text:
на територията на договарящите страни законови или подзаконови разпоредби за вноса, износа, транзита на стоки и тяхното поставяне под друг митнически режим или процедура, включително мерките за забрана, ограничение и контрол;
 б)
 „запитващ орган“ означава определеният за целта от договаряща страна компетентен административен орган, който отправя искане за помощ въз основа на настоящия протокол;
 в)
 „запитан орган“ означава определеният за целта от договаряща страна компетентен административен орган, който получава искане за помощ въз основа на настоящия протокол;
 г)
 „лични данни“ означават всякакви данни, отнасящи се до определено или определяемо физическо лице;
 д)
 „митническо нарушение“ означава всяко нарушаване или опит за нарушаване на митническото законодателство.
 Член 2
 Приложно поле
 1. Договарящите страни си оказват взаимопомощ в рамките на своята компетентност по начина и при условията, определени в настоящия протокол, за да гарантират правилното прилагане на митническото законодателство, по-специално чрез предотвратяване, разследване и борба с митническите нарушения.
 2. Предвидената в настоящия протокол помощ в митническата област важи за всеки административен орган на договарящите страни, компетентен да прилага разпоредбите на настоящия протокол. Тя не засяга правилата за взаимопомощ по наказателноправни въпроси, нито включва информация, която е получена по силата на правомощия, упражнени по искане на съдебен орган, освен когато този орган е дал разрешение за съобщаването на такава информация.
 3. Настоящият протокол не урежда оказването на помощ във връзка със събирането на мита, данъци или глоби.
 Член 3
 Помощ при поискване
 1. По искане на запитващия орган, запитаният орган предоставя цялата съответна информация, която може да позволи гарантирането на правилното прилагане на митническото законодателство, включително информация във връзка с констатирани или планирани дейности, които съставляват или биха могли да съставляват нарушение на митническото законодателство.
 2. По искане на запитващия орган, запитаният орган го информира, дали:
 а)
 стоките, които са изнесени от територията на една от договарящите страни, са били внесени по надлежния ред на територията на другата договаряща страна, като, ако е уместно, посочва митническия режим, приложен по отношение на стоките;
 б)
 стоките, които са внесени на територията на една от договарящите страни, са били изнесени по надлежния ред от територията на друга договаряща страна, като , ако е уместно,посочва митническия режим, приложен по отношение на стоките.
 3. По искане на запитващия орган, запитаният орган предприема необходимите действия в рамките на действащите на неговата територия законови и подзаконови разпоредби, за да осигури специално наблюдение на:
 а)
 физически или юридически лица, за които са налице основания да се счита, че участват или са участвали в извършването на нарушения на митническото законодателство;
 б)
 места, където са или могат да бъдат складирани стоки по начин, който дава основания да се счита, че тези стоки са предназначени да бъдат използвани за извършване на нарушения на митническото законодателство;
 в)
 стоки, които се транспортират или могат да бъдат транспортирани по начин, който дава основания да се счита, че тези стоки са предназначени да бъдат използвани за извършване на нарушения на митническото законодателство;
 г)
 превозни средства, които се използват или могат да бъдат използвани по начин, който дава основания да се счита, че тези стоки са предназначени да бъдат използвани


text:
за извършване на нарушения на митническото законодателство.
 Член 4
 Помощ по собствена инициатива
 Договарящите страни взаимно си оказват помощ по своя собствена инициатива и съобразно действащите на тяхна територия законови или подзаконови разпоредби, ако считат това за необходимо за правилното прилагане на митническото законодателство, по-специално чрез предоставяне на получена информация, отнасяща се за:
 —
 дейности, които съставляват или изглежда, че съставляват нарушения на митническото законодателство, и които могат да представляват интерес за друга договаряща страна,
 —
 нови средства и методи, използвани при извършването на нарушения на митническото законодателство,
 —
 стоки, за които се знае, че са предмет на нарушения на митническото законодателство,
 —
 физически или юридически лица, за които са налице основания да се счита, че участват или са участвали в извършването на нарушения на митническото законодателство,
 —
 транспортни средства, за които са налице основания да се счита, че се използват или могат да бъдат използвани за извършването на нарушения на митническото законодателство.
 Член 5
 Уведомления и нотификации
 По искане на запитващия орган, запитаният орган предприема необходимите мерки в съответствие с действащите на негова територия законови или подзаконови разпоредби за:
 —
 връчването на документи, или
 —
 уведомяването за решения,
 които са издадени от запитващия орган и попадат в приложното поле на настоящия протокол, до адресат, който пребивава или е установен на територията на запитания орган.
 Исканията за връчване на документи или уведомления за решения се изготвят писмено на официалния език на запитания орган или на приемлив за този орган език.
 Член 6
 Форма и съдържание на исканията за помощ
 1. Исканията съгласно настоящия протокол се отправят писмено. Те се придружат от необходимите документи, които позволяват изпълнение на искането. Когато спешността на ситуацията го изисква, могат да се приемат устни искания, които обаче трябва да бъдат незабавно потвърдени писмено.
 2. Исканията по параграф 1 включват следната информация:
 а)
 запитващия орган;
 б)
 исканата мярка;
 в)
 предмет и мотиви за искането;
 г)
 правните основания;
 д)
 възможно най-точни и подробни сведения за физическите или юридическите лица, които са предмет на разследването;
 е)
 обобщено описание на съответните факти и на вече извършените разследвания;
 3. Исканията се представят писмено на официалния език на запитания орган или на приемлив за този орган език. Това изискване не важи за документите, които придружават искането съгласно параграф 1.
 4. Ако искането не отговаря на посочените по-горе формални изисквания, може да се изиска неговата поправка или допълване, като междувременно могат да бъдат наложени обезпечителни мерки.
 Член 7
 Изпълнение на искания
 1. За да изпълни искане за помощ, запитаният орган действа в рамките на своята компетентност и налични ресурси така, сякаш действа от свое име или по искане на други органи на същата договаряща страна, като предоставя информация, с която вече разполага, извършва подходящо разследване или възлага извършването на такова разследване. Тази разпоредба се прилага и за всеки друг орган, до който е адресирано искане от запитания орган, когато последният не може да действа самостоятелно.
 2. Исканията за помощ се изпълняват в съответствие със законовите или подзаконови разпоредби на запитаната договаряща страна.
 3. Надлежно упълномощени длъжностни лица на договаряща страна могат със

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
съгласието на другата договаряща страна и при определени от нея условия да присъстват в помещенията на запитания орган или на друг заинтересован орган в съответствие с параграф 1, за да получат информацията във връзка с дейностите, които съставляват или могат да съставляват нарушение на митническото законодателство, от която запитващият орган се нуждае за целите на настоящия протокол.
 4. Надлежно упълномощени длъжностни лица на договаряща страна могат със съгласието на другата договаряща страна и при определени от нея условия да присъстват на разследвания, които се провеждат на територията на последната.
 Член 8
 Форма на съобщаване на информацията
 1. Запитаният орган съобщава писмено на запитващия орган резултатите от проведените разследвания, заедно с всички съответни документи, заверени копия или други.
 2. Тази информация може да бъде в електронен вид.
 3. Оригинални документи се изпращат само при поискване в случаите, когато заверените копия не са достатъчни. Тези оригинали се връщат при първа възможност.
 Член 9
 Изключения от задължението за предоставяне на помощ
 1. Предоставянето на помощ може да бъде отказано или подчинено на определени условия или изисквания в случаите, когато една страна счита, че помощта съгласно настоящия протокол може да:
 а)
 накърни суверенитета на Южна Африка или на държава-членка, от която е поискано предоставяне на помощ съгласно настоящия протокол; или
 б)
 наруши обществения ред, сигурността или други съществени интереси, по-специално в случаите, посочени в член 10, параграф 2; или
 в)
 наруши промишлена, търговска или професионална тайна.
 2. Запитаният орган може да отложи предоставянето на помощ на основание, че това ще представлява вмешателство във висящо наказателно разследване, съдебно преследване или производство. В такъв случай запитаният орган провежда консултации със запитващия орган, за да се определи, дали може да се окаже помощ при условията, които изисква запитваният орган.
 3. Когато запитващият орган отправя искане за помощ, която той не би могъл да предостави, ако такава му бъде поискана, той обръща внимание върху този факт в своето искане. В такъв случай запитаният орган има право да реши как да отговори на такова искане.
 4. В случаите по параграфи 1 и 2, решението на запитания орган и мотивите за него трябва да бъдат незабавно съобщени на запитващия орган.
 Член 10
 Обмен на информация и поверителност
 1. Всяка информация, която се съобщава под каквато и да е форма съгласно настоящия протокол, е поверителна или достъпът до нея е ограничен, в зависимост от приложимите правила на всяка от договарящите страни. Тя е предмет на задължението за опазване на служебна тайна и се ползва със защитата, с която се ползва сходна информация, съгласно съответното законодателство на договарящата страна, която я получава, и съответните разпоредби, приложими за органите на Общността.
 2. Лични данни могат да се обменят само, когато получаващата ги договаряща страна се задължи да осигури защита на тези данни, която е най-малко равностойна на защитата, която се осигурява в конкретния случай от предоставящата ги договаряща страна. За целта договарящите страни взаимно си съобщават информация относно техните приложими правила, включително относно действащите законови разпоредби в държавите-членки на Общността, когато е уместно.
 3. Използването на информация, получена съгласно настоящия протокол, в съдебни


text:
или административни производства за нарушения на митническото законодателство се счита за използване за целите на настоящия протокол. Следователно, в протоколите си за събиране на доказателства, заключения и свидетелски показания и в наказателни преследвания и съдебни производства, договарящите страни могат да използват като доказателство получената информация и документите, с които са се запознали в съответствие с разпоредбите на настоящия протокол. В такъв случай се уведомява компетентният орган, който е предоставил информацията или достъпа до тези документи.
 4. Получената информация се използва единствено за целите на настоящия протокол. Когато една от договарящите страни желае да използва тази информация за други цели, тя трябва да получи предварителното писмено съгласие на органа, който е предоставил информацията. Впоследствие такова използване подлежи на наложените от този орган ограничения.
 Член 11
 Вещи лица и свидетели
 Длъжностно лице на запитания орган може да бъде упълномощено да се явява, в рамките на предоставените му пълномощия, в качеството на вещо лице или свидетел в съдебни или административни производства във връзка с уредени с настоящия протокол въпроси и да представя предмети, документи или заверени копия от документи, които могат да бъдат необходими за производството. В искането за явяване трябва конкретно да се посочи пред кой съдебен или административен орган трябва да се яви длъжностното лице, по какви въпроси, на какво основание и в какво качество ще бъде разпитвано длъжностното лице.
 Член 12
 Разноски за предоставяне на помощ
 Договарящите страни се отказват от взаимни претенции за възстановяване на разноски, направени съгласно настоящия протокол, освен, когато е приложимо, за разноските за вещи лица и свидетели и преводачи, които не са служители на публичните органи.
 Член 13
 Прилагане
 1. Прилагането на настоящия протокол се възлага от една страна на митническите органи на Южна Африка, и от друга страна, на компетентните служби на Комисията на Европейските общности и на митнически органи на държавите-членки, в зависимост от случая. Те вземат решения за всички практически мерки и споразумения, необходими за неговото прилагане, като вземат под внимание действащите правила, по-специално в областта на защитата на лични данни. Те могат да отправят препоръки до компетентните органи за изменения, които считат, че следва да бъдат внесени в настоящия протокол.
 2. Договарящите страни взаимно се консултират, а впоследствие взаимно се информират за подробните правила за прилагане, които са приети в съответствие с разпоредбите на настоящия протокол.
 Член 14
 Други споразумения
 1. Като се вземат под внимание съответната компетентност на Европейската общност и на държавите-членки, разпоредбите на настоящия протокол:
 —
 не засягат задълженията на договарящите страни по други международни споразумения или конвенции,
 —
 се считат за допълващи разпоредбите на споразуменията за взаимопомощ, които са или могат да бъдат сключени между отделни държави-членки и Южна Африка,
 —
 не засягат разпоредбите на Общността относно обмена между компетентните служби на Комисията на Европейските общности и митническите органи на държавите-членки на получена съгласно настоящия протокол информация, която би могла да представлява интерес за Общността.
 2. Независимо от разпоредбите на параграф 1, разпоредбите на настоящия протокол имат предимство пред разпоредбите на двустранни споразумения за взаимопомощ, които са или могат да бъдат сключени между отделни държави-членки и Южна


