и)
 „услуги за фидерни превози“ означава, без да се засяга обхватът на дейностите, които могат да бъдат счетени за каботаж съгласно съответното национално законодателство, предварителното и последващо транспортиране по море на международни товари, включително като товари на части и сухи или течни насипни товари, между пристанища, намиращи се на територията на някоя от страните, при условие че тези международни товари са „по маршрут“, т.е. насочени към дадено местоназначение или идват от пристанище на натоварване извън територията на тази страна;
 й)
 „морски спедиторски услуги“ означава дейност, които се състоят се в организирането и контрола на дейностите по превоз от името на изпращачите, посредством уреждането на транспортни и спомагателни услуги, изготвянето на документи и предоставянето на търговска информация;
 к)
 „пристанищни услуги“ означават услуги, предоставяни в район на морско пристанище или по воден път, водещ към такъв район, от управляващия пристанището орган, негови подизпълнители или други доставчици на услуги за подпомагане превоза на товари или пътници; и
 л)
 „услуги по съхранение и складиране“ означава услуги по съхранение на замразени или охладени стоки, услуги по складирането на течности или газове в резервоари, както и други услуги по съхранение и складиране.
 Член 191
 Задължения
 1. Без да се засягат несъответстващите на изискванията мерки или други мерки, посочени в членове 133 и 139, всяка страна прилага принципа на неограничен достъп до международните морски пазари и търгува на комерсиална и недискриминационна основа:
 а)
 за кораби, плаващи под флага на другата страна, или експлоатирани от доставчици на услуги от другата страна — третиране, не по-неблагоприятно от това, предоставено на собствените ѝ кораби, по отношение на, inter alia:
 i)
 достъпа до пристанища;
 ii)
 използването на пристанищна инфраструктура;
 iii)
 използването на спомагателни морски услуги; и
 iv)
 митнически съоръжения и определяне на кейове и съоръжения за товарене и разтоварване, включително свързани такси и налози;
 б)
 предоставяне на доставчиците на услуги по международен морски транспорт от другата страна на срокове и условия, които са както разумни, така и не по-неблагоприятни от тези, прилагани за нейните собствени доставчици или плавателни съдове или за плавателни съдове или доставчици от трета държава (включително такси и налози, спецификации и качество на предоставяната услуга), следните пристанищни услуги: пилотиране, теглене на буксир и помощ от влекач, зареждане с провизии, зареждане с гориво и вода, събиране на отпадъци и унищожаване на баласта, услуги на пристанищната управа, навигационно осигуряване, съоръжения за ремонт при извънредни обстоятелства, услуги по пускане на котва, престой на пристанище, довеждане до и отвеждане от котвена стоянка и оперативни наземни услуги, необходими за експлоатацията на корабите, включително комуникации и снабдяване с вода и електричество;
 в)
 разрешаване на доставчиците на услуги за международен морски транспорт от другата страна, при условие че е разрешено от компетентния орган, когато е приложимо, да преместват притежавани или наети празни контейнери, които не се превозват като товар срещу заплащане, между пристанищата на Обединеното кралство или между пристанища на държава членка; и
 г)
 разрешаване на доставчиците


text:
на услуги за международен морски транспорт от другата страна да предоставят услуги за фидерни превози между пристанищата на Обединеното кралство или между пристанища на държава членка, при условие че е разрешено от компетентния орган, когато е приложимо.
 2. Когато прилага принципа, посочен в параграф 1, всяка страна:
 а)
 не въвежда клаузи за разпределяне на превоза на товари в бъдещи споразумения с трети държави относно международните услуги по морски транспорт, включително отнасящи се до търговията със сухи и течни насипни товари и редовните търговски линии, и прекратява в разумен срок действието на подобни клаузи за разпределяне на превоза на товари, в случай че такива са включени в предходни споразумения;
 б)
 не приема или запазва в сила мерки, с които се изисква всички или част от каквито и да са международни товари да бъдат превозвани изключително от плавателни съдове, регистрирани в съответната страна или притежавани или контролирани от физически лица на съответната страна;
 в)
 премахва и се въздържа от въвеждане на едностранни мерки или административни, технически и други пречки, които биха представлявали скрити ограничения или биха имали дискриминационен ефект върху свободното предоставяне на услуги в международния морски транспорт; и
 г)
 не възпрепятства доставчиците на услуги по международен морски транспорт от другата страна да се договарят пряко с други доставчици на транспортни услуги за многомодални или „от врата до врата“ транспортни операции.
 РАЗДЕЛ 7
 ПРАВНИ УСЛУГИ
 Член 192
 Обхват
 1. Настоящият раздел се прилага по отношение на мерките на страните, засягащи предоставянето на определени правни услуги, в допълнение към глави 1, 2, 3 и 4 от настоящия дял, както и към раздели 1 и 2 от настоящата глава.
 2. Настоящият раздел по никакъв начин не засяга правото на някоя от страните да регулира и контролира предоставянето на определени правни услуги на своя територия по недискриминационен начин.
 Член 193
 Определения
 За целите на настоящия раздел се прилагат следните определения:
 а)
 „определени правни услуги“ означава правни услуги във връзка с правото на юрисдикцията по произход и международното публично право, с изключение на правото на Съюза;
 б)
 „ юрисдикция по произход“ означава юрисдикцията (или част от юрисдикцията) на държавата членка, или на Обединеното кралство, в която адвокат е придобил своето професионалното звание от юрисдикцията по произход или, в случай на адвокат, който е придобил професионално звание в от юрисдикция по произход в повече от една юрисдикция, която и да е от тези юрисдикции;
 в)
 „право на юрисдикцията по произход“ означава правото на юрисдикция по произход на адвоката (31);
 г)
 „професионално звание от юрисдикцията по произход“ означава:
 i)
 за адвокат от Съюза — професионално звание, придобито в държава членка, с което се разрешава предоставянето на правни услуги в тази държава членка; или
 ii)
 за адвокат от Обединеното кралство — званието адвокат, баристър или солиситър, с което се разрешава предоставянето на правни услуги в която и да е част от юрисдикцията на Обединеното кралство;
 д)
 „адвокат“ означава:
 i)
 физическо лице от Съюза, което е получило разрешение в държава членка да предоставя правни услуги под професионално звание в юрисдикцията по произход; или
 ii)
 физическо лице от Обединеното кралство, което


