text:
на определящата държава членка съгласно Договорите на ЕС или не притежава валиден оперативен лиценз от държава членка в съответствие с правото на Европейския съюз;
 ii)
 държавата членка, отговорна за издаването на свидетелството за авиационен оператор, не упражнява или не поддържа ефективен регулаторен контрол над въздушния превозвач или съответната администрация по въздухоплаване не е ясно посочена в документа за определяне;
 iii)
 основното място на стопанска дейност на въздушния превозвач не е на територията на държавата членка, от която той е получил оперативния си лиценз;
 iv)
 въздушният превозвач не е притежаван пряко или чрез мажоритарно дялово участие или не се контролира действително от държави членки и/или граждани на държави членки, и/или от други държави, изброени в приложение III, и/или от граждани на такива други държави;
 v)
 въздушният превозвач вече е получил оперативен лиценз съгласно двустранна спогодба между Република Корея и друга държава членка, и Република Корея може да докаже, че упражняването на търговските права съгласно настоящото споразумение по даден маршрут, който включва точка в тази друга държава членка, би представлявало заобикаляне на ограничения на търговските права, наложени с посочената друга спогодба; или
 vi)
 въздушният превозвач притежава свидетелство за авиационен оператор, издадено от държава членка, с която Република Корея не е сключила двустранна спогодба за въздухоплавателни услуги, а посочената държава членка е отказала търговски права на определения от Република Корея въздушен превозвач;
 б)
 в случай на въздушен превозвач, определен от Република Корея:
 i)
 Република Корея не упражнява или не поддържа ефективен регулаторен контрол над въздушния превозвач; или
 ii)
 значителна част от собствеността и действителният контрол над този въздушен превозвач не са поверени на Република Корея, на граждани на Република Корея, или и двете, или въздушният превозвач не притежава валиден оперативен лиценз, издаден от Република Корея;
 в)
 определената авиокомпания не изпълнява условията, предвидени в законовите и подзаконовите актове, които по принцип се прилагат от страната, която предоставя тези права, към извършването на международни въздухоплавателни услуги.
 5. При упражняване на правата си съгласно параграф 4 от настоящия член и без да се засягат нейните права съгласно параграф 4, буква a), подточки v) и vi) от настоящия член, Република Корея не дискриминира въздушните превозвачи на държавите членки въз основа на тяхната национална принадлежност.
 Член 3
 Права по отношение на регулаторния контрол
 1. Параграф 2 от настоящия член допълва съответните разпоредби на членовете, изброени в приложение II, буква в).
 2. Когато дадена държава членка (наричана по-долу „първата държава членка“) определи въздушен превозвач, над който втора държава членка упражнява и поддържа регулаторния контрол, правата на Република Корея в рамките на разпоредбите за безопасност, включени в спогодбата между Република Корея и първата държава членка, се прилагат еднакво по отношение на приемането, упражняването или поддържането на стандартите за безопасност от страна на втората държава членка, както и по отношение на оперативния лиценз на този въздушен превозвач.
 Член 4
 Данъчно облагане на авиационното гориво
 1. Параграф 2 от настоящия член допълва съответните разпоредби на членовете, изброени в приложение II, буква г).
 2. Независимо от други разпоредби с обратен смисъл, нищо от разпоредбите, изброени в приложение II, буква г), не може да


text:
попречи на държавите членки да налагат на недискриминационна основа данъци, налози, мита, тарифи или такси върху горивото, доставяно на тяхна територия за ползване във въздухоплавателно средство на определен въздушен превозвач от Република Корея, който извършва дейност между точка на територията на съответната държава членка и друга точка на територията на същата държава членка или на територията на друга държава членка.
 Член 5
 Съвместимост с правилата за конкуренция
 1. Независимо от други разпоредби с обратен смисъл, нищо от спогодбите, изброени в приложение I, не може да:
 а)
 благоприятства споразумения между предприятия, решения на сдружения на предприятия или съгласувани практики, които възпрепятстват, нарушават или ограничават конкуренцията;
 б)
 засилва последиците от споразумения, решения или съгласувани практики, посочени в буква а); или
 в)
 делегира на частни икономически оператори отговорността за вземането на мерки, които възпрепятстват, нарушават или ограничават конкуренцията.
 2. Разпоредбите, съдържащи се в изброените в приложение I спогодби, които са несъвместими с параграф 1 от настоящия член, не се прилагат.
 Член 6
 Приложения към споразумението
 Приложенията към настоящото споразумение съставляват неразделна част от него.
 Член 7
 Ревизия или изменение
 Договарящите страни могат по всяко време да правят ревизия или да внасят изменения в настоящото споразумение по взаимно писмено съгласие.