text:
Африка, доколкото разпоредбите на последните са несъвместими с разпоредбите на настоящия протокол.
 3. По отношение на въпросите, свързани с прилагането на настоящия протокол, договарящите страни провеждат консултации за решаване на въпроса в рамките на Съвета за сътрудничество, създаден съгласно член 97 от настоящото споразумение.
 ЗАКЛЮЧИТЕЛЕН АКТ
 Пълномощните представители на
 КРАЛСТВО БЕЛГИЯ,
 КРАЛСТВО ДАНИЯ,
 ФЕДЕРАЛНА РЕПУБЛИКА ГЕРМАНИЯ,
 РЕПУБЛИКА ГЪРЦИЯ,
 КРАЛСТВО ИСПАНИЯ,
 ФРЕНСКАТА РЕПУБЛИКА,
 ИРЛАНДИЯ,
 ИТАЛИАНСКАТА РЕПУБЛИКА,
 ВЕЛИКОТО ХЕРЦОГСТВО ЛЮКСЕМБУРГ,
 КРАЛСТВО НИДЕРЛАНДИЯ,
 РЕПУБЛИКА АВСТРИЯ,
 ПОРТУГАЛСКАТА РЕПУБЛИКА,
 РЕПУБЛИКА ФИНЛАНДИЯ,
 КРАЛСТВО ШВЕЦИЯ,
 ОБЕДИНЕНОТО КРАЛСТВО ВЕЛИКОБРИТАНИЯ И СЕВЕРНА ИРЛАНДИЯ,
 договарящи страни по Договора за създаване на ЕВРОПЕЙСКАТА ОБЩНОСТ,
 наричани по-долу „държавите-членки“, и
 ЕВРОПЕЙСКАТА ОБЩНОСТ, по-долу наричана „Общността“,
 от една страна, и
 пълномощният представител на
 РЕПУБЛИКА ЮЖНА АФРИКА, наричана по-долу „Южна Африка“,
 от друга страна,
 на среща в Претория на единадесети октомври хиляда деветстотин деветдесет и девета година за подписване на Споразумението за търговия, развитие и сътрудничество между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Република Южна Aфрика, от друга страна, по-долу наричано „споразумението“, приеха следните текстове:
 Споразумението, включително приложенията към него, и следните протоколи:
 Протокол No 1
 относно определяне на понятието „продукти с произход“ и методите за административно сътрудничество,
 Протокол No 2
 за административна взаимопомощ в митническата област.
 Пълномощните представители на Общността и нейните държави-членки и пълномощният представител на Южна Африка приеха текстовете на изброените по-долу и приложени към настоящия заключителен акт съвместни декларации:
 Съвместна декларация относно неизпълнението
 Съвместна декларация относно възстановяването на суми при износ
 Съвместна декларация относно ускореното премахване на мита от страна на Южна Африка
 Съвместна декларация относно квотите за селскостопански продукти
 Съвместна декларация относно държавните помощи
 Съвместна декларация относно рибните продукти
 Съвместна декларация относно двустранните споразумения
 Съвместна декларация относно незаконната имиграция.
 Пълномощният представител на Южна Африка обърна внимание на изброените по-долу и приложени към настоящия заключителен акт декларации:
 Декларация на Общността относно съществения елемент
 Декларация на Общността относно финансовите аспекти на сътрудничеството
 Декларация на Европейската инвестиционна банка (ЕИБ) относно финансовите аспекти на сътрудничеството.
 Пълномощните представители на Общността и нейните държави-членки обърнаха внимание на изброените по-долу и приложени към настоящия заключителен акт декларации:
 Декларация на Южна Африка относно съществения елемент
 Декларация на Южна Африка относно санитарните и фитосанитарните мерки
 Декларация на Южна Африка относно финансовите аспекти на сътрудничеството.
 Освен това, пълномощните представители на държавите-членки и пълномощният представител на Южна Африка приеха съгласувания протокол от преговорите, който е приложен към настоящия заключителен акт.
 Hecho en Pretoria, el once de octubre de mil novecientos noventa y nueve.
 Udfærdiget i Pretoria den elevte oktober nitten hundrede og nioghalvfems.
 Geschehen zu Pretoria am elften Oktober neunzehnhundertneunundneunzig.
 Έγινε στην Πρετόρια, στις ένδεκα Οκτωβρίου χίλια εννιακόσια ενενήντα εννέα.
 Done at Pretoria on the eleventh day of October in the year one thousand nine hundred and ninety-nine.
 Fait à Pretoria, le onze octobre mil neuf cent quatre-vingt dix-neuf.
 Fatto a Pretoria, addì undici ottobre millenovecentonovantanove.
 Gedaan te Pretoria, de elfde oktober negentienhonderd negenennegentig.
 Feito em Pretória, em onze de Outubro de mil novecentos e noventa e nove.
 Tehty Pretoria yhdentenätoista päivänä lokakuuta vuonna tuhatyhdeksänsataayhdeksänkymmentäyhdeksän.
 Som skedde i Pretoria den elfte oktober nittonhundranittionio.
 Por la Comunidad Europea
 For


text:
Det Europæiske Fællesskab
 Für die Europäische Gemeinschaft
 Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα
 For the European Community
 Pour la Communauté européenne
 Per la Comunità europea
 Voor de Europese Gemeenschap
 Pela Comunidade Europeia
 Euroopan yhteisön puolesta
 På Europeiska gemenskapens vägnar
 Pour le Royaume de Belgique
 Voor het Koninkrijk België
 Für das Königreich Belgien
 Cette signature engage également la Communauté française, la Communauté flamande, la Communauté germanophone, la Région wallonne, la Région flamande et la Région de Bruxelles-Capitale.
 Deze handtekening verbindt eveneens de Vlaamse Gemeenschap, de Franse Gemeenschap, de Duitstalige Gemeenschap, het Vlaamse Gewest, het Waalse Gewest en het Brusselse Hoofdstedelijke Gewest.
 Diese Unterschrift verbindet zugleich die Deutschsprachige Gemeinschaft, die Flämische Gemeinschaft, die Französische Gemeinschaft, die Wallonische Region, die Flämische Region und die Region Brüssel-Hauptstadt.
 For Kongeriget Danmark
 Für die Bundesrepublik Deutschland
 Για την Ελληνική Δημοκρατία
 Por el Reino de España
 Pour la République française
 Thar ceann na hÉireann
 For Ireland
 Per la Repubblica italiana
 Pour le Grand-Duché de Luxembourg
 Voor het Koninkrijk der Nederlanden
 Für die Republik Österreich
 Pela República Portuguesa
 Suomen tasavallan puolesta
 För Republiken Finland
 För Konungariket Sverige
 For the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland
 For the Republic of South Africa
 wa Repapoliki ya Afrika Borwa
 Ya Rephaboliki ya Afrika Borwa
 Wa Rephaboliki ya Aforika Borwa
 WeRiphabliki yaseNingizimu Afrika
 wa Rephabuliki ya Afurika Tshipembe
 Wa Riphabliki ra Afrika-Dzonga
 Vir die Republiek van Suid-Afrika
 WeRiphabhliki yeSewula Afrika
 WeRiphablikhi yoMzantsi Afrika
 WeRiphabhulikhi yaseNingizimu Afrika
 Съвместна декларация относно неизпълнението
 Страните се договарят, че нарушаването на съществените елементи на споразумението, посочени в член 3, параграф 3 от настоящото споразумение, се изразява единствено в сериозно нарушение на демократичните принципи или основните права на човека, или сериозно спиране на прилагането на принципите на правовата държава, което затруднява провеждането на консултации, или закъсняло изпълнение, което вреди на постигането на целите или на интересите на страните по настоящото споразумение.
 Страните се договарят също, че подходящите мерки, посочени в член 3, параграфи 1, 3 и 5 от настоящото споразумение, трябва да бъдат съразмерни на нарушението. При избора и прилагането на тези мерки страните ще обръщат особено внимание на положението на най-уязвимите групи от населението и ще гарантират, че те няма да бъдат неоправдано санкционирани.
 Съвместна декларация относно възстановяването на суми при износ
 1. При изготвяне на частите на споразумението относно търговията, страните разгледаха за всеки отделен случай възможното въздействие на механизмите за възстановяване на суми при износ върху процеса на търговска либерализация.
 2. От своя страна Общността заявява, че след приключване на текущото обсъждане относно селскостопанската реформа, ще бъде извършено допълнително разглеждане на бъдещите механизми за възстановяване на суми при износ във връзка с търговията с Южна Африка.
 Съвместна декларация относно ускореното премахване на мита от страна на Южна Африка
 Страните се договарят за предварителното прилагане на процедурите, предвидени в член 17 от настоящото споразумение, през преходния период преди влизането в сила на споразумението, за да се предостави възможност за прилагането на ускорен график за премахване на митата и на механизмите за възстановяване на суми при износ, считано от датата на влизане в сила на споразумението.
 Съвместна


text:
декларация относно квотите за селскостопански продукти
 1. Коефициентите на годишно увеличение, посочени в приложение IV, списък 6 и приложение VI, списъци 3 и 4 към настоящото споразумение, периодично се преразглеждат и препотвърждават, считано най-късно от петата година след влизането в сила на споразумението.
 2. По конкретно, по отношение на приготвените плодове (праскови, круши и кайсии), Южна Африка е съгласна да управлява по равномерен начин своя износ за Общността.
 Съвместна декларация относно държавните помощи
 Страните се договарят, че южноафриканската икономика и нейното взаимодействие с икономиките в Южноафриканската общност за развитие се намират в процес на съществено преструктуриране, което ще се улеснява от правителството на Южна Африка.
 Съвместна декларация относно рибните продукти
 Страните ще положат възможно най-големи усилия да договорят и сключат Споразумението в областта на рибарството, посочено в член 62 от настоящото споразумение, не по-късно от края на 2000 г.
 Съвместна декларация относно двустранните споразумения
 Независимо от съдържащи се в настоящото споразумение разпоредби в противен смисъл, не се допуска тълкуване, съгласно което права на една или повече държави-членки на Европейския съюз, включени в съществуващи споразумения, се предоставят и на останалите държави-членки.
 Съвместна декларация относно незаконната имиграция
 Като признават значението на съвместното сътрудничество за предотвратяване и контрол на незаконната имиграция, страните заявяват своята готовност да обменят информация по тези въпроси в рамките на Съвета за сътрудничество с оглед търсенето на решения на проблемите, които биха могли да възникнат в тази област.
 Декларация на Общността относно съществения елемент
 В контекста на политическа и институционална среда, в която се зачитат правата на човека, демократичните принципи и принципите на правовата държава, Общността счита, че добро управление в публичната сфера означава прозрачно и отговорно управление на всички човешки, природни, вътрешни и външни икономически и финансови ресурси на страната с цел постигане на справедливо и устойчиво развитие.
 Декларация на Общността относно финансовите аспекти на сътрудничеството
 Съгласно Регламент (ЕО) No 2259/96 на Съвета в миналото беше създаден специален финансов механизъм, наречен Европейска програма за реконструкция и развитие (ЕПРР). През периода 1996—1999 г. Общността отдели за този механизъм целеви средства в размер на 500 милиона екю в подкрепа на политиките на правителството на Южна Африка, като на тази основа бяха подписани споразумения. Тази сума включва четири годишни бюджетни задължения, които подлежат на одобрение от бюджетния орган на Общността. Общността заявява желанието си да запази значимото си финансово сътрудничество с Южна Африка и ще вземе необходимите решения в това отношение въз основа на предложение от Комисията.
 След влизането в сила на настоящото споразумение биха могли да се предоставят други подходящи финансови инструменти (например в рамките на Споразумението за сътрудничество ЕО—АКТБ). В този контекст Общността би искала да обмисли възможността за целево (например за нови предприемачи) предоставяне на част от отпусканата от нея финансова помощ, под формата на рисков капитал или лихвени субсидии по заеми от собствените ресурси на Европейската инвестиционна банка (ЕИБ).
 Декларация на Европейската инвестиционна банка (ЕИБ) относно финансовите аспекти на сътрудничеството
 Съгласно разпоредбите на Рамковото споразумение, подписано между Южна Африка и ЕИБ на 12 септември 1995 г., на 19 юни 1995 г. ЕИБ получи разрешение от Съвета на