text:
е получило разрешение в която и да е част от юрисдикцията на Обединеното кралство да предоставя правни услуги под професионално звание от юрисдикцията по произход;
 е)
 „адвокат от другата страна“ означава:
 i)
 когато „другата страна“ е Съюзът — адвокат, посочен в буква д), подточка i); или
 ii)
 когато „другата страна“ е Обединеното кралство — адвокат, посочен в буква д), подточка ii); и
 ж)
 „правни услуги“ означава следните услуги:
 i)
 правни консултации; и
 ii)
 услуги по арбитраж, помирение и медиация (но с изключение на тези услуги, предоставяни от физически лица, както е посочено в член 140). (32)
 „Правни услуги“ не включва процесуално представителство пред административни агенции, съдилища и други надлежно учредени официални съдилища на някоя от страните, правни консултации и правни услуги по разрешения, документиране и удостоверяване, предоставяни от юристи, на които са възложени публични функции в правораздаването, като например нотариуси, „huissiers de justice“ или други „officiers publics et ministériels“, както и услуги, предоставяни от съдебни изпълнители, които са назначени с официален правителствен акт.
 Член 194
 Задължения
 1. Всяка страна позволява на адвокат от другата страна да предоставя на нейна територия определени правни услуги под професионалното звание от юрисдикцията по произход на този адвокат в съответствие с членове 128, 129, 135, 137 и 143.
 2. Когато някоя страна („приемащата юрисдикция“) изисква вписване на нейна територия като условие за предоставянето на определени правни услуги от адвокат от другата страна съгласно параграф 1, изискванията и процедурата за това вписване:
 а)
 не са по-неблагоприятни от тези, които се прилагат за физическо лице от трета държава, което предоставя правни услуги във връзка с правото на трета държава или международното публично право на територията на приемащата юрисдикция съгласно професионалното звание на това лице в трета държава; и
 б)
 не представляват или не са равностойни на изискване за преквалификация или за юридическа правоспособност на приемащата юрисдикция.
 3. Параграф 4 се прилага за предоставянето на определени правни услуги съгласно параграф 1 чрез установяване.
 4. Всяка страна позволява на юридическо лице от другата страна да установи клон на нейна територия, чрез който се предоставят определени правни услуги (33) съгласно параграф 1, в съответствие със и при условията, определени в глава 2 от настоящия дял. Това не засяга изискванията определен процент от акционерите, собствениците, съдружниците или директорите на юридическо лице да притежават квалификация или да упражняват определена професия, като например адвокати или счетоводители.
 Член 195
 Несъответстващи на изискванията мерки
 1. Член 194 не се прилага за:
 а)
 съществуваща несъответстваща на изискванията мярка на някоя от страните на равнище:
 i)
 за Съюза:
 А)
 Съюзът, както е посочено в списъка на Съюза в приложение 19;
 Б)
 централното държавно управление на държава членка, както е посочено в списъка на Съюза в приложение 19;
 В)
 регионално правителство на държава членка, както е посочено в списъка на Съюза в приложение 19; или
 Г)
 управление на местно равнище, различно от посоченото в буква В); и
 ii)
 за Обединеното кралство:
 А)
 централното държавно управление, както е посочено в списъка на Обединеното кралство в приложение 19;
 Б)
 регионално правителство, както е посочено в списъка на Обединеното кралство в


text:
приложение 19; или
 В)
 управление на местно равнище;
 б)
 продължаването или незабавното подновяване на несъответстваща на изискванията мярка, посочена в буква а) от настоящия параграф; или
 в)
 изменение на несъответстваща на изискванията мярка, посочена в букви а) и б) от настоящия параграф, доколкото това не намалява съответствието на мярката, както е съществувала непосредствено преди изменението, с член 194.
 2. Член 194 не се прилага за мярка на някоя от страните, която е в съответствие с резервите, условията или квалификациите, посочени по отношение на сектор, подсектор или дейност, изброени в приложение 20.
 3. Настоящият раздел се прилага, без да засяга приложение 22.
 ДЯЛ III
 ЕЛЕКТРОННА ТЪРГОВИЯ
 ГЛАВА 1
 ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
 Член 196
 Цел
 Целта на настоящия дял е да се улесни електронната търговия, да се преодолеят неоснователните пречки пред търговията по електронен път и да се осигури отворена, сигурна и надеждна онлайн среда за предприятията и потребителите.
 Член 197
 Обхват
 1. Настоящият дял се прилага за мерки на страна, засягащи търговията по електронен път.
 2. Настоящият дял не се прилага за аудио-визуалните услуги.
 Член 198
 Право на регулиране
 Страните потвърждават отново правото си да приемат регулаторни мерки в рамките на своите територии за постигане на законни цели на политиката в области като опазването на общественото здраве, социалните услуги, общественото образование, безопасността, околната среда, включително изменението на климата, обществения морал, социалната закрила или защитата на потребителите, защитата на неприкосновеността на личния живот и личните данни, както и насърчаването и опазването на културното многообразие.
 Член 199
 Изключения
 От съображения за правна сигурност се уточнява, че настоящия дял по никакъв начин не възпрепятства страните да приемат или да запазват в сила мерки в съответствие с членове 184, 412 и 415 по посочените в тях причини от обществен интерес.
 Член 200
 Определения
 1. Определенията в член 124 се прилагат към настоящия дял.
 2. За целите на настоящия дял се прилагат следните определения:
 а)
 „потребител“ означава всяко физическо лице, което използва обществена далекосъобщителна услуга не за професионални цели;
 б)
 „съобщения за целите на директния маркетинг“ означава всяка форма на търговска реклама, чрез която физическо или юридическо лице предава маркетингови съобщения директно на ползвател чрез обществена далекосъобщителна услуга и обхваща като минимум електронна поща и текстови и мултимедийни съобщения (SMS и MMS);
 в)
 „електронна автентификация“ означава електронен процес, който позволява потвърждаването на:
 i)
 електронната идентификация на физическо или юридическо лице, или
 ii)
 произхода и целостта на данните в електронна форма;
 г)
 „услуга за електронна препоръчана поща“ означава услуга, която позволява предаването на данни между трети лица по електронен път, предоставя доказателство във връзка с обработката на предаваните данни, включително доказателство за изпращането и получаването на данните, и защитава предаваните данни срещу риск от загуба, кражба, повреда или непозволени изменения;
 д)
 „електронен печат“ означава данни в електронна форма, използвани от юридическо лице, които се добавят към други данни в електронна форма или са логически свързани с тях, за да се гарантират произходът и целостта на последните;
 е)
 „електронен подпис“ означава данни в електронна форма, които се добавят към или са логически свързани с други данни в електронна форма,


text:
и:
 i)
 се използва от физическо лице за съгласуване на данните в електронна форма, за които се отнася; и
 ii)
 е свързан с данните в електронна форма, за които се отнася по такъв начин, че всяко последващо изменение в данните да може да бъде открито;
 ж)
 „електронен времеви печат“ означава данни в електронна форма, които свързват други данни в електронна форма с конкретен момент във времето и представляват доказателство, че последните данни са съществували в съответния момент;
 з)
 „електронна удостоверителна услуга“ означава електронна услуга, състояща се от:
 i)
 създаването, проверката и валидирането на електронни подписи, електронни печати, електронни времеви печати, електронно регистрирани услуги за доставка, както и удостоверения, свързани с тези услуги;
 ii)
 създаването, проверката и валидирането на удостоверения за автентичност на уебсайт; или
 iii)
 съхраняването на електронни подписи, печати или удостоверения, свързани с тези услуги;
 и)
 „публични данни“ означава данни, притежавани или държани от което и да е равнище на управление и от неправителствени органи при упражняване на правомощията, предоставени им от всяко равнище на управление;
 й)
 „обществена далекосъобщителна услуга“ означава всяка далекосъобщителна услуга, която се предлага на обществеността на общо основание;
 к)
 „ползвател“ означава всяко физическо или юридическо лице, което използва обществена далекосъобщителна услуга.
 ГЛАВА 2
 ПОТОЦИ ОТ ДАННИ И ЗАЩИТА НА ЛИЧНИТЕ ДАННИ
 Член 201
 Трансгранични потоци от данни
 1. Страните се ангажират да гарантират трансграничните потоци от данни с цел улесняване на търговията в цифровата икономика. За тази цел никоя от страните не ограничава трансграничните потоци от данни между страните, като:
 а)
 изисква използването на компютърни съоръжения или мрежови елементи на територията на страната с цел обработка, включително като налага използването на компютърни съоръжения или мрежови елементи, които са сертифицирани или одобрени на територията на някоя от страните;
 б)
 изисква локализирането на данните на територията на страната с цел съхранение или обработка;
 в)
 забранява съхранението или обработката на територията на другата страна; или
 г)
 обвързва трансграничното прехвърляне на данни с използването на изчислителни съоръжения или мрежови елементи на територията на страните или с изискванията за локализиране на територията на страните.
 2. Страните правят преглед на прилагането на настоящата разпоредба и оценяват нейното функциониране в срок от три години от датата на влизане в сила на настоящото споразумение. Всяка страна може по всяко време да предложи на другата страна да преразгледа списъка на ограниченията, изброени в параграф 1. Такова искане се разглежда добронамерено.
 Член 202
 Защита на личните данни и неприкосновеността на личния живот
 1. Всяка от страните признава, че физическите лица имат право на защита на личните данни и неприкосновеността на личния живот и че високите стандарти в това отношение допринасят за доверието в цифровата икономика и за развитието на търговията.
 2. Разпоредбите на настоящото споразумение не възпрепятстват по никакъв начин някоя от страните да приема или запазва в сила мерки за защита на личните данни и неприкосновеността на личния живот, включително по отношение на трансграничното предаване на данни, при условие че правото на страната предвижда инструменти, позволяващи предаване при условия с общо приложение (34) за защита на предаваните данни.
 3. Всяка страна информира другата страна