 Член 8
 Влизане в сила
 1. Настоящото споразумение влиза в сила на първия ден от месеца след по-късната дата, на която договарящите страни са се уведомили писмено за приключването на съответните им вътрешни процедури, необходими за неговото влизане в сила.
 2. Спогодбите и другите договорености между държави членки и Република Корея, които към датата на подписване на настоящото споразумение все още не са влезли в сила и не се прилагат временно, са изброени в приложение I, буква б). Настоящото споразумение се прилага по отношение на всички такива спогодби и договорености при влизането им в сила.
 Член 9
 Прекратяване
 1. В случай на прекратяване на спогодба, посочена в приложение I, едновременно с това се прекратява действието на всички разпоредби на настоящото споразумение, които се отнасят до съответната спогодба.
 2. В случай че всички спогодби, посочени в приложение I, бъдат прекратени, действието на настоящото споразумение се прекратява в деня на прекратяването на последните такива спогодби.
 В ПОТВЪРЖДЕНИЕ НА КОЕТО долуподписаните, надлежно упълномощени лица подписаха настоящото споразумение.
 Съставено в Брюксел в два еднообразни екземпляра, на 25 юни 2020 г., на английски, български, гръцки, датски, естонски, испански, италиански, латвийски, литовски, малтийски, немски, нидерландски, полски, португалски, румънски, словашки, словенски, унгарски, фински, френски, хърватски, чешки, шведски и корейски език, като всички текстове са еднакво автентични.
 ПРИЛОЖЕНИЕ I
 СПИСЪК НА СПОГОДБИТЕ, ПОСОЧЕНИ В ЧЛЕН 1 ОТ НАСТОЯЩОТО СПОРАЗУМЕНИЕ
 а)
 Спогодби за въздухоплавателни услуги между Република Корея и държави — членки на Европейския съюз, с евентуалните им изменения, промени и допълнения, които към датата на подписване на настоящото споразумение са подписани и са влезли в сила:
 —
 Спогодба между Австрийското федерално правителство и правителството на Република Корея за въздухоплавателни услуги между и отвъд техните съответни територии, подписана във Виена на 15 май 1979 г., наричана по-долу в приложение II „Спогодба между Република Корея и Австрия“,
 —
 Спогодба между правителството на Кралство Белгия

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
и правителството на Република Корея за въздухоплавателни услуги между и отвъд техните съответни територии, подписана в Брюксел на 20 октомври 1975 г., наричана по-долу в приложение II „Спогодба между Република Корея и Белгия“,
 —
 Спогодба между правителството на Република България и правителството на Република Корея за въздушни съобщения между и отвъд техните съответни територии, подписана в София на 19 август 1994 г., наричана по-долу в приложение II „Спогодба между Република Корея и България“,
 —
 Спогодба между правителството на Република Хърватия и правителството на Република Корея за въздухоплавателни услуги, подписана в Загреб на 30 декември 2015 г., наричана по-долу в приложение II „Спогодба между Република Корея и Хърватия“,
 —
 Спогодба между правителството на Чешката и Словашката федеративна република и правителството на Република Корея за въздухоплавателни услуги, подписана в Сеул на 26 октомври 1990 г., изменена със Спогодбата между правителството на Чешката република и правителството на Република Корея за изменение на Спогодбата между правителството на Чешката и Словашката федеративна република и правителството на Република Корея за въздухоплавателни услуги, подписана в Сеул на 26 октомври 1990 г., сключена чрез размяна на дипломатически ноти от 3 декември 2004 г. и 14 февруари 2005 г., наричана по-долу в приложение II „Спогодба между Република Корея и Чешката република“,
 —
 Спогодба за въздухоплавателни услуги между правителството на Република Финландия и правителството на Република Корея, подписана в Сеул на 12 ноември 1996 г., наричана по-долу в приложение II „Спогодба между Република Корея и Финландия“,
 —
 Спогодба между правителството на Френската република и правителството на Република Корея за въздухоплавателни услуги между и отвъд техните съответни територии, подписана в Сеул на 7 юни 1974 г., наричана по-долу в приложение II „Спогодба между Република Корея и Франция“,
 —
 Спогодба за въздушен транспорт между Федерална република Германия и Република Корея, подписана в Бон на 7 март 1995 г., наричана по-долу в приложение II „Спогодба между Република Корея и Германия“,
 —