text:
гуверньорите да отпуска заеми на Южна Африка от собствените ресурси на банката в размер на до 300 милиона екю в продължение на двугодишен период от 19 юни 1995 г. до 19 юни 1997 г. Съгласно второ разрешение от Съвета на гуверньорите на банката от 12 юни 1997 г. и допълнително рамково споразумение, подписано между Южна Африка и ЕИБ на 6 март 1998 г., беше разрешено отпускането на допълнителен заем в размер на 375 милиона екю през периода от м. юни 1997 г. до м. декември 1999 г.
 Членът се отнася са възможното удължаване на тези дейности на банката до края на този период.
 В рамките на своите правомощия, ЕИБ изразява желанието си да отпуска заеми на южноафрикански заемополучатели за проекти в Южна Африка и на принципа на разглеждане на всеки отделен случай за проекти в региона на Южноафриканската общност за развитие.
 Декларация на Южна Африка относно съществения елемент
 Под добро управление в публичната сфера Южна Африка разбира спазване на Конституцията на Южна Африка (Закон 108 от 1996 г.), по-специално разпоредбите относно прозрачното, справедливо и отговорно управление на нейните човешки, природни, икономически и финансови ресурси с оглед постигането на икономически растеж и устойчиво развитие.
 Декларация от Южна Африка относно санитарните и фитосанитарните мерки
 Правителството на Южна Африка иска да подчертае, че гладкото и ефективно действие на механизма за прилагане на санитарни и фитосанитарни мерки е от жизненоважно значение за успешното и ефективно прилагане на настоящото споразумение. В тази връзка Южна Африка отправя настоятелно искане към Общността да третира Южна Африка като преференциален търговски партньор и като ползваща се с приоритет държава в областта на действията ѝ в санитарната и фитосанитарната област.
 Декларация на Южна Африка относно финансовите аспекти на сътрудничеството
 Правителството на Южна Африка очаква сегашното равнище на финансово сътрудничество по отношение на финансирането след 1999 г. да бъде запазено най-малко на същото ниво.
 СЪГЛАСУВАН ПРОТОКОЛ
 Договарящите страни се договориха, че:
 Към член 4
 От началото на временното прилагане на настоящото споразумение между страните започва да се води редовен политически диалог.


text:
 Важна правна забележка
 |
 22001D0006
 Официален вестник n° L 066 , 08/03/2001 стр. 0048 - 0048 специално чешко издание глава 11 том 06 стр. 9 - 9 специално испанско издание глава 11 том 06 стр. 9 - 9 специално унгарско издание глава 11 том 06 стр. 9 - 9 специално литвийско издание глава 11 том 06 стр. 9 - 9 LV.ES глава 11 том 06 стр. 9 - 9 MT.ES глава 11 том 06 стр. 9 - 9 PL.ES глава 11 том 06 стр. 9 - 9 SK.ES глава 11 том 06 стр. 9 - 9 специално словенско издание глава 11 том 06 стр. 9 - 9
 Решение на Съвместния комитет на ЕИПNo 6/2001от 31 януари 2001 годиназа изменение на приложение ХV (Държавни помощи) към Споразумението за ЕИПСЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,като взе предвид Споразумението за Европейско икономическо пространство, изменено с Протокола за адаптиране на Споразумението за Европейско икономическо пространство, по-нататък наричано "Споразумението", и по-специално член 98 от него,като има предвид, че:(1) Приложение ХV към споразумението беше изменено с Решение No 12/1999 на Съвместния комитет на ЕИП от 29 януари 1999 г. [1].(2) Директива 2000/52/ЕО на Комисията от 26 юли 2000 г. за изменение на Директива 80/723/ЕИО относно прозрачността на финансовите отношения между държавите-членки и публичните предприятия [2], трябва да се включи в споразумението,РЕШИ:Член 1Към точка 1 (Директива 80/723/ЕИО на Комисията) от приложение ХV към споразумението се добавя следното тире:- "— 32000 L 0052: Директива 2000/52/ЕО на Комисията от 26 юли 2000 г. (ОВ L 193, 29.7.2000 г., стр. 75)."Член 2Текстовете на Директива 2000/52/ЕО на Комисията на исландски и норвежки език, които предстои да бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейските общности, са автентични.Член 3Настоящото решение влиза в сила на 1 февруари 2001 г., при условие че всички нотификации до Съвместния комитет на ЕИП съгласно член 103, параграф 1 от Споразумението са направени [***].Член 4Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейските общности.Съставено в Брюксел на 31 януари 2001 година.За Съвместния комитет на ЕИППредседателP. Westerlund[1] ОВ L 35, 10.2.2000 г., стр. 43.[2] ОВ L 193, 29.7.2000 г., стр. 75.[***] Не са посочени конституционни изисквания.--------------------------------------------------


text:
 9.8.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 209/40
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 22/2007
 от 27 април 2007 година
 за изменение приложение XI „Телекомуникационни услуги“ към Споразумението за ЕИП
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с Протокола за адаптиране на Споразумението за Европейското икономическо пространство, наричано по-нататък „споразумението“, и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Приложение XI към споразумението бе изменено с Решение No 120/2006 на Съвместния комитет на ЕИП от 22 септември 2006 г. (1)
 (2)
 Директива 2005/82/EO на Европейския парламент и на Съвета от 14 декември 2005 г. за отмяна на Директива 90/544/ЕИО на Съвета относно честотните ленти, предназначени за координираното въвеждане на общоевропейски наземни обществени радиосистеми за персонално повикване в Общността (2) следва да бъде включена в споразумението.
 (3)
 Решение 2005/928/ЕО на Комисията от 20 декември 2005 г. относно хармонизирането на честотната лента 169,4 — 169,8125 MHz в Общността (3) следва да бъде включено в споразумението.
 (4)
 Директива 2005/82/EО отменя Директива 90/544/EИО (4), която е включена в споразумението и която следва да бъде залиуена от споразумението,
 РЕШИ:
 Член 1
 Приложение XI към споразумението се изменя, както следва:
 1.
 Текстът на точка 4 (Директива 90/544/ЕИО на Съвета) се заменя със следното:
 „32005 L 0082: Директива 2005/82/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 декември 2005 г. за отмяна на Директива 90/544/ЕИО на Съвета относно честотните ленти, предназначени за координираното въвеждане на общоевропейски наземни обществени радиосистеми за персонално повикване в Общността (ОВ L 344, 27.12.2005 г., стр. 38).“
 2.
 След точка 5вт (Решение 2005/513/ЕО на Комисията) се добавя следната точка:
 „5ву.
 32005 D 0928: Решение 2005/928/ЕО на Комисията от 20 декември 2005 г. за хармонизирането на честотната лента 169,4 — 169,8125 MHz в Общността (ОВ L 344, 27.12.2005 г., стр. 47).“
 Член 2
 Текстовете на Директива 2005/82/EО и на Решение 2005/928/ЕО на исландски и норвежки език, които ще бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила на 28 април 2007 г., при условие че всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от споразумението, са внесени в Съвместния комитет на ЕИП (5).
 Член 4
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 27 април 2007 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 Alan SEATTER
 (1) ОВ L 333, 30.11.2006 г., стр. 47.
 (2) ОВ L 344, 27.12.2005 г., стр. 38.
 (3) ОВ L 344, 27.12.2005 г., стр. 47.
 (4) ОВ L 310, 9.11.1990 г., стр. 28.
 (5) Без отбелязани конституционни изисквания.


text:
 16.9.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 244/34
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 76/2010
 от 11 юни 2010 година
 за изменение на приложение XIII (Транспорт) към Споразумението за ЕИП
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с Протокола за адаптиране на Споразумението за Европейското икономическо пространство, наричано по-долу „Споразумението“, и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Приложение XIII към Споразумението бе изменено с Решение на Съвместния комитет на ЕИП No 51/2010 от 30 април 2010 г. (1)
 (2)
 Регламент (ЕО) No 1194/2009 на Комисията от 30 ноември 2009 г. за изменение на Регламент (ЕО) No 1702/2003 за определяне на правила за прилагане на сертифициране за летателна годност и за опазване на околната среда на въздухоплавателни средства и свързани с тях продукти, части и оборудване, както и за сертифициране на проектантски и производствени организации (2), поправен с ОВ L 336, 18.12.2009 г., стр. 58 и ОВ L 58, 9.3.2010 г., стр. 23, следва да бъде включен в споразумението,
 РЕШИ:
 Член 1
 В точка 66п (Регламент (ЕО) No 1702/2003 на Комисията) от приложение XIII към Споразумението се добавя следното тире:
 „—
 32009 R 1194: Регламент (ЕО) No 1194/2009 на Комисията от 30 ноември 2009 г. (ОВ L 321, 8.12.2009 г., стр. 5), поправен с ОВ L 336, 18.12.2009 г., стр. 58 и ОВ L 58, 9.3.2010 г., стр. 23.“
 Член 2
 Текстовете на Регламент (ЕО) No 1194/2009, поправени с ОВ L 336, 18.12.2009 г., стр. 58 и ОВ L 58, 9.3.2010 г., стр. 23, на исландски и норвежки език, които следва да се публикуват в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила на 12 юни 2010 г., при условие че всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението, са внесени в Съвместния комитет на ЕИП (3).
 Член 4
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 11 юни 2010 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 Alan SEATTER
 (1) ОВ L 181, 15.7.2010 г., стр. 19.
 (2) ОВ L 321, 8.12.2009 г., стр. 5.
 (3) Без отбелязани конституционни изисквания.


text:
 27.3.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 89/1
 Само оригиналните текстове на ИКЕ на ООН имат правно действие съгласно международното публично право. Статутът и датата на влизане в сила на настоящото правило трябва да бъдат проверени в последната версия на документа на ИКЕ на ООН относно статута — TRANS/WP.29/343/, който е на разположение на електронен адрес:
 http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html.
 Правило No 12 на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации (ИКЕ на ООН) — Единни предписания относно одобрението на превозни средства по отношение на защитата на водача от кормилния механизъм в случай на удар
 Включващо всички текстове в сила до:
 Допълнение 1 към серия от изменения 04 — Дата на влизане в сила: 26 юли 2012 г.
 СЪДЪРЖАНИЕ
 ПРАВИЛО
 1.
 Обхват
 2.
 Определения
 3.
 Заявление за одобрение
 4.
 Одобрение
 5.
 Спецификации
 6.
 Изпитвания
 7.
 Промени и разширение на одобрението на типа превозно средство или типа кормилно управление
 8.
 Съответствие на производството
 9.
 Санкции при несъответствие на производството
 10.
 Инструкции
 11.
 Окончателно прекратяване на производството
 12.
 Наименования и адреси на техническите служби, отговарящи за провеждане на изпитвания за одобрение, както и на органите по одобряването на типа
 13.
 Преходни разпоредби
 ПРИЛОЖЕНИЯ
 ПРИЛОЖЕНИЕ 1A
 Съобщение относно одобрението, разширението, отказа или отмяната на одобрение или окончателното прекратяване на производството на тип превозно средство по отношение защитата на водача от кормилния механизъм в случай на удар съгласно Правило No 12
 ПРИЛОЖЕНИЕ 1Б
 Съобщение относно одобрението, разширението, отказа или отмяната на одобрение или окончателното прекратяване на производството на тип кормилно управление по отношение защитата на водача от кормилния механизъм в случай на удар съгласно Правило No 12
 ПРИЛОЖЕНИЕ 2
 Оформление на маркировките за одобрение
 ПРИЛОЖЕНИЕ 3
 Изпитване на челен удар в преграда
 ПРИЛОЖЕНИЕ 4
 Изпитване на удар с изпитвателен блок
 Допълнение:
 Изпитвателен блок
 ПРИЛОЖЕНИЕ 5
 Изпитване с модел на глава
 ПРИЛОЖЕНИЕ 6
 Процедура за определяне на точката „H“ и действителния ъгъл на наклон на торса за места за сядане в моторни превозни средства
 Допълнение 1:
 Описание на тримерната машина за определяне на точка „H“
 Допълнение 2:
 Тримерна координатна система
 Допълнение 3:
 Контролни данни относно местата за сядане
 ПРИЛОЖЕНИЕ 7
 Процедури за изпитване на защитата на пътниците в превозни средства, работещи с електрическа енергия, срещу високо напрежение и разливане на електролит
 Допълнение:
 Шарнирен изпитвателен щифт (IPXXB)
 1. ОБХВАТ
 1.1.
 Настоящото правило се прилага за поведението на кормилния механизъм и на електрическото силово предаване, работещо с високо напрежение, и компонентите и системите с високо напрежение, които са галванично свързани към шината с високо напрежение на електрическо силово предаване, на моторните превозни средства от категория M1 и на превозните средства от категория N1 с максимално допустима маса под 1 500 kg по отношение на защитата на пътниците при челен удар.
 1.2.
 По искане на производителя превозни средства от категории, различни от споменатите в точка 1.1, могат да бъдат одобрени по реда на настоящото правило.
 2. ОПРЕДЕЛЕНИЯ
 За целите на настоящото правило:
 2.1. „Одобрение на превозно средство“ е одобрението на тип превозно средство по отношение на защитата на водача от кормилния механизъм в случай на удар;
 2.2.