text:
за всяка мярка, посочена в параграф 2, която приема или запазва в сила.
 ГЛАВА 3
 СПЕЦИАЛНИ РАЗПОРЕДБИ
 Член 203
 Мита върху предаваните по електронен път данни
 1. Предаваните по електронен път данни се считат за предоставяне на услуга по смисъла на дял II от настоящата позиция.
 2. Страните не налагат мита върху предаваните по електронен път данни.
 Член 204
 Без предварително разрешение
 1. Никоя от страните не изисква предварително разрешение за предоставяне на услуга по електронен път единствено на основание, че услугата се предоставя онлайн, и не приема или запазва в сила други изисквания с равностоен ефект.
 Услуга се предоставя онлайн, когато се предоставя по електронен път и без едновременно присъствие на страните.
 2. Параграф 1 не се прилага за далекосъобщителни услуги, услуги за радио- и телевизионно излъчване, хазартни услуги, услуги за процесуално представителство или за услуги на нотариуси или еквивалентни професии, доколкото съдържат пряка и специфична връзка с упражняването на публичната власт.
 Член 205
 Сключване на договори по електронен път
 1. Всяка страна гарантира, че договори могат да се сключват по електронен път и че нейното право нито създава пречки за използването на електронни договори, нито води до лишаване от правно действие и валидност само на основание, че договорът е сключен по електронен път.
 2. Параграф 1 не се прилага по отношение на:
 а)
 услуги за радио- и телевизионно излъчване;
 б)
 услуги, свързани с хазартни игри;
 в)
 услуги по процесуално представителство;
 г)
 услуги на нотариуси или еквивалентни професии, съдържащи пряка и специфична връзка с упражняването на публичната власт;
 д)
 договори, които изискват лично присъствие;
 е)
 договори, с които се учредяват или прехвърлят права върху недвижими имоти;
 ж)
 договори, които изискват по закон участието на съдилища, държавни органи или професионални организации, които упражняват публична власт;
 з)
 договори за гаранции, обезпечения, предоставени от лица, които действат извън рамките на собствената им търговска, икономическа или професионална дейност; или
 и)
 договори, уреждани от семейното или наследственото право.
 Член 206
 Електронна автентификация и електронна удостоверителна услуга
 1. Никоя от страните не отрича правното действие и допустимостта като доказателство в съдебно производство на електронен документ, електронен подпис, електронен печат или електронен времеви печат или на данни, изпратени и получени с използването на услуга за електронна препоръчана поща единствено на основание, че са в електронна форма.
 2. Никоя от страните не приема или запазва в сила мерки, с които:
 а)
 се забранява на страните по дадена електронна сделка съвместно да определят подходящи методи за електронна автентификация на тяхната сделка; или
 б)
 не се позволява на страните по електронна сделка да могат да докажат на съдебните и административните органи, че използването на електронна автентификация или на електронна удостоверителна услуга в тази сделка е в съответствие с приложимите законови изисквания.
 3. Независимо от параграф 2, страна може да изиска относно определена категория сделки начинът за електронна автентификация или удостоверителната услуга да бъдат сертифицирани от орган, акредитиран в съответствие с нейното право, или да отговарят на определени стандарти за ефективност, които да бъдат обективни, прозрачни и недискриминационни и да се отнасят само до специфичните характеристики на съответната категория сделки.


text:
Член 207
 Прехвърляне или достъп до изходния код
 1. Никоя от страните не изисква прехвърляне или достъп до изходния код на софтуер, притежаван от физическо или юридическо лице на другата страна.
 2. От съображения за правна сигурност се уточнява, че:
 а)
 общите изключения, изключенията по отношение на сигурността и пруденциалните мерки, посочени в член 199, се прилагат за мерки на една от страните, приети или запазени в сила в контекста на процедура по сертифициране; и
 б)
 параграф 1 от настоящия член не се прилага за доброволно прехвърляне или предоставяне на достъп до изходен код на търговска основа от физическо или юридическо лице на другата страна, като например в контекста на сделка за обществена поръчка или свободно сключен договор.
 3. Настоящият член не засяга по никакъв начин:
 а)
 изискване на съд или административен правораздавателен орган или изискване на орган за защита на конкуренцията съгласно конкурентното право на съответната страна, за да се предотврати или се отстрани ограничение или нарушение на конкуренцията;
 б)
 изискване от регулаторен орган съгласно законовите или подзаконовите нормативни актове на дадена страна, свързани със защитата на обществената безопасност по отношение на потребителите онлайн, при спазването на гаранции срещу неразрешено разкриване;
 в)
 защита и осигуряване защитата на права върху интелектуална собственост; и
 г)
 правото на дадена страна да предприема мерки в съответствие с член III от СДП, включено чрез член 277 от настоящото споразумение.
 Член 208
 Доверие на потребителите в онлайн услугите
 1. Като признава значението на повишаването на доверието на потребителите в електронната търговия, всяка страна приема или запазва в сила мерки за осигуряване на ефективна защита на потребителите, участващи в сделки с електронна търговия, включително, но не ограничено до, мерки, които да:
 а)
 забраняват измамни и подвеждащи търговски практики;
 б)
 изискват от доставчиците на стоки и услуги добросъвестни действия и съблюдаване на справедливите търговски практики, включително чрез забраната да таксуват потребителите за непоискани стоки и услуги;
 в)
 изискват от доставчиците на стоки или услуги да предоставят на потребителите ясна и изчерпателна информация, включително когато действат чрез доставчици на посреднически услуги, относно своята самоличност и данни за контакт, за съответната сделка, включително основните характеристики на стоките или услугите и пълната цена, включително всички приложими такси и приложимите права на потребителите (в случай на доставчици на посреднически услуги, това включва възможността за предоставяне на такава информация от доставчика на стоки или услуги); и
 г)
 предоставят на потребителите достъп до обезщетение за нарушаване на техните права, включително право на средства за правна защита, ако стоките или услугите се заплащат и не са доставени или предоставени в съответствие с договореностите.
 2. Страните признават важността от възлагането на техните агенции за защита на потребителите или други съответни органи на адекватни правомощия за правоприлагане и значението на сътрудничеството между тези агенции с цел защита на потребителите повишаване на доверието на онлайн потребителите.
 Член 209
 Нежелани съобщения за целите на директния маркетинг
 1. Всяка страна гарантира ефективна защита на ползвателите срещу нежелани съобщения за целите на директния маркетинг.
 2. Всяка страна гарантира, че съобщенията за директен маркетинг няма да се изпращат до ползватели, които