 Спогодба между правителството на Република Гърция и правителството на Република Корея за въздухоплавателни услуги между и отвъд техните съответни територии, подписана в Атина на 25 януари 1995 г., наричана по-долу в приложение II „Спогодба между Република Корея и Гърция“,
 —
 Спогодба за въздухоплавателни услуги между правителството на Унгария и правителството на Република Корея, подписана в Сеул на 28 ноември 2014 г., наричана по-долу в приложение II „Спогодба между Република Корея и Унгария“,
 —
 Спогодба за въздухоплавателни услуги между правителството на Република Латвия и правителството на Република Корея, подписана в Ню Йорк на 28 септември 2018 г., наричана по-долу в приложение II „Спогодба между Република Корея и Латвия“,
 —
 Спогодба между правителството на Велико херцогство Люксембург и правителството на Република Корея за въздухоплавателни услуги, подписана в Люксембург на 27 септември 2000 г., наричана по-долу в приложение II „Спогодба между Република Корея и Люксембург“,
 —
 Спогодба между правителството на Република Корея и правителството на Република Малта за въздухоплавателни услуги между и отвъд техните съответни територии, подписана във Валета на 25 март 1997 г., наричана по-долу в приложение II „Спогодба между Република Корея и Малта“,
 —
 Спогодба за въздушен транспорт между правителството на Кралство Нидерландия


text:
и правителството на Република Корея, подписана в Хага на 24 юни 1970 г., наричана по-долу в приложение II „Спогодба между Република Корея и Нидерландия“,
 —
 Спогодба между правителството на Република Полша и правителството на Република Корея за въздухоплавателни услуги, подписана в Сеул на 14 октомври 1991 г., наричана по-долу в приложение II „Спогодба между Република Корея и Полша“,
 —
 Спогодба между Португалската република и Република Корея за въздухоплавателни услуги, подписана в Сеул на 25 май 2018 г., наричана по-долу в приложение II „Спогодба между Република Корея и Португалия“.
 —
 Спогодба между правителството на Румъния и правителството на Република Корея за гражданско въздухоплаване между и отвъд техните съответни територии, подписана в Сеул на 10 март 1994 г., наричана по-долу в приложение II „Спогодба между Република Корея и Румъния“,
 —
 Спогодба между правителството на Чешката и Словашката федеративна република и правителството на Република Корея за въздухоплавателни услуги, подписана в Сеул на 26 октомври 1990 г., наричана по-долу в приложение II „Спогодба между Република Корея и Словакия“,
 —
 Спогодба за въздушен транспорт между Кралство Испания и Република Корея, подписана в Сеул на 21 юни 1989 г., наричана по-долу в приложение II „Спогодба между Република Корея и Испания“;
 б)
 Парафирани или подписани спогодби за въздухоплавателни услуги и други договорености между Република Корея и държави — членки на Европейския съюз, с евентуалните им изменения, промени и допълнения, които към датата на подписване на настоящото споразумение все още не са влезли в сила:
 —
 Спогодба между правителството на Република Корея и правителството на Кралство Дания за редовни въздушни услуги между и отвъд техните съответни територии, парафирана в Сеул на 6 септември 1995 г., наричана по-долу в приложение II „Спогодба между Република Корея и Дания“,
 —
 Спогодба за въздухоплавателни услуги между правителството на Италианската република и правителството на Република Корея, подписана в Рим на 17 октомври 2018 г., наричана по-долу в приложение II „Спогодба между Република Корея и Италия“,
 —
 Спогодба между правителството на Република Корея и правителството на Кралство Швеция за редовни въздушни услуги между и отвъд техните съответни територии, парафирана в Сеул на 6 септември 1995 г., наричана по-долу в приложение II „Спогодба между Република Корея и Швеция“,
 —
 Меморандум за разбирателство между въздухоплавателните органи на Република Корея и въздухоплавателните органи на Франция, подписан в Париж на 23 май 2002 г., наричан по-долу в приложение II „Меморандум за разбирателство от 2002 г. между Република Корея и Франция“,
 —
 Съгласуван протокол между делегацията на Република Корея и делегацията на Кралство Испания по въпроси, свързани със Спогодбата за въздушен транспорт между Република Корея и Кралство Испания, подписан в Сеул на 15 декември 2005 г., наричан по-долу в приложение II „Съгласуван протокол от 2005 г. между Република Корея и Испания“.