text:
„Тип превозно средство“ е категория моторни превозни средства, които не се различават съществено по отношение на:
 2.2.1. превозни средства, задвижвани с двигател с вътрешно горене:
 2.2.1.1.
 структура, размери, форма и материал на частта на превозното средство, разположена пред кормилното управление;
 2.2.1.2.
 маса на превозното средство в оборудвано състояние, определена в точка 2.18. по-долу;
 2.2.2. превозни средства, задвижвани с електрически двигател:
 2.2.2.1.
 структура, размери, форма и материал на частта на превозното средство, разположена пред кормилното управление;
 2.2.2.2.
 местоположение на презаредимата система за натрупване на енергия (ПСНЕ), доколкото то има отрицателно въздействие върху резултатите от изпитването на удар, предписано в настоящото правило;
 2.2.2.3.
 маса на превозното средство в оборудвано състояние, определена в точка 2.18. по-долу;
 2.3. „Одобрение на кормилното управление“ е одобрението на тип кормилно управление по отношение на защитата на водача от кормилния механизъм в случай на удар;
 2.4. „Тип кормилно управление“ са категории кормилно управление, които не се различават съществено по отношение на:
 2.4.1.
 структура, размери, форма и материал;
 2.5. „Кормилно управление“ е кормилно устройство, обикновено волан за управление, което се задейства от водача;
 2.6. „Универсално кормилно управление“ е кормилно управление, което може да се монтира в повече от един одобрен тип превозно средство, когато разликите в закрепването на кормилното управление към кормилната колона не нарушават поведението на кормилното управление при удар;
 2.7. „Въздушна възглавница“ е еластична възглавница, предназначена за пълнене с газ под налягане, която:
 2.7.1.
 е проектирана да предпазва водача на превозното средство при удар в кормилното управление;
 2.7.2.
 се изпълва с газ от устройство, което се задейства в случай на удар на превозното средство;
 2.8. „Венец на кормилното управление“, при наличие на волан, е квазитороидалният външен пръстен, който водачът държи с ръце, докато управлява;
 2.9. „Спица“ е прът, свързващ венеца на кормилното управление с главината;
 2.10. „Главина“ е частта на кормилното управление, обикновено разположена в центъра, която:
 2.10.1.
 свързва кормилното управление с кормилния вал;
 2.10.2.
 предава въртящия момент от кормилното управление на кормилния вал;
 2.11. „Център на главината на кормилното управление“ е точката от повърхността на главината, която лежи на оста на кормилния вал;
 2.12. „Равнина на кормилното управление“, при наличие на волан, е плоската повърхност, която разделя венеца на кормилното управление на две равни части — към водача и към предната част на превозното средство;
 2.13. „Кормилен вал“ е компонентът, който предава на вала на кормилната кутия въртящия момент, приложен върху кормилното управление;
 2.14. „Кормилна колона“ е корпусът, обхващащ кормилния вал;
 2.15. „Кормилен механизъм“ е съвкупността, включваща кормилното управление, кормилната колона, скрепителните елементи, кормилния вал, кормилната кутия, както и всички други компоненти, проектирани за поглъщане на енергията в случай на удар в кормилното управление.
 2.16. Отделение за пътници
 2.16.1. „Отделение за пътници по отношение защитата на пътниците“ е пространството за настаняване на пътниците, ограничено от тавана, пода, страничните стени, вратите, външните стъкла и предната ограничителна стена, както и равнината на задната ограничителна стена или равнината на облегалката на задната седалка;
 2.16.2. „Отделение за пътници във връзка с оценката на електробезопасността“ е пространството за настаняване на пътници, ограничено от тавана, пода, страничните стени, вратите, външните стъкла и


text:
предната и задната ограничителна стена или задната врата, както и преградите за електрическа защита и обвивките, предвидени за защитата на силовото предаване срещу пряк допир до части под високо напрежение;
 2.17. „Ударна глава“ е твърдо полусферично тяло с диаметър 165 mm в съответствие с точка 3 от приложение 5 към настоящото правило;
 2.18. „Маса на превозното средство в оборудвано състояние“ е масата на превозното средство без водач, пътници и товар, но комплектовано с гориво, охлаждаща течност, смазочно масло, инструменти и резервно колело, ако са предвидени като стандартно оборудване от производителя на превозното средство, и ПСНЕ;
 2.19. „Високо напрежение“ е класификацията на електрически компонент или верига, ако ефективната стойност на неговото/нейното работно напрежение е > 60 V и ≤ 1 500 V– или > 30 V и ≤ 1 000 V~;
 2.20. „Презаредима система за натрупване на енергия (ПСНЕ)“ е презаредимата система за натрупване на енергия, която осигурява електрическа енергия за задвижване;
 2.21. „Преграда за електрическа защита“ е част, която осигурява защита срещу пряк допир до части под високо напрежение;
 2.22. „Електрическо силово предаване“ е електрическата верига, включваща тяговия двигател(и) и която може да включва ПСНЕ, системата за преобразуване на електрическата енергия, електронните преобразуватели, съответните кабелни снопове и електрически съединители и свързващото устройство за зареждане на ПСНЕ;
 2.23. „Тоководещи части под напрежение“ е всеки тоководещ елемент(и), предназначен да бъде захранван електрически при условия на нормална експлоатация;
 2.24. „Открита тоководеща част“ е открита тоководеща част, която може да се докосне в съответствие с предписанията за защита IPXXB, но която попада под напрежение в случай на нарушаване на изолацията. Това включва части, намиращи се под капак, който може да се свали без използването на инструменти;
 2.25. „Пряк допир“ е допирането на лица до тоководещи части под високо напрежение;
 2.26. „Непряк допир“ е допирането на лица до открити тоководещи части;
 2.27. „Защита IPXXB“ е защита срещу допир до части под високо напрежение, осигурена от преграда за електрическа защита или обвивка и която се изпитва с шарнирния изпитвателен щифт (IPXXB), описан в точка 4 от приложение 7;
 2.28. „Работно напрежение“ е най-високата ефективна стойност на напрежението в електрическа верига, посочена от производителя, която може да възникне между които и да било тоководещи части в условия на отворена верига или при нормални условия на функциониране. Ако електрическата верига е разделена галванично, работното напрежение се определя съответно за всяка част на разделената верига;
 2.29. „Свързващо устройство за зареждане на презаредимата система за натрупване на енергия (ПСНЕ)“ е електрическата верига, използвана за зареждане на ПСНЕ от външен източник на захранване с електрическа енергия, включително щепсела на превозното средство;
 2.30. „Електрическо шаси“ е съвкупността от електрически свързани тоководещи части, чийто потенциал се приема за базов;
 2.31. „Електрическа верига“ е съвкупността от свързани части под високо напрежение, предназначени за осигуряване протичането на електрически ток при нормални условия на работа;
 2.32. „Система за преобразуване на електрическата енергия“ е система за генериране и подаване на електрическа енергия за електрическо задвижване;
 2.33. „Електронен преобразувател“ е устройство, което позволява управлението и/или преобразуването на електрическата енергия за електрическо задвижване;
 2.34. „Обвивка“ е част, в която


text:
са поместени вътрешните блокове, като тя осигурява защита срещу всякакъв пряк допир;
 2.35. „Шина с високо напрежение“ е електрическата верига, включително свързващото устройство за зареждане на ПСНЕ, която работи с високо напрежение;
 2.36. „Твърд изолатор“ е изолационната обвивка на кабелните снопове, предвидена да покрива и предпазва частите под високо напрежение от всякакъв пряк допир. Това включва капаци за изолирането на частите (под високо напрежение) на съединителите, както и лак или боя, които служат за изолация;
 2.37. „Автоматичен прекъсвач“ е устройство, което при задействане разделя галванично източниците на електрическа енергия от останалата част на веригата с високо напрежение на електрическото силово предаване;
 2.38. „Нехерметична тягова акумулаторна батерия“ е тип батерия, която изисква доливане на течност и отделя водород, изпускан в атмосферата.
 3. ЗАЯВЛЕНИЕ ЗА ОДОБРЕНИЕ
 3.1. Тип превозно средство
 3.1.1.
 Заявлението за одобрение на тип превозно средство по отношение на защитата на водача от кормилния механизъм в случай на удар се подава от производителя на превозното средство или от негов надлежно упълномощен представител.
 3.1.2.
 То се придружава от споменатите по-долу документи в три екземпляра и съдържа следните данни:
 3.1.2.1.
 подробно описание на типа превозно средство по отношение на структурата, размерите, формата и материала на частта от превозното средство, разположена пред кормилното управление;
 3.1.2.2.
 чертежи на кормилния механизъм и на неговото закрепване към шасито и каросерията на превозното средство в подходящ мащаб и достатъчно подробни;
 3.1.2.3.
 техническо описание на този механизъм;
 3.1.2.4.
 маса на превозното средство в работно състояние;
 3.1.2.5.
 доказателство, че кормилното управление, според случая, е одобрено в съответствие с точка 5.2 от правилото;
 3.1.2.6.
 доказателство, че кормилният механизъм е в съответствие с техническите изискванията в точка 5.2.2 от Правило No 94, ако заявлението за одобрение е подадено от заявителя съгласно точка 5.1.2 по-долу;
 3.1.2.7.
 доказателство, че кормилното управление е в съответствие с техническите изисквания в точки 5.2.1.4 и 5.2.1.5 от Правило No 94, ако заявлението за одобрение е подадено от заявителя съгласно точка 5.2.1 по-долу;
 3.1.2.8.
 общо описание на източника на електрозахранване: тип, местоположение, и на електрическото силово предаване (напр. хибридно, електрическо).
 3.1.3.
 На техническата служба, отговаряща за провеждането на изпитванията за одобрение, трябва да се представи:
 3.1.3.1.
 превозно средство, представително за одобрявания тип превозно средство, за посоченото в точка 5.1 по-долу изпитване;
 3.1.3.2.
 по преценка на производителя и със съгласието на техническата служба второ превозно средство или частите на превозното средство, които той счита като съществени за изпитванията, посочени в точки 5.2 и 5.3 по-долу.
 3.1.3.3.
 Компетентният орган трябва да удостовери наличието на задоволителни мерки за осигуряване на ефективен контрол за съответствие на производството преди издаването на одобрение на типа.
 3.2. Тип кормилно управление
 3.2.1.
 Заявлението за одобрение на тип кормилно управление по отношение на защитата на водача от кормилния механизъм в случай на удар се подава от производителя на кормилното управление или от негов надлежно упълномощен представител.
 3.2.2.
 То се придружава от споменатите по-долу документи в три екземпляра и съдържа следните данни:
 3.2.2.1.
 подробно описание на типа кормилно управление по отношение на структурата, размерите, формата и материала на кормилното управление;
 3.2.2.2.
 чертежи в подходящ мащаб и с достатъчно