text:
са физически лица, освен ако не са дали съгласието си в съответствие със законодателството на всяка страна за получаване на такива съобщения.
 3. Независимо от параграф 2, дадена страна позволява на физическите или юридическите лица, които са събрали, в съответствие с условията, определени в правото на тази страна, данните за контакт на ползвател в контекста на доставката на стоки или услуги, да изпращат съобщения за директен маркетинг до този ползвател за своите подобни стоки или услуги.
 4. Всяка страна гарантира, че съобщенията за директен маркетинг са ясно разпознаваеми като такива, ясно разкриват от чие име са направени и съдържат необходимата информация, позволяваща на ползвателите по всяко време да поискат безплатно да бъде преустановено тяхното изпращане.
 5. Всяка страна предоставя на ползвателите достъп до правна защита срещу доставчиците на съобщения за директен маркетинг, които не отговарят на мерките, приети или запазени в сила в съответствие с параграфи 1—4.
 Член 210
 Отворени публични данни
 1. Страните признават, че улесняването на публичния достъп до публичните данни и на тяхното използване допринася за стимулиране на икономическото и социалното развитие, конкурентоспособността, производителността и иновациите.
 2. Доколкото някоя страна реши да направи публичните данни достъпни за обществеността, тя се стреми да гарантира, доколкото е осъществимо, че данните:
 а)
 са във формат, който позволява лесно търсене, извличане, използване, повторно използване и преразпределение;
 б)
 са в машинночетим и пространствено активиран формат;
 в)
 съдържат описателни метаданни, които са възможно най-стандартни;
 г)
 се предоставят чрез надеждни, лесни за ползване и свободно достъпни приложно-програмни интерфейси;
 д)
 се актуализират редовно;
 е)
 не подлежат на условия за употреба, които са дискриминационни или ненужно ограничават повторната употреба; и
 ж)
 се предоставят за повторна употреба при пълно спазване на съответните правила на страните за защита на личните данни.
 3. Страните се стремят да си сътрудничат, за да набележат начини, по които всяка от страните може да разшири достъпа и използването на публичните данни, които страната е оповестила публично, с цел увеличаване и създаване на възможности за стопанска дейност извън използването им от публичния сектор.
 Член 211
 Сътрудничество по регулаторни въпроси във връзка с цифровата търговия
 1. Страните обменят информация по регулаторни въпроси в контекста на цифровата търговия, която се отнася до следното:
 а)
 признаването и улесняването на оперативно съвместими услуги за електронна автентификация и електронни удостоверителни услуги ;
 б)
 третирането на съобщенията за директен маркетинг;
 в)
 защитата на потребителите; и
 г)
 всякакви други въпроси от значение за развитието на цифровата търговия, включително нововъзникващите технологии.
 2. Параграф 1 не се прилага по отношение на правилата и гаранциите на страните за защита на личните данни и неприкосновеността на личния живот, включително по отношение на трансграничното предаване на лични данни.
 Член 212
 Договорености относно компютърните услуги
 1. Страните се споразумяват, че за целите на либерализирането на търговията с услуги и инвестициите в съответствие с дял II от настоящата позиция следните услуги се считат за компютърни и свързани услуги, независимо дали се предоставят чрез мрежа, включително интернет:
 а)
 консултантска дейност, адаптиране, разработване на стратегии, анализ, планиране, изготвяне на спецификации, проектиране, развойна дейност, инсталиране, внедряване, интегриране, изпитване, откриване и отстраняване


text:
на неизправности, актуализиране, техническа поддръжка, техническа помощ или управление на или за компютри или компютърни системи;
 б)
 компютърни програми, определени като наборите от инструкции, необходими за осигуряване на функционирането и взаимодействието между компютрите (в отделните компютри и между тях), както и консултантска дейност, разработване на стратегии, анализ, планиране, изготвяне на спецификации, проектиране, развойна дейност, инсталиране, внедряване, интегриране, изпитване, откриване и отстраняване на неизправности, актуализиране, адаптиране, техническа поддръжка, техническа помощ, управление или употреба на или за компютърни програми;
 в)
 услуги за обработка, съхранение, хостинг на данни или поддържане на бази данни;
 г)
 техническо обслужване и ремонт на офис техника и оборудване, включително на компютри; и
 д)
 услуги по обучение на персонала на клиенти във връзка с компютърни програми, компютри или компютърни системи, некласифицирани другаде.
 2. От съображения за правна сигурност се уточнява, че услугите, които са възможни в резултат на компютърни и свързани услуги, различни от изброените в параграф 1, не се считат за компютърни и свързани услуги сами по себе си.
 ДЯЛ IV
 ДВИЖЕНИЕ НА КАПИТАЛИ, ПЛАЩАНИЯ, ПАРИЧНИ ПРЕВОДИ И ВРЕМЕННИ ЗАЩИТНИ МЕРКИ
 Член 213
 Цели
 Целта на настоящия дял е да направи възможно свободното движение на капитали и плащания, свързани със сделки, либерализирани съгласно настоящото споразумение.
 Член 214
 Текуща сметка
 Всяка страна позволява, в свободно конвертируема валута и в съответствие с Учредителния договор на Международния валутен фонд, всички плащания и парични преводи по отношение на сделки по текущата сметка на платежния баланс, които попадат в обхвата на настоящото споразумение.
 Член 215
 Движение на капитали
 1. Всяка страна позволява, по отношение на сделки по капиталовата и финансовата сметка на платежния баланс, свободното движение на капитали за целите на либерализиране на инвестициите и други сделки, както е предвидено в дял II от настоящата позиция.
 2. Страните се консултират помежду си в Специализирания търговски комитет по услугите, инвестициите и цифровата търговия, за да улеснят движението на капитали помежду си с цел насърчаване на търговията и инвестициите.
 Член 216
 Мерки, засягащи движението на капитали, плащания или паричните преводи
 1. Членове 214 и 215 не могат да се тълкуват като препятстващи страните да прилагат своите законови и подзаконови нормативни актове, свързани с:
 а)
 несъстоятелността, неплатежоспособността или защитата на правата на кредиторите;
 б)
 емитирането, търговията или сделките с ценни книжа или фючърси, опции и други финансови инструменти;
 в)
 финансовото отчитане или документирането на движението на капитали, плащания или парични преводи, когато това е необходимо за подпомагане на правоприлагащите или финансовите регулаторни органи;
 г)
 престъпленията или наказуемите деяния, или заблуждаващите или измамните практики;
 д)
 гарантиране на изпълнението на определения или решения в съдебни или административни производства; или
 е)
 социалната сигурност, обществените пенсионни схеми или задължителните спестовни схеми.
 2. Законовите и подзаконовите нормативни актове, посочени в параграф 1, не се прилагат по произволен или дискриминационен начин, нито могат по друг начин да представляват прикрито ограничение на движението на капитали, плащанията или паричните преводи.
 Член 217
 Временни защитни мерки
 1. При извънредни обстоятелства на сериозни затруднения за функционирането на икономическия и паричен съюз на Съюза или опасност от възникване на такива, Съюзът може да приеме или да запази