text:
подробности на кормилния механизъм и на неговото закрепване към шасито и каросерията;
 3.2.2.3.
 доказателство, че кормилното управление е в съответствие с техническите изисквания в точки 5.2.1.4 и 5.2.1.5 от Правило No 94, ако заявлението за одобрение е подадено от заявителя съгласно точка 5.2.1 по-долу.
 3.2.3.
 На техническата служба, отговаряща за провеждането на изпитванията за одобрение, посочени в точки 5.2 и 5.3 по-долу, трябва да се представи кормилно управление, представително за одобрявания тип, както и — по преценка на производителя и със съгласието на техническата служба — частите на превозното средство, които той смята за съществени за изпитването.
 4. ОДОБРЕНИЕ
 4.1. Към сертификата за одобрение на типа се прилага сертификат, съответстващ на образеца от точки 4.1.1 или 4.1.2:
 4.1.1.
 приложение 1A за заявленията по точка 3.1;
 4.1.2.
 Приложение 1Б за заявленията по точка 3.2.
 4.2. Тип превозно средство
 4.2.1.
 Ако превозното средство, предоставено за одобрение съгласно настоящото правило, отговаря на изискванията от точки 5 и 6 по-долу и приложения 4, 5 и 6 към настоящото правило, се издава одобрение за съответния тип превозно средство.
 4.2.2.
 На всеки одобрен тип се присвоява номер на одобрението. Първите му две цифри (понастоящем 04, отговарящи на серия от изменения 04) указват серията от изменения, включваща най-новите основни технически изменения, направени по правилото към момента на издаване на одобрението. Една и съща страна по Спогодбата не може да присвоява един и същи номер на един и същ тип превозно средство, оборудван с различни типове кормилни механизми, или на друг тип превозно средство, определен в точка 2.2 по-горе.
 4.2.3.
 Страните по Спогодбата, които прилагат настоящото правило, биват уведомявани за всяко одобрение, разширяване на одобрение или отказ за издаване на одобрение на тип превозно средство съгласно настоящото правило посредством формуляр, който съответства на образеца от приложение 1А към настоящото правило.
 4.2.4.
 На всяко превозно средство, което съответства на одобрен по настоящото правило тип превозно средство, на видно и леснодостъпно място, посочено във формуляра за одобрение, се поставя международна маркировка за одобрението, състояща се от:
 4.2.4.1.
 оградена с окръжност буква „E“, следвана от отличителния номер на държавата, която е издала одобрението (1);
 4.2.4.2.
 номера на настоящото правило, следван от буквата „R“, тире и номера на одобрението, отдясно на окръжността, предписана в точка 4.2.4.1.
 4.2.5.
 Ако превозното средство съответства на тип превозно средство, одобрен по едно или няколко правила, приложени към Спогодбата, в държавата, издала одобрението по настоящото правило, не е необходимо да се повтаря символът, посочен в точка 4.2.4.1; в такива случаи номерът на правилото и номерата на одобренията, както и допълнителните символи за всички правила, по които е издадено одобрение в държавата, издала одобрението по настоящото правило, се поставят във вертикални колони отдясно на символа, предписан в точка 4.2.4.1.
 4.2.6.
 Маркировката за одобрение трябва да е ясна, четлива и незаличима.
 4.2.7.
 Маркировката за одобрение се поставя в близост до или на табелката с данни за превозното средство, поставена от производителя.
 4.3. Тип кормилно управление
 4.3.1.
 Ако кормилното управление, предоставено за одобряване съгласно настоящото правило, отговаря на изискванията от точки 5 и 6 по-долу и приложения 4, 5 и


text:
6 към настоящото правило, се издава одобрение за съответния тип кормилно управление. Това се отнася единствено до кормилни управления, които не включват въздушна възглавница.
 4.3.2.
 На всеки одобрен тип се присвоява номер на одобрението. Първите му две цифри (понастоящем 04, отговарящи на серия от изменения 04) указват серията от изменения, включваща най-новите основни технически изменения, направени по правилото към момента на издаване на одобрението. Една и съща страна по Спогодбата не може да присвоява един и същи номер на различни типове кормилно управление, определени в точка 2.4 по-горе.
 4.3.3.
 Страните по Спогодбата, които прилагат настоящото правило, се уведомяват за всяко одобрение, разширяване на одобрение или отказ за издаване на одобрение на тип кормилно управление съгласно настоящото правило посредством формуляр, който съответства на образеца от приложение 1Б към настоящото правило.
 4.3.4.
 На всяко кормилно управление, съответстващо на одобрен по настоящото правило тип, на видно и леснодостъпно място, посочено във формуляра за одобрение, се поставя международна маркировка за одобрение, която се състои от:
 4.3.4.1.
 оградена с окръжност буква „E“, следвана от отличителния номер на държавата, която е издала одобрението(1);
 4.3.4.2.
 номерът на одобрението, разположен под окръжността;
 4.3.4.3.
 символът R94-02 в случай на одобрение съгласно точка 5.2.1 по-долу.
 4.3.5.
 Маркировката за одобрение трябва да е ясна, четлива и незаличима.
 4.4. Приложение 2 към настоящото правило дава примери за оформлението на маркировки за одобрение.
 5. СПЕЦИФИКАЦИИ
 5.1. Когато ненатовареното превозно средство в работно състояние, без манекен, се изпитва на удар в преграда със скорост 48,3 km/h (30 mph), горната част на кормилната колона и нейният вал не трябва да се отклоняват назад, хоризонтално и успоредно на надлъжната ос на превозното средство с повече от 12,7 cm спрямо незасегната от удара точка на превозното средство, нито вертикално с повече от 12,7 cm (2).
 5.1.1. Освен това превозните средства, оборудвани с електрическо силово предаване, трябва да отговарят на изискванията на точка 5.5. Това може да се докаже чрез отделно изпитване на удар по искане на производителя и след утвърждаването му от техническата служба, при условие че електрическите компоненти не влияят на експлоатационните показатели на защитата на водача за типа превозно средство, определени в настоящото правило.
 5.1.2. Техническите изисквания от точка 5.1 по-горе се считат за изпълнени, ако превозното средство, оборудвано с такава кормилна система, е в съответствие с техническите изисквания от точка 5.2.2 от Правило No 94.
 5.2. Когато кормилното управление е ударено от изпитвателен блок, тласнат срещу него с относителна скорост 24,1 km/h (15 mph), силата, приложена от кормилното управление върху изпитвателния блок, не трябва да превишава 1 111 daN.
 5.2.1. Ако кормилното управление е оборудвано с въздушна възглавница във волана, техническите изисквания от точка 5.2 по-горе се считат за изпълнени, ако превозното средство, оборудвано с такава кормилна система, е в съответствие с техническите изисквания от точки 5.2.1.4 и 5.2.1.5 от Правило No 94.
 5.3. Когато кормилното управление се удря с ударна глава, тласната срещу него с относителна скорост 24,1 km/h в съответствие с посочените в приложение 5 процедури, забавянето на ударната глава не трябва да превишава общо 80 g за над 3 ms. Забавянето


text:
трябва винаги да е по-малко от 120 g при честотен клас на канала (CFC) от 600 Hz.
 5.4. Кормилното управление трябва да е проектирано, конструирано и монтирано по такъв начин, че:
 5.4.1. преди изпитването на удар съгласно точки 5.2 и 5.3 по-горе върху повърхността на нито една част на кормилното управление пред водача, в която може да се допре сфера с диаметър 165 mm, да няма грапавини или остри ръбове с радиус на кривината, по-малък от 2,5 mm.
 В случай на кормилно управление, оборудвано с въздушна възглавница, това изискване се счита за задоволено, ако нито една част, в която може да се допре сфера с диаметър 165 mm, няма опасни остри ръбове съгласно посоченото в точка 2.18 от Правило No 21, които могат да увеличат риска от сериозни наранявания на пътниците.
 5.4.1.1. След всяко изпитване на удар, предвидено в точки 5.2 и 5.3, частта от повърхността на кормилното управление пред водача не трябва да има никакви грапавини или остри ръбове, които биха увеличили риска от нараняване на водача. Не се вземат предвид малките напуквания или повърхностните пукнатини.
 5.4.1.1.1. За всяка издатина, която съдържа част, изработена от еластичен материал с твърдост под 50 по Шор А, поставена върху опора от твърд материал, предписанията на точка 5.4.1.1 се прилагат само за опората от твърд материал.
 5.4.2. Кормилното управление се проектира, произвежда и монтира, така че да не включва компоненти или аксесоари, като клаксон и монтажни принадлежности, които могат да закачат облеклото или бижутата на водача при нормални движения при шофиране.
 5.4.3. В случай на кормилно управление, което не е част от оригиналното оборудване, то трябва да отговаря на техническите изисквания, когато се изпитва в съответствие с точка 2.1.3 от приложение 4 и точка 2.3 от приложение 5.
 5.4.4. В случай на „универсално кормилно управление“ трябва да са изпълнени изискванията за:
 5.4.4.1.
 целия диапазон на ъгъла на наклон на колоната, което означава, че изпитванията се извършват най-малко за максималния или минималния ъгъл на колоната за всички одобрени типове превозни средства, за които са предназначени устройствата за управление;
 5.4.4.2.
 всички възможни положения на ударната глава и изпитвателния блок спрямо кормилното управление, което означава, че изпитванията се извършват най-малко при средното положение за всички одобрени типове превозни средства, за които са предназначени устройствата за управление. При използването на кормилна колона, тя трябва да е от типа, отговарящ на най-неблагоприятните условия.
 5.4.5. Когато се използват приспособления за монтаж на кормилно управление към различни кормилни колони, тези приспособления трябва да запазват енергопоглъщащата способност на системата. Изпитванията могат да се извършват с един тип приспособления.
 5.5. След изпитването, проведено в съответствие с процедурата, определена в приложение 3 към настоящото правило, електрическото силово предаване, работещо с високо напрежение, и компонентите и системите с високо напрежение, които са галванично свързани към шината с високо напрежение на електрическо силово предаване, трябва да отговарят на следните изисквания:
 5.5.1. Защита срещу поражение от електрически ток
 След удара трябва да е спазен поне един от четирите критерия, посочени в точки 5.5.1.1—5.5.1.4.2.
 Ако превозното средство има функция за автоматично прекъсване или устройство (устройства), което (които)


text:
разделя(т) галванично веригата на електрическото силово предаване по време на движение, след задействането на функцията за прекъсване поне един от критериите, описани по-долу, се прилага за прекъснатата верига или за всяка разделена верига поотделно.
 Критериите, определени в точка 5.5.1.4, обаче не се прилагат, ако повече от един потенциал на част от шината с високо напрежение е незащитен съгласно условията на защита IPXXB.
 В случай че изпитването се провежда при условия, при които част (части) на системата с високо напрежение не е захранена, за съответната част (части) защитата срещу поражение от електрически ток трябва да се докаже съгласно точка 5.5.1.3 или точка 5.5.1.4.
 5.5.1.1. Отсъствие на високо напрежение
 Напреженията Vb, V1 и V2 на шините с високо напрежение трябва да са по-малки или равни на 30 V– и 60 V~, както е определено в точка 2 от приложение 7.
 5.5.1.2. Понижена електрическа енергия
 Общата енергия (TE) на шините с високо напрежение трябва да бъде по-малка от 2,0 J при измерване съгласно процедурата на изпитване, посоченa в точка 3 от приложение 7, по формула (а). Като алтернатива, общата енергия (TE) може да се изчисли от измереното напрежение Vb на шината с високо напрежение и капацитета на Х-кондензаторите (Cx), посочен от производителя в съответствие с формула (б) от точка 3, приложение 7.
 Енергията, натрупана в Y-кондензаторите (TEy1, TEy2), също трябва да бъде по-малка от 2,0 J. Тя се изчислява чрез измерване на напреженията V1 и V2 на шините с високо напрежение и електрическото шаси, както и капацитета на Y-кондензаторите, посочен от производителя, съгласно формула (в) от точка 3, приложение 7.
 5.5.1.3. Физическа защита
 За защита срещу пряк допир до части под високо напрежение трябва да бъде предвидена защитата IPXXB.
 Освен това за защита от поражение от електрически ток, което може да възникне при непряк допир, съпротивлението между всички открити тоководещи части и електрическото шаси трябва да бъде по-малко от 0,1 Ω при измерване с ток с големина най-малко 0,2 А.
 Това изискване е удовлетворено, ако галваничната връзка е постигната чрез заваряване.
 5.5.1.4. Изолационно съпротивление
 Трябва да бъдат спазени критериите, определени в точки 5.5.1.4.1 и 5.5.1.4.2 по-долу.
 Измерването се извършва в съответствие с точка 5 от приложение 7.
 5.5.1.4.1. Електрическо силово предаване, съставено от отделни шини за постоянен ток и шини за променлив ток
 Ако шините за променлив ток с високо напрежение и шините за постоянен ток с високо напрежение са галванично разделени една от друга, изолационното съпротивление между шината с високо напрежение и електрическото шаси (Ri, определено в точка 5 от приложение 7) трябва да бъде минимум 100 Ω на всеки волт от работното напрежение за шините за постоянен ток и минимум 500 Ω на всеки волт от работното напрежение за шините за променлив ток.
 5.5.1.4.2. Електрическо силово предаване, съставено от комбинирани шини за постоянен ток и шини за променлив ток
 Ако шините за променлив ток с високо напрежение и шините за постоянен ток с високо напрежение са галванично свързани, изолационното съпротивление между шината с високо напрежение и електрическото шаси (Ri, определено в точка 5 от приложение 7) трябва да бъде минимум 500


text:
Ω на всеки волт от работното напрежение.
 Ако изискването за защита IPXXB е удовлетворено за всички шини за променлив ток с високо напрежение или променливото напрежение е равно или по-малко от 30 V след удара на превозното средство, изолационното съпротивление между шината с високо напрежение и електрическото шаси (Ri, определено в точка 5 от приложение 7) трябва да бъде минимум 100 Ω на всеки волт от работното напрежение.
 5.5.2. Разливане на електролит
 В периода от 30 минути след удара не трябва да има разливане на електролит от ПСНЕ в отделението за пътници, като се допуска разливането на не повече от 7 % от електролита на ПСНЕ, с изключение на нехерметични тягови акумулаторни батерии извън отделението за пътници. При нехерметични тягови акумулаторни батерии се допуска разливането на не повече от 7 % с максимум 5,0 l извън отделението за пътници. Производителят трябва да докаже съответствието съобразно точка 6 от приложение 7.
 5.5.3. Задържане на ПСНЕ
 ПСНЕ, разположено в отделението за пътници, трябва да остава на мястото, на което е монтирано, като не се допуска излизането на неговите компоненти от неговия обхват.
 Нито една част на ПСНЕ, разположено извън отделението за пътници за оценка на електробезопасността, не трябва да прониква в отделението за пътници по време или след изпитването на удар.
 Производителят трябва да докаже съответствието съобразно точка 7 от приложение 7.
 5.6. Техническите изисквания от точки 5.5—5.5.3 по-горе се считат за изпълнени, ако превозното средство, оборудвано с електрическо силово предаване, работещо с високо напрежение, е в съответствие с техническите изисквания от точки 5.2.8—5.2.8.3 от Правило No 94, серия от изменения 02.
 6. ИЗПИТВАНИЯ
 6.1.
 Контролът по спазването на посочените в точки 5.1—5.4 по-горе изисквания се извършва в съответствие с методите, посочени в приложения 3, 4 и 5 към настоящото правило. Контролът по спазването на посочените в точка 5.5 по-горе изисквания се извършва в съответствие с методите, посочени в приложениe 3 към настоящото правило. Всички измервания трябва да се извършват на базата на ISO 6487 1987.
 6.2.
 Органът по одобряването на типа обаче по своя преценка може да разреши други изпитвания, при условие че тяхната еквивалентност може да се докаже. В този случай документите за одобрение трябва да се придружават от протокол, описващ използваните методи и получените резултати.
 7. ПРОМЕНИ И РАЗШИРЕНИЕ НА ОДОБРЕНИЕТО НА ТИПА ПРЕВОЗНО СРЕДСТВО ИЛИ ТИПА КОРМИЛНО УПРАВЛЕНИЕ
 7.1.
 Всяка промяна на типа превозно средство или типа кормилно управление, или и на двете, трябва да бъде съобщена на органа по одобряването на типа, одобрил типа превозно средство или типа кормилно управление. Тогава органът може:
 7.1.1.
 да прецени, че е малко вероятно направените промени да оказват съществено неблагоприятно въздействие и че при всички положения превозното средство продължава да съответства на изискванията; или
 7.1.2.
 да изиска допълнителен протокол от изпитване от техническата служба, отговаряща за провеждане на изпитванията.
 7.2.
 Без да се засягат разпоредбите на точка 7.1 по-горе, вариант на превозното средство, чиято маса в оборудвано състояние е по-малка от масата на превозното средство, подложено на изпитванията за одобрение, не се разглежда като промяна на типа превозно средство.
 7.3.
 Потвърждението


text:
или отказът на одобрение, в което се посочва изменението, се съобщава съгласно процедурата, посочена в точки 4.2.3 или 4.3.3, на страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило.
 7.4.
 Компетентният орган, издаващ разширението на одобрението, присвоява сериен номер на това разширение и уведомява за него другите страни по Спогодбата от 1958 г., прилагащи настоящото правило, посредством формуляр за съобщение, съответстващ на образеца от приложение 1А или 1Б към настоящото правило.
 8. СЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО
 8.1.
 Всяко превозно средство или кормилно управление, получило одобрение по настоящото правило, трябва да бъде произведено така, че да съответства на одобрения тип, като отговаря на изискванията от точка 5 и 6 по-горе.
 8.2.
 С цел проверка на спазването на изискванията от точка 8.1 се провеждат подходящи проверки на производството.
 8.3.
 По-конкретно титулярят на одобрението трябва:
 8.3.1.
 да гарантира наличието на процедури за ефективен контрол на качеството на превозното средство или кормилното управление;
 8.3.2.
 да има достъп до изпитвателното оборудване, необходимо за проверка на съответствието с всеки одобрен тип;
 8.3.3.
 да гарантира, че резултатите от изпитванията се записват и че приложените документи остават на разположение в продължение на срок, който се определя съвместно с органа по одобряването на типа;
 8.3.4.
 да анализира резултатите от всеки вид изпитване, за да провери и гарантира съответствието на параметрите на превозното средство или кормилното управление, като отчита разрешени модификации в промишленото производство;
 8.3.5.
 да гарантира, че за всеки тип превозно средство или кормилно управление се провеждат най-малкото изпитванията, при които се правят измервания;
 8.3.6.
 да гарантира, че всеки набор от проби или изпитвателни образци, които по време на въпросното изпитване показват несъответствие с типа, водят до допълнителни проби и изпитвания. Трябва да бъде направено всичко необходимо за възстановяване на съответствието на производството.
 8.4.
 Компетентният орган, издал одобрението на типа, може по всяко време да проверява методите за контрол на съответствието, прилагани във всяко производствено съоръжение.
 8.4.1.
 При всяка проверка данните от изпитванията и производствените данни се представят на проверяващия инспектор.
 8.4.2.
 Инспекторът може да подбира случайни образци за изпитване в лабораторията на производителя. Минималният брой образци може да се определя според резултатите от собствените проверки на производителя.
 8.4.3.
 Когато нивото на качеството изглежда незадоволително или изглежда е необходимо да се провери валидността на извършените изпитвания в приложение на точка 8.4.2 по-горе, инспекторът избира образците, които да се изпратят на техническата служба, провела изпитванията за одобрение на типа.
 8.4.4.
 Компетентният орган може да проведе всяко от изпитванията, предписани в настоящото правило. Нормалната честота на инспекциите, одобрени от компетентния орган, трябва да бъде веднъж годишно. В случаите, когато при някоя от инспекциите са констатирани незадоволителни резултати, компетентният орган гарантира вземането на необходимите мерки за възможно най-бързото възстановяване на съответствието на производството.
 9. САНКЦИИ ПРИ НЕСЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО
 9.1.
 Издаденото съгласно настоящото правило одобрение за тип превозно средство или кормилно управление може да бъде отменено, ако предвидените в точка 8.1 изисквания не се изпълняват или ако избраното превозно средство(а) или устройство(а) за управление не е издържало предписаните в точка 8.2 по-горе проверки.
 9.2.
 Ако страна по Спогодбата, прилагаща настоящото правило, отмени издадено от нея одобрение,


text:
тя уведомява незабавно останалите страни по договора, прилагащи настоящото правило, като изпраща съобщение, съставено по образеца, даден в приложение 1A или 1Б към настоящото правило (според случая).
 10. ИНСТРУКЦИИ
 В случай на тип кормилно управление, доставян отделно от превозно средство, инструкциите за опаковане и монтиране трябва ясно да посочват типа или типовете превозното средство(а), за които типът е предназначен.
 11. ОКОНЧАТЕЛНО ПРЕКРАТЯВАНЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО
 Ако титулярят на одобрението прекрати напълно производството на типа превозно средство или типа кормилно управление, одобрено в съответствие с настоящото правило, той уведомява за това органа, издал одобрението. При получаване на съответното съобщение този орган на свой ред уведомява за това останалите страни по Спогодбата от 1958 г., прилагащи настоящото правило, посредством формуляр за съобщение, съответстващ на образеца в приложение 1А или 1Б към настоящото правило (според случая).
 12. НАИМЕНОВАНИЯ И АДРЕСИ НА ТЕХНИЧЕСКИТЕ СЛУЖБИ, ОТГОВАРЯЩИ ЗА ПРОВЕЖДАНЕ НА ИЗПИТВАНИЯ ЗА ОДОБРЕНИЕ, КАКТО И НА ОРГАНИТЕ ПО ОДОБРЯВАНЕТО НА ТИПА
 Страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, съобщават на секретариата на ООН наименованията и адресите на техническите служби, отговарящи за провеждането на изпитванията, и на административните отдели, издаващи одобрение, на които се изпращат формулярите, удостоверяващи одобрение, разширение, отказ или отмяна на одобрение, издадени в други държави.
 13. ПРЕХОДНИ РАЗПОРЕДБИ
 13.1. Считано от датата на влизане в сила на серия от изменения 03 към настоящото правило, никоя от страна по договора не може да отказва заявление за одобрение по настоящото правило, изменено със серия от изменения 03.
 13.2. Считано от официалната дата на влизане в сила на серия от изменения 04, никоя страна по договора, прилагаща настоящото правило, не може да отказва да издаде одобрение на типа по настоящото правило, изменено със серия от изменения 04.
 13.3. Одобрение на тип превозно средство
 13.3.1.
 След изтичане на 36 месеца от датата на официалното влизане в сила, посочена в точка 13.1 по-горе, страните по договора, прилагащи настоящото правило, издават одобрения за превозни средства от категория M1 с изнесен напред команден пост и на превозните средства от категория N1 с тегло под 1,5 t, единствено ако типът превозно средство удовлетворява изискванията на настоящото правило, изменено със серия от изменения 03, с изключение на разпоредбите на точка 5.1 от настоящото правило относно максималното вертикално изместване на кормилната колона, които ще се прилагат за нови одобрения единствено след допълнителен период от 12 месеца.
 13.3.2.
 След изтичане на 48 месеца от датата на официалното влизане в сила, посочена в точка 13.1, страните по договора, прилагащи настоящото правило, са длъжни да издават одобрения на типа на превозни средства от категория M1, различни от превозни средства с изнесен напред команден пост, само когато са изпълнени изискванията на настоящото правило, изменено със серия от изменения 03.
 13.3.3.
 След изтичане на 60 месеца от датата на официалното влизане в сила, посочена в точка 13.1, страните по договора, прилагащи настоящото правило, могат да отказват признаване на одобрения на тип превозно средство, които не са издадени в съответствие със серия от изменения 03 на настоящото правило.
 13.3.4.
 Считано от 24 месеца след датата на влизане в сила на серия от