text:
в сила защитни мерки по отношение на движението на капитали, плащанията или паричните преводи за срок, който не надвишава шест месеца.
 2. Мерките, посочени в параграф 1, са ограничени до степента, която е строго необходима.
 Член 218
 Ограничения в случай на затруднения във връзка с платежния баланс, или външни финансови затруднения
 1. Ако някоя страна изпитва сериозни затруднения, свързани с платежния баланс, или външни финансови затруднения, или е изправена пред заплахата от такива, тя може да приеме или да запази в сила ограничителни мерки по отношение движението на капитали, плащанията или паричните преводи (35).
 2. Мерките по параграф 1 следва:
 а)
 да са съвместими с Учредителния договор на Международния валутен фонд;
 б)
 да не надхвърлят ограничителните мерки, необходими за справяне с обстоятелствата, посочени в параграф 1;
 в)
 да са временни и с подобряване на описаната в параграф 1 ситуация поетапно да отпадат;
 г)
 да предотвратяват ненужно накърняване на търговските, икономическите и финансовите интереси на другата страна; и
 д)
 да са недискриминационни спрямо трети държави в сходни ситуации.
 3. По отношение на търговията със стоки всяка от страните може да приема или запазва в сила ограничителни мерки, за да защити външната си финансова позиция или платежния си баланс. Тези мерки трябва да са в съответствие с ГАТТ от 1994 г. и Договореността относно разпоредбите за платежния баланс на Общото споразумение за митата и търговията от 1994 г.
 4. В случай на търговия с услуги всяка от страните може да приема или запазва в сила ограничителни мерки, за да защити външната си финансова позиция или платежния си баланс. Тези мерки трябва да са в съответствие с член XII от ГАТС.
 5. Всеки път, когато някоя от страните запазва в сила или приема мерки, посочени в параграфи 1 и 2, тя своевременно уведомява за тях другата страна.
 6. Ако някоя от страните приеме или запазва в сила ограничения съгласно настоящия член, страните незабавно провеждат консултации в Специализирания търговски комитет по услугите, инвестициите и цифровата търговия, освен ако се провеждат консултации в други форуми. Комитетът прави оценка на затрудненията, свързани с платежния баланс или с външните финансови затруднения, които са довели до съответните мерки, като взема предвид, наред с друго, фактори като:
 а)
 естеството и сериозността на затрудненията;
 б)
 външната икономическа и търговска конюнктура; и
 в)
 други възможни коригиращи мерки, които може да са на разположение.
 7. При консултациите по параграф 6 се подлага на оценка съответствието на всякакви ограничителни мерки с параграфи 1 и 2. Всички констатации от статистическо или фактическо естество, представени от Международния валутен фонд, когато са налични, се приемат и при заключенията се взема предвид оценката на Международния валутен фонд за платежния баланс и за външната финансова позиция на засегнатата страна.
 ДЯЛ V
 ИНТЕЛЕКТУАЛНА СОБСТВЕНОСТ
 ГЛАВА 1
 ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
 Член 219
 Цели
 Целите на настоящия дял са:
 а)
 улесняване на създаването, производството и пазарната реализация на иновативни и творчески продукти между страните чрез намаляване на нарушенията и пречките за такава търговия, като по този начин се допринася за по-устойчива и приобщаваща икономика; и
 б)
 гарантиране на адекватно и ефективно равнище


text:
на закрила и защита на правата върху интелектуална собственост.
 Член 220
 Обхват
 1. Настоящият дял допълва и допълнително уточнява правата и задълженията на всяка страна по Споразумението ТРИПС и други международни договори в областта на интелектуалната собственост, по които те са страна.
 2. Настоящият дял не препятства никоя от страните да въведе по-широки закрила и защита на правата върху интелектуална собственост, отколкото се изисква по настоящия дял, при условие че тези закрила и защита не противоречат на настоящия дял.
 Член 221
 Определения
 За целите на настоящия дял се прилагат следните определения:
 а)
 „Парижка конвенция“ означава Парижката конвенция за закрила на индустриалната собственост от 20 март 1883 г., последно преразгледана в Стокхолм на 14 юли 1967 г.;
 б)
 „Бернска конвенция“ означава Бернската конвенция за закрила на литературните и художествените произведения от 9 септември 1886 г., преразгледана в Париж на 24 юли 1971 г. и изменена на 28 септември 1979 г.;
 в)
 „Римска конвенция“ означава Международната конвенция за закрила на артистите — изпълнители, продуцентите на звукозаписи и излъчващите организации, съставена в Рим на 26 октомври 1961 г.;
 г)
 „СОИС“ означава Световната организация за интелектуална собственост;
 д)
 „права върху интелектуална собственост“ означава всички категории интелектуална собственост, попадащи в обхвата на членове 225—255 от настоящото споразумение или част II, раздели 1—7 от Споразумението ТРИПС. Закрилата на интелектуалната собственост включва закрила срещу нелоялната конкуренция по смисъла на член 10а от Парижката конвенция;
 е)
 „гражданин“ означава, по отношение на съответното право върху интелектуална собственост, лице от някоя от страните, което отговаря на критериите за допустимост за закрила, предвидени в Споразумението ТРИПС и многостранни споразумения, сключени и администрирани под егидата на СОИС, по което някоя от страните е договаряща страна.
 Член 222
 Международни споразумения
 1. Страните потвърждават своя ангажимент за спазване на международните споразумения, по които са страна:
 а)
 Споразумението ТРИПС;
 б)
 Римската конвенция;
 в)
 Бернската конвенция;
 г)
 Договора на Световната организация за интелектуална собственост (СОИС) за авторското право, приет в Женева на 20 декември 1996 г.;
 д)
 Договора на СОИС за изпълненията и звукозаписите, приет в Женева на 20 декември 1996 г.;
 е)
 Протокола относно Мадридското споразумение по отношение на международната регистрация на марки, приет в Мадрид на 27 юни 1989 г., последно изменен на 12 ноември 2007 г.;
 ж)
 Договора относно правото на търговските марки, подписан в Женева на 27 октомври 1994 г.
 з)
 Маракешкия договор за улесняване на достъпа до публикувани произведения за слепи хора, лица с нарушено зрение или с други увреждания, които не позволяват четенето на печатни материали, приет в Маракеш на 27 юни 2013 г.;
 и)
 Женевския акт към Хагското споразумение относно международната регистрация на промишлените дизайни, приет в Женева на 2 юли 1999 г.
 2. Всяка страна полага всички разумни усилия за ратифициране или присъединяване към следните международни споразумения:
 а)
 Договора относно аудиовизуалните изпълнения, приет в Пекин на 24 юни 2012 г.;
 б)
 Сингапурския договор за правото в областта на търговските марки, подписан в Сингапур на 27 март 2006 г.
 Член 223
 Изчерпване на правата
 Настоящият дял не засяга свободата на страните да определят дали и при какви условия се