text:
изменения 04, страните по договора, прилагащи настоящото правило, издават одобрения на типа само на типовете превозни средства, които отговарят на изискванията на настоящото правило, изменено със серия от изменения 04.
 В случай обаче на превозни средства с електрическо силово предаване, работещо с високо напрежение, се предоставя допълнителен период от 12 месеца, при условие че производителят докаже по задоволителен за техническата служба начин, че превозното средство осигурява нива на безопасност, еквивалентни на изискваните от настоящото правило, изменено със серия от изменения 04.
 13.3.5.
 Страните по договора, прилагащи настоящото правило, не могат да отказват да издават разширения на одобрения, издадени в съответствие с предходни серии от изменения на настоящото правило, когато съответното разширение не води до изменение на системата за задвижване на превозното средство. Считано обаче от 48 месеца след официалната дата на влизане в сила на серия от изменения 04, по отношение на превозните средства с електрическо силово предаване, работещо с високо напрежение, не се предоставят разширения на одобрения, издадени съгласно предходните серии от изменения.
 13.3.6.
 Когато към момента на влизане в сила на серия от изменения 04 към настоящото правило съществуват национални изисквания по отношение на предписанията за безопасност на превозните средства с електрическо силово предаване, работещо с високо напрежение, съответните страни по договора, прилагащи настоящото правило, могат да отказват национално одобрение или регистрация на тези превозни средства, които не отговарят на националните изисквания, освен ако превозните средства не са одобрени по серия изменения 04 към настоящото правило.
 13.3.7.
 Считано от 48 месеца след влизането в сила на серия от изменения 04 на настоящото правило, страните по договора, прилагащи настоящото правило, могат да отказват национално или регионално одобрение на типа или могат да отказват първа национална или регионална регистрация (първо пускане в експлоатация) на превозно средство с електрическо силово предаване, работещо с високо напрежение, което не отговаря на изискванията на серия от изменения 04 към настоящото правило.
 13.3.8.
 Одобренията на типа на превозни средства съгласно серия от изменения 03 към настоящото правило, които не са засегнати от серия от изменения 04, остават валидни, като страните по договора, прилагащи правилото, продължават да ги приемат.
 13.4. Одобрения на тип кормилно управление
 13.4.1.
 И след датата на влизане в сила на серия от изменения 04, одобренията на тип кормилно управление съгласно предходни серии от изменения на правилото остават в сила, като страните по договора, прилагащи правилото, трябва да продължават да ги приемат и могат да продължат да издават разширения на одобрение на типа по серия от изменения 03 на настоящото правило
 13.4.2.
 Считано от датата на влизане в сила на притурка 2 към серия от изменения 03, страните по договора не могат да издават отделни одобрения на тип кормилно управление, което включва въздушна възглавница.
 13.4.3.
 Считано от датата на влизане в сила на притурка 2 към серия от изменения 03, страните по договора могат да отказват признаването на отделни одобрения на тип кормилно управление, което включва въздушна възглавница.
 (1) Отличителните номера на страните по Спогодбата от 1958 г. са дадени в приложение 3 към Консолидираната резолюция за конструкцията на превозни средства (R.E.3), документ


text:
ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2./изменение 1.
 (2) Вж. приложение 3, точка 3.1.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 1A
 СЪОБЩЕНИЕ
 (максимален формат: A4 (210 × 297 mm)
 ПРИЛОЖЕНИЕ 1Б
 СЪОБЩЕНИЕ
 (максимален формат: A4 (210 × 297 mm)
 ПРИЛОЖЕНИЕ 2
 ОФОРМЛЕНИЕ НА МАРКИРОВКИТЕ ЗА ОДОБРЕНИЕ
 Образец А
 (вж. точка 4.2.4 от настоящото правило)
 Горепоказаната маркировка за одобрение, поставена на превозно средство, показва, че съответният тип превозно средство, по отношение на защитата на водача от кормилния механизъм в случай на удар, е одобрен в Нидерландия (E4), съгласно Правило No 12. Номерът на одобрението указва, че то е издадено съгласно изискванията на Правило No 12, изменено със серия от изменения 04.
 Образец Б
 (вж. точка 4.2.5 от настоящото правило)
 Горепоказаната маркировка за одобрение, поставена на превозно средство, показва, че съответният тип превозно средство е одобрен в Нидерландия (E4) съгласно Правило No 12 и Правило No 42 (1). Цифрите на номерата на одобрението указват, че към датите, когато са били издадени съответните одобрения, в Правило No 12 вече е включена серия от изменения 04, а в Правило No 42 — серия от изменения 00.
 Образец В
 (вж. точка 4.3.4 от настоящото правило)
 Горепоказаната маркировка за одобрение, поставена на кормилно управление, показва, че съответният тип кормилно управление, по отношение на защитата на водача от кормилния механизъм в случай на удар, е одобрен в Нидерландия (E4) съгласно съответната част на Правило No 12, изменено съгласно серия от изменения 04.
 Образец Г
 (вж. точка 4.3.4.3 от настоящото правило)
 Горепоказаната маркировка за одобрение, поставена на кормилно управление, показва, че съответният тип кормилно управление, по отношение на защитата на водача от кормилния механизъм в случай на удар, е одобрен в Нидерландия (E4), съгласно разпоредбите на точки 5.2.1 и/или 5.3.1 от Правило No 12, изменено съгласно серия от изменения 03.
 (1) Вторият номер е даден само като пример.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 3
 ИЗПИТВАНЕ НА ЧЕЛЕН УДАР В ПРЕГРАДА
 1. ЦЕЛ
 Целта на това изпитване е да се провери дали превозното средство удовлетворява изискванията, посочени в точка 5.1.
 2. ИНСТАЛИРАНЕ, ПРОЦЕДУРА И ИЗМЕРВАТЕЛНИ УРЕДИ
 2.1. Изпитвателен участък
 Изпитвателният участък трябва да бъде с такива размери, че да помества пистата за ускоряване, преградата и техническите инсталации, необходими за изпитването. Крайната част от пистата, най-малко 5 m преди преградата, трябва да бъде хоризонтална (допуска се наклон, по-малък от 3 %, измерен за разстояние един метър), плоска и гладка.
 2.2. Преграда
 Преградата трябва да бъде от железобетон с широчина отпред не по-малка от 3 m и височина не по-малка от 1,5 m. Преградата трябва да бъде с такава дебелина, че масата ѝ да не е по-малка от 70 t. Челната ѝ повърхност трябва да е плоска, вертикална и перпендикулярна на оста на пистата за ускоряване. Тя трябва да бъде покрита с шперплатови плоскости с дебелина 20 ± 2 mm в добро състояние. Между шперплатовите плоскости и преградата може да има конструкция върху дебелолистна стомана с дебелина най-малко 25 mm. Допуска се използването на преграда с други характеристики, при условие че площта на удара е по-голяма от челната ударна площ на превозното средство и тя дава еквивалентни резултати.
 2.3. Задвижване на превозното средство
 В момента на


text:
удара превозното средство не трябва да бъде подложено на действието на друго допълнително устройство за управление или за задвижване. То трябва да достигне преградата по траектория, перпендикулярна на стената на сблъсъка; максималното странично допустимо отклонение между вертикалната средна линия на челната част на превозното средство и вертикалната средна линия на преградата е ± 30 cm.
 2.4. Състояние на превозното средство
 2.4.1. При изпитването превозното средство трябва да бъде снабдено с всички части и оборудване, които обикновено се включват в неговата собствена маса, или да бъде в състояние, удовлетворяващо това изискване по отношение на частите и оборудването в пътническото отделение и разпределението на масата на превозното средство в движение.
 По искане на производителя, в отклонение от изискванията на чл. 5.1 от настоящото правило, изпитването може да се извърши с поставени манекени, при положение че те в нито един момент не пречат на движението на кормилния механизъм. Масата на манекените не се взема под внимание за целите на изпитването.
 2.4.2. Ако превозното средство се задвижва от външни средства, уредбата за захранване с гориво трябва да е заредена най-малко до 90 % от вместимостта ѝ с незапалима течност с плътност между 0,7 и 1 kg/l.
 Това изискване не се прилага за водородно гориво.
 Всички останали уредби (резервоар за спирачната течност, радиатор и т.н.) могат да са празни.
 2.4.3. Ако превозното средство се задвижва от собствения си двигател, резервоарът за гориво трябва да е пълен до най-малко 90 % от вместимостта си. Всички други резервоари трябва да са пълни.
 При съгласие между производителя и техническата служба се разрешава промяна на горивната система, така че да се използва подходящо количество гориво за работата на двигателя или на системата за преобразуване на електрическата енергия.
 В този случай резервоарът на превозното средство трябва да е зареден най-малко до 90 % от вместимостта си с незапалима течност с плътност между 0,7 и 1 kg/l.
 Това изискване не се прилага за резервоари за водородно гориво.
 2.4.4. Регулировка на електрическото силово предаване
 2.4.4.1.
 Степента на зареждане на ПСНЕ трябва да бъде такава, че да позволява нормалната експлоатация на силовото предаване, препоръчана от производителя.
 2.4.4.2.
 Електрическото силово предаване трябва да бъде захранено със или без използването на оригиналните източници на електрическа енергия (напр. двигател-генератор, ПСНЕ или системата за преобразуване на електрическата енергия), като все пак:
 2.4.4.2.1.
 При съгласие между техническата служба и производителя е допустимо изпитването да бъде извършено, без да бъдат захранени всички или някои части на силовото предаване, доколкото това няма отрицателно влияние върху резултата от изпитването. За частите на електрическото силово предаване, които не са захранени, защитата срещу поражение от електрически ток трябва да бъде доказана посредством физическа защита или изолационно съпротивление, или подходящи допълнителни доказателства.
 2.4.4.2.2.
 В случай на наличие на автоматично прекъсване, по искане на производителя се допуска изпитването да бъде извършено със задействано автоматично прекъсване. В този случай трябва да се докаже, че автоматичното прекъсване се е задействало по време на изпитването на удар. Това включва сигнала за автоматично задействане, както и галваничното разделяне, като се отчитат условията по време на удара.
 2.4.5. По искане


text:
на производителя техническата служба, отговаряща за провеждането на изпитванията, може да позволи същото превозно средство, което се използва за изпитвания, предписани от други правила (включително изпитвания, които са в състояние да засегнат конструкцията му), да се използва и за изпитванията, предписани от настоящото правило.
 2.4.6. Воланът, ако е регулируем, трябва да бъде поставен в нормалното положение, указано от производителя, или, в случай че такова не е отбелязано, в средата между границите на неговия(те) обхват(и) на регулиране.
 2.5. Скорост при удара
 Скоростта при удара трябва да е между 48,3 km/h (30 mph) и 53,1 km/h (33 mph). Въпреки това, ако изпитването е извършено с по-висока скорост на удара и превозното средство отговаря на поставените изисквания, изпитването се счита за успешно.
 2.6. Измервателни уреди
 Уредът, използван за измерване на скоростта, посочена в точка 2.5 по-горе, трябва да е с грешка в рамките на 1 %.
 3. РЕЗУЛТАТИ
 3.1. За определяне на преместването назад и нагоре на кормилното управление по време на удара се записва (1) изменението на разстоянието (измервано хоризонтално (2), успоредно на надлъжната ос на превозното средство, и вертикално, перпендикулярно на тази ос) между горната част на кормилната колона (и на кормилния вал) и една точка от превозното средство, която не е повлияна от удара. За преместването назад и нагоре се приема записаната максимална стойност на изменението на това разстояние.
 3.2. След изпитването повредите по превозното средство се описват в писмен протокол. За всеки от следните изгледи на изпитваното превозно средство се прави поне по една снимка:
 3.2.1.
 от двете страни (лява и дясна);
 3.2.2.
 отпред;
 3.2.3.
 отдолу;
 3.2.4.
 засегнатата площ вътре в купето (отделението за пътниците).
 4. КОРИГИРАЩИ КОЕФИЦИЕНТИ
 4.1. Означения
 V
 записана скорост в km/h;
 mo
 маса на прототипа, определена в точка 2.4 от настоящото приложение;
 m1
 маса на прототипа заедно с изпитвателното оборудване;
 Do
 изменението на разстоянието, измервано при удара, както е определено в точка 3.1 от настоящото приложение;
 D1
 изменението на разстоянието, използвано за определяне на резултатите от изпитването;
 K1 =
 по-голямата от стойностите и 0,83;
 K2 =
 по-голямата от стойностите и 0,8.
 4.2. Коригираното изменение D1, използвано за проверка на съответствието на прототипа с изискванията на настоящото правило, се изчислява по формулата:
 4.3. Не е необходимо да се подлагат на изпитване на челен удар в преграда превозните средства, които са еднакви с разглеждания прототип по отношение на характеристиките, посочени в точка 2.2 от настоящото правило, но чиято маса m1 е по-голяма от mo, ако m1 не надвишава 1,25 mo и ако коригираното изменение D2, получено от изменението D1 по формулата е такова, че новото превозно средство отговаря на изискванията на точка 5 от настоящото правило.
 5. ЕКВИВАЛЕНТНИ ПРОЦЕДУРИ
 5.1. Органът по одобряването на типа може по своя преценка да разреши други изпитвания, при условие че тяхната еквивалентност може да се докаже. В този случай документите за одобряването трябва да се придружават от протокол, описващ използвания метод и получените резултати или основанията, поради които изпитването не е било проведено.
 5.2. Производителят или неговият представител трябва да докаже еквивалентността на метода, който желае да използва.
 (1) Това записване