text:
прилага изчерпването на правата върху интелектуална собственост.
 Член 224
 Национално третиране
 1. По отношение на всички категории интелектуална собственост, попадащи в обхвата на настоящия дял, всяка страна предоставя на гражданите на другата страна третиране, не по-неблагоприятно от третирането, което предоставя на собствените си граждани, що се отнася до закрилата на интелектуалната собственост, когато се отнася до вече предвидените изключения съответно в Парижката конвенция, Бернската конвенция, Римската конвенция и Споразумението относно интелектуална собственост върху интегралните схеми, сключено във Вашингтон на 26 май 1989 г. Относно артистите-изпълнители, продуцентите на звукозаписи и излъчващите организации това задължение се отнася само за правата, предвидени в настоящото споразумение.
 2. За целите на параграф 1 от настоящия член „закрила“ включва въпросите, засягащи наличността, придобиването, обхвата, запазването в сила и защитата на права върху интелектуална собственост, както и въпросите, засягащи използването на права върху интелектуална собственост, специално уредени в настоящия дял, включително мерки за предотвратяване заобикалянето на ефективните технологични мерки, посочени в член 234 и мерките относно информацията за управление на правата, посочена в член 235.
 3. Страните могат да се възползват от изключенията, разрешени съгласно параграф 1, във връзка със свои съдебни и административни процедури, включително да изискват от гражданин на другата страна да посочи адрес за призоваване на нейна територия или да назначи представител на нейна територия, ако тези изключения са:
 а)
 необходими за осигуряване на спазването на законови или подзаконови разпоредби на съответната страна, които не са в противоречие с настоящия дял; или
 б)
 не се прилагат по начин, който би представлявал прикрито ограничение за търговията.
 4. Параграф 1 не се прилага за процедури, предвидени в многостранни споразумения, сключени под егидата на СОИС по отношение на придобиването или запазването в сила на права на интелектуална собственост.
 ГЛАВА 2
 СТАНДАРТИ ЗА ПРАВАТА ВЪРХУ ИНТЕЛЕКТУАЛНА СОБСТВЕНОСТ
 РАЗДЕЛ 1
 АВТОРСКО ПРАВО И СРОДНИ ПРАВА
 Член 225
 Автори
 Всяка страна предоставя на авторите изключителното право да разрешават или забраняват:
 а)
 прякото или непрякото, временното или постоянното възпроизвеждане по какъвто и да е начин и в каквато и да е форма, изцяло или отчасти, на техните произведения;
 б)
 всяка форма на публично разпространение, чрез продажба или по друг начин, на оригинала на техните произведения или на копия от него;
 в)
 всяко публично разгласяване на техните произведения по кабел или по безжичен път, включително предоставянето на публично разположение на техни произведения по такъв начин, че всеки да може да има достъп до тях от място и по време по свой избор;
 г)
 отдаването под наем с търговска цел на неограничен кръг от лица на оригиналите или на копия от тях; всяка от страните може да предвиди, че настоящата буква не се прилага за сгради или произведения на приложните изкуства.
 Член 226
 Артисти-изпълнители
 Всяка страна предоставя на артистите-изпълнители изключителното право да разрешават или забраняват:
 а)
 записването на техните изпълнения;
 б)
 прякото или непрякото, временното или постоянното възпроизвеждане по какъвто и да е начин и в каквато и да е форма, изцяло или отчасти, на записите на техните изпълнения;
 в)
 публичното разпространение, чрез продажба или по друг начин, на записите на техните изпълнения;


text:
г)
 предоставянето на публично разположение по кабел или по безжичен път на записи на техните изпълнения по такъв начин, че всеки да може да има достъп до тях от място и по време по свой избор;
 д)
 излъчването по безжичен път и публичното разгласяване на техните изпълнения, освен ако самото изпълнение вече представлява излъчено изпълнение или е създадено чрез записване;
 е)
 отдаването под наем с търговска цел на неограничен кръг от лица на записи на техни произведения.
 Член 227
 Продуценти на звукозаписи
 Всяка страна предоставя на продуцентите на звукозаписи изключителното право да разрешават или забраняват:
 а)
 прякото или непрякото, временното или постоянното възпроизвеждане по какъвто и да е начин и в каквато и да е форма, изцяло или отчасти, на техните звукозаписи;
 б)
 публичното разпространение, чрез продажба или по друг начин, на техни звукозаписи, включително копия;
 в)
 предоставянето на публично разположение по кабел или по безжичен път на техните звукозаписи по такъв начин, че всеки да може да има достъп до тях от място и по време по свой избор;
 г)
 отдаването под наем с търговска цел на неограничен кръг от лица на техни звукозаписи.
 Член 228
 Излъчващи организации
 Всяка страна предоставя на излъчващите организации изключителното право да разрешават или забраняват:
 а)
 записите на техните предавания, независимо от това дали тези предавания се излъчват по жичен или безжичен път, включително чрез кабел или спътник;
 б)
 прякото или непрякото, временното или постоянното възпроизвеждане по какъвто и да е начин и в каквато и да е форма, изцяло или отчасти, на записи на техните предавания, независимо от това дали тези предавания се излъчват по жичен или безжичен път, включително чрез кабел или спътник;
 в)
 предоставянето на публично разположение по жичен или безжичен път на записи на техните предавания, независимо дали тези предавания се излъчват по жичен или безжичен път, включително чрез кабел или сателит, по такъв начин, че всеки да може да има достъп до тях от място и по време по свой избор;
 г)
 публичното разпространение чрез продажба или по друг начин, на записи, включително копия от тях, на техни предавания, независимо дали тези предавания се излъчват по жичен или безжичен път, включително чрез кабел или сателит;
 д)
 повторното излъчване на техните предавания по безжичен път и публичното разгласяване на техните предавания, ако това разгласяване се извършва на места, достъпни за обществеността срещу заплащането на входна такса.
 Член 229
 Излъчване и публично разгласяване на звукозаписи, публикувани с търговска цел
 1. Всяка страна предоставя право на еднократно справедливо възнаграждение, което ползвателят заплаща на артистите-изпълнители и на продуцентите на звукозаписи, ако публикуван с търговска цел звукозапис или възпроизвеждането на такъв звукозапис се използва за излъчване или за публично разгласяване.
 2. Всяка страна гарантира, че еднократното справедливо възнаграждение се разпределя между съответните артисти-изпълнители и продуценти на звукозаписи. Всяка страна може да въвежда законодателство, което, в случай че отношенията между артистите-изпълнители и продуцентите не подлежат на уреждане по реда на договор, урежда разпределянето на еднократното справедливо възнаграждение между артистите-изпълнители и продуцентите.
 3. Всяка страна може да предостави по-широки права по отношение на публичното излъчване и


text:
разгласяване на звукозаписи, публикувани с търговска цел, на артистите-изпълнителии продуцентите на звукозаписи.
 Член 230
 Срок на действие на закрилата
 1. Правата на автор върху произведение се закрилят, докато авторът е жив и 70 години след неговата смърт, независимо от датата, на която произведението е предоставено на публично разположение по законен начин.
 2. За целите на прилагането на параграф 1 всяка страна може да предвиди специални правила за изчисляване на срока на закрила на музикална композиция с думи, произведения на съавторство, както и на кинематографични или аудио-визуални произведения. Всяка страна може да предвиди специални правила за изчисляване на срока на закрила на анонимни произведения или произведения под псевдоним.
 3. Правата на излъчващите организации изтичат 50 години след първото излъчване на дадено предаване, независимо дали това предаване е излъчено по жичен или безжичен път, включително чрез кабел или спътник.
 4. Правата на артистите-изпълнители за техните изпълнения по начин, различен от звукозапис, изтичат 50 години след датата на записа на изпълнението или, ако са законно публикувани или законно публично разгласени през този период, 50 години след първото публикуване или публично разгласяване, в зависимост от това кое от двете събития настъпи по-рано.
 5. Правата на артистите-изпълнители за техните изпълнения, записани под формата на звукозаписи, изтичат 50 години след датата на записа на изпълнението или, ако са законно публикувани или законно публично разгласени през този период, 70 години след това действие, в зависимост от това кое от двете събития настъпи по-рано.
 6. Правата на продуцентите на звукозаписи изтичат 50 години, след като е направен записът, или, ако е законно публикуван през този период, 70 години след публикуването. При липса на законно публикуване, ако звукозаписът е бил законно публично разгласен през този период, срокът на закрила е 70 години от този акт на разгласяване. Всяка страна предвижда ефективни мерки, за да гарантира, че реализираните приходи през 20-те години закрила отвъд 50-те години се разпределят справедливо между артистите-изпълнители и продуцентите на звукозаписите.
 7. Сроковете, определени в настоящия член, започват да текат от първи януари на годината, следваща годината, през която е настъпило събитието, което ги поражда.
 8. Всяка страна може да предвиди по-дълги срокове на закрила от предвидените в настоящия член.
 Член 231
 Право на препродажба
 1. Всяка страна предвижда в полза на автора на оригинално произведение на графично или пластично изкуство право на препродажба, което е неотчуждаемо и от което той не може да се откаже дори предварително, за получаването на възнаграждение въз основа на продажната цена, получена при всяка препродажба на произведението след първото прехвърляне на произведението от автора.
 2. Правото, посочено в параграф 1, се прилага към всички актове на препродажба, в която участват като продавачи, купувачи или посредници професионалисти на пазара на изкуство като зали за продажба, художествени галерии и, най-общо, всеки търговец на произведения на изкуството.
 3. Всяка страна може да предвиди правото, посочено в параграф 1, да не се прилага към актове на препродажба, когато продавачът е придобил произведението директно от автора по-малко от три години преди тази препродажба и когато продажната цена не превишава определен минимален размер.
 4. Процедурата за


text:
събиране на възнаграждението и неговият размер се определят от правото на всяка от страните.
 Член 232
 Колективно управление на права
 1. Страните насърчават сътрудничеството между своите съответни организации за колективно управление с цел насърчаване на достъпността до произведения и други закриляни обекти на съответните си територии и трансфера на приходи от права между съответните организации за колективно управление за използването на тези произведения или други закриляни обекти.
 2. Страните насърчават прозрачността на организациите за колективно управление, по-специално по отношение на приходите от права, които те събират, приспаданията, които прилагат към приходите от права, които събират, използването на събраните приходи от права, политиката на разпределение и техния репертоар.
 3. Страните се стремят да улесняват договореностите между своите съответни организации за колективно управление относно недискриминационното третиране на носителите на права, чиито права се управляват от тези организации съгласно споразумения за представителство.
 4. Страните си сътрудничат с цел подкрепа на организациите за колективно управление, установени на тяхна територия и представляващи друга организация за колективно управление, установена на територията на другата страна, чрез споразумение за представителство, с оглед на това да се гарантира, че те точно, редовно и добросъвестно изплащат дължимите суми на представляваните организации за колективно управление, както и че предоставят на представляваната организация за колективно управление на информация за размера на приходите от права, събрани от нейно име, и всички приспадания, направени от тези приходи от права.
 Член 233
 Изключения и ограничения
 Всяка страна ограничава изключенията и ограниченията на правата, съдържащи се в членове 225—229, единствено до определени специални случаи, които не противоречат на нормалното използване на произведенията или на другите закриляни обекти и не засягат по необоснован начин законните интереси на носителите на правата.
 Член 234
 Защита на технологичните мерки
 1. Всяка страна осигурява подходяща правна защита срещу заобикалянето на всички ефективни технологични мерки, което съответното лице извършва със знанието или когато има достатъчно основания да предполага, че действа с тази цел. Всяка страна може да предвиди специален режим за правна защита на технологичните мерки, използвани за защита на компютърните програми.
 2. Всяка страна осигурява подходяща правна защита срещу производството, вноса, разпространението, продажбата, наема, рекламата с цел продажба или наем или притежаването за търговски цели на устройства, продукти или компоненти, или предоставянето на услуги, които:
 а)
 се популяризират, рекламират или продават с цел заобикаляне,
 б)
 имат само ограничена търговско значима цел или използване, различно от заобикаляне, или
 в)
 са предимно проектирани, произведени, адаптирани или осъществени с цел да позволят или улеснят заобикаляне на всички ефективни технологични мерки за защита.
 3. За целите на настоящия раздел „технологични мерки“ означава технологии, устройства или компоненти, които в нормалния ход на работата си са предназначени да предотвратят или ограничат по отношение на произведения или други обекти действия, които не са разрешени от носителя на авторското право или на сродно право, обхванато от настоящия раздел. Технологичните мерки за защита се считат за ефективни, когато закриляното произведение или друг закрилян обект е контролиран от носителите на права чрез прилагането на контрол на достъпа или на защитен процес като кодиране, смущаване (заглушаване) или друго преобразуване на произведението или


text:
на друг закрилян обект, или механизъм за контрол върху копирането, с който се постига целта за защита.
 4. Независимо от правната защита, предвидена в параграф 1 от настоящия член, всяка страна може да предприеме подходящи мерки, ако е необходимо, за да гарантира, че адекватната правна защита срещу заобикалянето на ефективни технологични мерки, предвидени в съответствие с настоящия член, не препятства бенефициерите на изключенията или ограниченията, предвидени в съответствие с член 233, да се ползват от тези изключения или ограничения.
 Член 235
 Задължения във връзка с информацията за режима на правата
 1. Всяка от страните осигурява адекватна правна защита срещу всяко лице, което извършва съзнателно и без разрешение някое от следните действия:
 а)
 премахване или промяна на представена в електронна форма информация за режима на правата;
 б)
 разпространение, внос с цел разпространение, излъчване, публично разгласяване или предоставяне на публично разположение на произведения или на други обекти, закриляни съгласно настоящия раздел, от които без разрешение е била премахната или изменена представената в електронна форма информация за режима на правата;
 ако това лице знае или има достатъчно основания да предполага, че с действията си подбужда, позволява, улеснява или прикрива нарушение на авторското право или на сродните му права съгласно правото на някоя от страните.
 2. За целите на настоящия член „информация за режима на правата“ означава всяка информация, предоставена от носителите на правата, която идентифицира произведението или друг обект, посочен в настоящия член, автора или друг носител на правата, или информация за реда и условията за използване на произведението или друг обект, както и номера или кодове, представляващи такава информация.
 3. Параграф 2 се прилага, ако някой от тези елементи на информация е приложен към копие или се извежда във връзка с публичното разгласяване на произведение или друг обект, посочен в настоящия член.
 РАЗДЕЛ 2
 МАРКИ
 Член 236
 Класификация на марките
 Всяка от страните поддържа система за класификация на марки, която е в съответствие с Ницската спогодба относно международната класификация на стоките и услугите за регистрация на марки от 15 юни 1957 г., изменена и преразгледана.
 Член 237
 Знаци, от които може да се състои марката
 Марката може да се състои от всякакви знаци, по-специално думи, включително лични имена, или рисунки, букви, цифри, цветове, формата на стоката или нейната опаковка, или звуци, при условие че тези знаци могат:
 а)
 да отличат стоките или услугите на едно предприятие от тези на други предприятия; и
 б)
 да бъдат представени в съответния регистъра на марки на всяка от страните по начин, който дава възможност на компетентните органи и на обществеността да определят ясния и точен предмет на защитата, която се предоставя на техния притежател.
 Член 238
 Права, предоставени от марката
 1. Всяка страна предвижда, че регистрацията на марка предоставя на притежателя изключителни права върху нея. Притежателят има право да забрани на всяко трето лице да използва в търговската дейност без негово съгласие:
 а)
 всеки знак, идентичен с регистрираната марка, по отношение на стоки или услуги, идентични с тези, за които марката е регистрирана;
 б)
 всеки знак, при който поради идентичността или сходството му с регистрираната марка