text:
може да бъде заменено с измервания на максимум.
 (2) „Хоризонтално“ означава във връзка с отделението за пътниците, когато превозното средство е неподвижно преди изпитването, а не във връзка с мястото по време на движение на превозното средство спрямо земята, вертикално е перпендикулярно на хоризонталната ос и нагоре.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 4
 ИЗПИТВАНЕ НА УДАР С ИЗПИТВАТЕЛЕН БЛОК
 1. ЦЕЛ
 Целта на това изпитване е да се провери дали превозното средство отговаря на изискванията, посочени в точка 5.2 от настоящото правило.
 2. ИНСТАЛИРАНЕ, ПРОЦЕДУРИ И ИЗМЕРВАТЕЛНИ УРЕДИ
 2.1. Монтиране на кормилното управление
 2.1.1. Кормилното управление се монтира върху предната част на превозното средство, получена чрез срязване на каросерията напречно в мястото на предните седалки и по възможност без покрива, предното стъкло и вратите. Тази част трябва да е стабилно закрепена на изпитвателния стенд, така че да не се измества под въздействие на удара на изпитвателния блок.
 Допустимото отклонение на монтажния ъгъл на кормилното управление спрямо проектния е ± 2 o.
 2.1.2. Въпреки това, по искане на производителя и със съгласието на техническата служба кормилното управление може да се монтира на рама, като се симулира монтирането на кормилен механизъм, при условие че монтажната група „рама/кормилен механизъм“, в сравнение с действителния монтажен възел „предна част на каросерията/кормилен механизъм“, има:
 2.1.2.1.
 същата геометрична форма;
 2.1.2.2.
 по-голяма коравина.
 2.1.3. Монтаж на кормилното управление само за нуждите на одобряването му Кормилното управление се изпитва окомплектовано. Между кормилното управление и стенда трябва да има разстояние минимум 100 mm. Кормилният вал се закрепва здраво към стенда, така че да не се придвижи по време на удара (вж. фигура 1 от приложение 5)
 2.2. Разположение на кормилния механизъм за изпитването
 2.2.1. По време на първото изпитване кормилното управление се разполага така, че най-яката спица да бъде перпендикулярна на точката на съприкосновение с изпитвателния блок. Ако кормилното управление е волан, изпитването се повторя, така че най-еластичната част на волана да бъде разположена перпендикулярно на тази точка на съприкосновение. В случай на регулируемо кормилно управление двете изпитвания се извършват с волан, поставен в нормалното положение, указано от производителя или, в случай че такова не е отбелязано, в средата между границите на неговия диапазон(и) на регулиране.
 2.2.2. Ако превозното средство е оборудвано с устройство за регулирането на наклона и положението на волана, изпитването се провежда с волан в нормалното положение за използване, указано от производителя и прието от лабораторията за представително от гледна точка на поглъщането на енергията.
 2.2.3. Ако кормилното управление е оборудвано с въздушна възглавница, изпитването се провежда с надута въздушна възглавница. По искане на производителя и със съгласието на техническата служба изпитването може да се проведе с ненадута въздушна възглавница.
 2.3. Изпитвателен блок
 Изпитвателният блок трябва да има формата, размерите, масата и характеристиките, посочени в допълнението към настоящото приложение.
 2.3.1. Следните допълнителни параметри на механичните характеристики на изпитвателния блок са незадължителни:
 а)
 скорост на натоварването при измерването за коравина: 250 ± 50 mm/min;
 б)
 център на тежестта: 551,2 ± 6 mm от горния край на изпитвателния блок;
 в)
 инерционен момент спрямо страничната ос през центъра на тежестта
 2,26 ± 0,23 kg


text:
× m2.
 2.4. Измерване на силите
 2.4.1. Измерването се извършва с максималната сила, действаща хоризонтално и успоредно на надлъжната ос на превозното средство, приложена върху изпитвателния блок като резултат от удара по кормилното управление.
 2.4.2. Тази сила може да се измери пряко или непряко или да се изчисли от получените по време на изпитването стойности.
 2.5. Задвижване на изпитвателния блок
 2.5.1. Може да се използва всеки метод на задвижване, при условие че когато изпитвателният блок удря кормилното управление, той е освободен от връзката си със задвижващото устройство. Изпитвателният блок трябва да удари кормилното управление, след като измине практически праволинейна траектория, успоредна на надлъжната ос на превозното средство.
 2.5.2. Точката Н на изпитвателния блок, означена със специална маркировка, се регулира така, че преди удара да се намира в хоризонталната равнина, минаваща през точката R, указана от производителя на превозното средство.
 2.6. Скорост
 Изпитвателният блок трябва да удари кормилното управление със скорост 24,1 + 1,2 km/h (15 mph + 0,8). Въпреки това, ако изпитването е извършено с по-висока скорост на удара и кормилното управление отговаря на поставените изисквания, изпитването се счита за успешно.
 2.7. Измервателни уреди
 2.7.1. Измервателните уреди, използвани за измерване на параметрите по член 5.2 от настоящото правило, трябва да дават възможност за измервания с точност:
 2.7.1.1. скорост на изпитвателния блок: в границите на 2 %;
 2.7.1.2. записване на времето: в границите на 1 ms.
 2.7.1.3. Началото на удара (точка нула), т.е. моментът на първото съприкосновение на изпитвателния блок с кормилното управление трябва да бъде определен и филмиран за анализиране на резултатите от изпитването.
 2.7.1.4. Измерване на силата
 Измервателните уреди трябва да съответстват на ISO 6487: 1987 освен ако в настоящото правило не е предвидено друго.
 2.7.1.4.1.
 С датчици за натоварване, монтирани върху кормилното управление:
 амплитудният клас на канала трябва да бъде 1 960 daN (2 000 kg), а честотният клас на канала — 600 Hz;
 2.7.1.4.2.
 С акселерометри или датчици за натоварване, монтирани на изпитвателния блок: два акселерометъра за едно направление се разполагат симетрично в напречната равнина, минаваща през центъра на тежестта на изпитвателния блок. Амплитудният клас на канала трябва да бъде за ускорение до 60 g, а честотният клас на канала — 180 Hz. Възможно е да се използват други методи по отношение броя и разположението на акселерометрите, като тези, при които изпитвателната апаратура се разделя на отделни части спрямо центъра на тежестта и чиито акселерометри са разположени така, че да измерват ускорението хоризонтално и успоредно на надлъжната ос на превозното средство.
 Резултантната сила е силата, съответстваща на максималната стойност на сумата от пресметнатите или непосредствено измерените сили за всяка част на изпитвателния блок.
 2.8. Околна температура: Стабилизирана на 20 °C ± 5 C.
 3. РЕЗУЛТАТИ
 3.1. След изпитването повредите на кормилния механизъм се установяват и описват в писмен протокол. Прави се най-малко по една снимка отстрани и отпред на „кормилното управление, кормилната колона и арматурното табло“.
 3.2. Максималната стойност на силата се измерва или изчислява, както е показано в точка 2.4.
 Допълнение
 Изпитвателен блок
 ПРИЛОЖЕНИЕ 5
 ИЗПИТВАНЕ С МОДЕЛ НА ГЛАВА
 1. ЦЕЛ
 Целта на това изпитване


text:
е да сe провери дали кормилното управление отговаря на изискванията, посочени в точка 5.3 от настоящото правило.
 2. ИНСТАЛИРАНЕ, ПРОЦЕДУРИ И ИЗМЕРВАТЕЛНИ УРЕДИ
 2.1. Общи положения
 2.1.1.
 Кормилното управление се изпитва окомплектовано.
 2.1.2.
 Ако кормилното управление е оборудвано с въздушна възглавница, изпитването се провежда с надута въздушна възглавница. По искане на производителя и със съгласието на техническата служба изпитването може да се проведе с ненадута въздушна възглавница.
 2.2. Монтиране на кормилното управление, когато заявлението за одобрение на кормилното управление е свързано с това на превозното средство
 2.2.1.
 Кормилното управление се монтира върху предната част на превозното средство, получена чрез срязване на каросерията напречно в мястото на предните седалки, и по възможност без покрива, предното стъкло и вратите.
 Тази част трябва да е стабилно закрепена на изпитвателния стенд, така че да не се измества под въздействие на удара с модела на глава.
 Допустимото отклонение на монтажния ъгъл на кормилното управление спрямо проектния е ± 2 °.
 2.2.2.
 Въпреки това, по искане на производителя и със съгласието на техническата служба кормилното управление може да се монтира на рама, като се симулира монтирането на кормилен механизъм, при условие че монтажната група „рама/кормилен механизъм“ спрямо действителния монтажен възел „предна част на каросерията/кормилен механизъм“ има:
 2.2.2.1.
 същата геометрична форма;
 2.2.2.2.
 по-голяма коравина.
 2.3. Монтиране на кормилното управление, когато заявлението за одобрение се отнася само за органа на управление
 Кормилното управление се изпитва окомплектовано. Между кормилното управление и стенда трябва да има разстояние минимум 100 mm. Кормилният вал се закрепва здраво към стенда, така че да не се придвижи по време на удара (вж. фигура 1)
 2.3.1.
 Въпреки това, по искане на производителя изпитването може да се проведе при посочените в точка 2.2 по-горе условия. В този случай одобрението важи само за монтажа върху един или няколко типа определени превозни средства.
 3. ИЗПИТВАТЕЛНА АПАРАТУРА
 3.1. Апаратурата се състои от корава ударна глава с маса 6,8 kg, направлявана по праволинейни водачи. Нейната ударна повърхнина е полусферична, с диаметър 165 mm.
 3.2. Моделът на глава трябва да бъде оборудван с два акселерометъра, които могат да измерват стойностите по направлението на удара.
 3.3. Измервателни уреди
 3.3.1.
 Измервателните уреди трябва да съответстват на ISO 6487: 1987. Освен това те трябва да имат следните характеристики:
 3.3.2.
 Ускорение:
 амплитуден клас на измервателния канал — 150 g;
 честотен клас на измервателния канал — 600 Hz;
 3.3.3.
 Скорост:
 грешка в границите на ± 1 %;
 3.3.4.
 Записване на времето
 Апаратурата трябва да позволява записването на продължителността на цялото изпитване, а резултатите да се отчитат с точност до една хилядна от секундата. Началото на удара в момента на първоначалното съприкосновение между ударната глава и кормилното управление се отбелязва в записите за анализ на изпитването.
 4. ПРОЦЕДУРА НА ИЗПИТВАНЕ
 4.1. Равнината на кормилното управление трябва да е перпендикулярна на направлението на удара.
 4.2. На удар се подлагат най-много четири и най-малко три положения на всеки тип кормилно управление. За всеки удар се използва ново кормилно управление. При последователните удари оста на ударната глава трябва да се намира на една линия с една от следните точки:
 4.2.1.