text:
и идентичността или сходството на стоките или услугите, защитени от тази марка и от знака, съществува вероятност от объркване на част от обществото, което включва вероятността от свързване на знака с регистрираната марка.
 2. Притежателят на регистрирана марка има право да попречи на всички трети лица да внасят в процеса на търговия стоки в съответната страна, където марката е регистрирана, без да ги освобождават за свободно обращение на тази територия, когато тези стоки, включително опаковки, идват от трети държави или другата страна и върху тях е поставена без разрешение марка, която е идентична с регистрираната по отношение на такива стоки марка или която не може да бъде отличена в основните си аспекти от тази марка.
 3. Правото на притежателя на марка съгласно параграф 2 отпада, ако в хода на производство по установяване на нарушение на марката, деклараторът или държателят на стоките представи доказателства, че притежателят на регистрираната марка няма право да забрани пускането на стоките на пазара в държавата на крайно местоназначение.
 Член 239
 Процедура по регистрация
 1. Всяка страна предвижда система за регистрация на марки, при която всяко окончателно отрицателно решение, взето от съответната администрация по марките, включително частичните откази на регистрация, се съобщава писмено на съответното лице, надлежно се мотивира и подлежи на обжалване.
 2. Всяка страна предвижда възможността трети лица да подадат опозиция срещу заявки за регистрация на марка или, при необходимост, срещу регистрациите на марки. Това производство по възражение е състезателно.
 3. Всяка страна осигурява публично достъпна електронна база данни на заявките за регистрация на марки и на регистрациите на марки.
 4. Всяка страна полага всички усилия за осигуряване на система за електронно подаване на заявки и обработка, регистрация и поддържане на марки.
 Член 240
 Общоизвестна марка
 За целите на осигуряване на защитата на общоизвестни марки, както е посочено в член 6а от Парижката конвенция и член 16, параграфи 2 и 3 от Споразумението ТРИПС, всяка от страните прилага Общата препоръка за разпоредби, касаещи закрилата на общоизвестните марки, приета от Асамблеята на страните от Парижкия съюз за защита на индустриалната собственост и Генералната асамблея на СОИС по време на тридесет и четвъртата сесия на асамблеите на държавите — членки на СОИС, проведена от 20 до 29 септември 1999 г.
 Член 241
 Изключения от правата, предоставяни от марката
 1. Всяка страна предвижда ограничени изключения от правата, предоставяни от марката, като например справедливата употреба на описателни понятия, включително географски указания, и може да предвиди други ограничени изключения, при условие че тези изключения вземат предвид законните интереси на притежателя на марката и на трети лица.
 2. Марката не дава право на притежателя да забранява на трети лица да използват, в процеса на търговия:
 а)
 името или адреса на третото лице — когато третото лице е физическо лице;
 б)
 знаци или указания за вида, качеството, количеството, предназначението, стойността, географския произход, времето на производство на стоките или на предоставяне на услугите, или други характеристики на стоките или услугите; или
 в)
 марката с цел идентифициране или посочване на стоки или услуги като такива на притежателя на тази марка, по-специално когато използването на


text:
тази марка е необходимо, за да се означи предназначението на продукт или услуга, най-вече като принадлежности или резервни части;
 при условие че третото лице ги използва в съответствие с почтените практики в областта на производството или търговията.
 3. Марката не дава право на притежателя да забрани на трето лице да използва в процеса на търговия по-ранно право, което се прилага само по отношение на конкретен район, доколкото това право е признато от законите на засегнатата страна и се използва в границите на територията, за която е признато.
 Член 242
 Основания за отмяна на регистрацията
 1. Всяка страна предвижда, че марка може да бъде отменена, ако през непрекъснат период от пет години тя не е била реално използвана на съответната територия на страната от нейния притежател или с негово съгласие във връзка със стоките или услугите, за които е регистрирана, и не съществуват основателни причини за неизползването.
 2. Всяка страна предвижда възможност за отмяна на регистрацията на марка, ако в срок от пет години след датата на приключване на процедурата по регистрация тя не е била реално използвана на съответната територия от нейния притежател или с негово съгласие във връзка със стоките или услугите, за които е регистрирана, и не съществуват основателни причини за неизползването.
 3. Въпреки това никой не може да претендира, че правата на притежателя върху марката следва да бъдат отменени, ако през интервала между изтичането на този петгодишен срок и подаването на искането за отмяна е започнало или е възобновено реалното използване на марката. Започването или възобновяването на използването в рамките на трите месеца, предхождащи подаването на искането за отмяна, и най-рано при изтичането на непрекъснат период на неизползване от пет години, не се взема предвид, когато подготовката за започването или възобновяването е извършена, след като притежателят е узнал, че може да бъде подадено искане за отмяна.
 4. Марката подлежи на отмяна и когато след датата, на която е регистрирана:
 а)
 вследствие на действията или бездействието на притежателя марката се е превърнала в обичайно търговско наименование на стока или услуга, за които е регистрирана;
 б)
 в резултат на използването ѝ от притежателя на марката или с негово съгласие във връзка със стоките или услугите, за които е регистрирана, тя може да въведе обществеността в заблуждение, по-специално по отношение на естеството, качеството или географския произход на тези стоки или услуги.
 Член 243
 Правото да се забранят подготвителните действия във връзка с използването на опаковки или други средства
 Когато има риск опаковките, етикетите, маркировките, елементите или устройствата за защита или автентичност или всякакви други средства, върху които е поставена марката, да се използват за стоки или услуги, и тази употреба би представлявала нарушение на правата на притежателя на марката, притежателят на тази марка има право да забрани следните действия, ако те се извършват в хода на търговията:
 а)
 поставянето на знак, идентичен или сходен с марката, върху опаковки, етикети, маркировки, елементи или устройства за защита или автентичност или всякакви други средства, върху които може да бъде поставяна марката; или
 б)
 предлагането или пускането на пазара или складирането за тези цели,