 ПРИЛОЖЕНИЕ II
 СПИСЪК НА ЧЛЕНОВЕТЕ ОТ СПОГОДБИТЕ, ИЗБРОЕНИ В ПРИЛОЖЕНИЕ I И ПОСОЧЕНИ В ЧЛЕНОВЕ 2—4 ОТ НАСТОЯЩОТО СПОРАЗУМЕНИЕ
 а)
 Определяне:
 —
 Член 3, параграфи 1, 2 и 3 от Спогодбата между Република Корея и Австрия,
 —
 Член 3, параграфи 1, 2 и 3 от Спогодбата между Република Корея и Белгия,
 —
 Член 3 от Спогодбата между Република


text:
Корея и България,
 —
 Член 3 от Спогодбата между Република Корея и Хърватия,
 —
 Член 3 от Спогодбата между Република Корея и Чешката република,
 —
 Член 3 от Спогодбата между Република Корея и Дания,
 —
 Член 3 от Спогодбата между Република Корея и Финландия,
 —
 Член 3 от Спогодбата между Република Корея и Франция,
 —
 Член 3, параграфи 2 и 3 от Спогодбата между Република Корея и Германия,
 —
 Член 3 от Спогодбата между Република Корея и Гърция,
 —
 Член 3 от Спогодбата между Република Корея и Унгария,
 —
 Член 7 от Спогодбата между Република Корея и Италия,
 —
 Член 4 от Спогодбата между Република Корея и Латвия,
 —
 Член 3 от Спогодбата между Република Корея и Люксембург,
 —
 Член 3 от Спогодбата между Република Корея и Малта,
 —
 Член 3, параграфи 1, 2 и 3 от Спогодбата между Република Корея и Нидерландия,
 —
 Член 3 от Спогодбата между Република Корея и Полша,
 —
 Член 3 от Спогодбата между Република Корея и Португалия,
 —
 Член 3 от Спогодбата между Република Корея и Румъния,
 —
 Член 3 от Спогодбата между Република Корея и Словакия,
 —
 Член III от Спогодбата между Република Корея и Испания,
 —
 Член 3 от Спогодбата между Република Корея и Швеция;
 б)
 Отказ, отнемане, временно спиране или ограничаване на лицензи или разрешения:
 —
 Член 3, параграфи 4 и 5 от Спогодбата между Република Корея и Австрия,
 —
 Член 3, параграфи 4 и 5 от Спогодбата между Република Корея и Белгия,
 —
 Член 4 от Спогодбата между Република Корея и България,
 —
 Член 4 от Спогодбата между Република Корея и Хърватия,
 —
 Член 4 от Спогодбата между Република Корея и Чешката република,
 —
 Член 4 от Спогодбата между Република Корея и Дания,
 —
 Член 4 от Спогодбата между Република Корея и Финландия,
 —
 Член 3а от Спогодбата между Република Корея и Франция,
 —
 Член 3, параграфи 4 и 5 от Спогодбата между Република Корея и Германия,
 —
 Член 4 от Спогодбата между Република Корея и Гърция,
 —
 Член 4 от Спогодбата между Република Корея и Унгария,
 —
 Член 8 от Спогодбата между Република Корея и Италия,
 —
 Член 5 от Спогодбата между Република Корея и Латвия,
 —
 Член 4 от Спогодбата между Република Корея и Люксембург,
 —
 Член 4 от Спогодбата между Република Корея и Малта,
 —
 Член 3, параграфи 4 и 5 от Спогодбата между Република Корея и Германия,
 —
 Член 4 от Спогодбата между Република Корея и Полша,
 —
 Член 4 от Спогодбата между Република Корея и Португалия,
 —
 Член 4 от Спогодбата между Република Корея и Румъния,
 —
 Член 4 от Спогодбата между Република Корея и Словакия,
 —
 Член IV от Спогодбата между Република Корея и Испания,
 —
 Член 4 от Спогодбата между Република Корея и Швеция;
 в)
 Регулаторен контрол:
 —
 Член 7 от Спогодбата между Република Корея и Австрия,
 —
 Член 7 от Спогодбата между Република Корея и Белгия,
 —
 Член 10 от Спогодбата между Република Корея и България,
 —
 Член 7 от Спогодбата между Република Корея и Хърватия,
 —
 Член 8 от Спогодбата между


text:
Република Корея и Чешката република,
 —
 Член 17А от Спогодбата между Република Корея и Дания,
 —
 Член 9 от Спогодбата между Република Корея и Финландия,
 —
 Допълнение II към Меморандума за разбирателство от 2002 г. между Република Корея и Франция,
 —
 Член 8 от Спогодбата между Република Корея и Гърция,
 —
 Член 9 от Спогодбата между Република Корея и Унгария,
 —
 Член 10 от Спогодбата между Република Корея и Италия,
 —
 Член 15 от Спогодбата между Република Корея и Латвия,
 —
 Член 6 от Спогодбата между Република Корея и Люксембург,
 —
 Член 7 от Спогодбата между Република Корея и Малта,
 —
 Член 11А от Спогодбата между Република Корея и Нидерландия,
 —
 Член 9а от Спогодбата между Република Корея и Полша,
 —
 Член 14 от Спогодбата между Република Корея и Португалия,
 —
 Член 8 от Спогодбата между Република Корея и Румъния,
 —
 Член 8 от Спогодбата между Република Корея и Словакия,
 —
 Член VIIIа от допълнение 4 към Съгласувания протокол от 2005 г. между Република Корея и Испания,
 —
 Член 17А от Спогодбата между Република Корея и Швеция;
 г)
 Данъчно облагане на авиационно гориво:
 —
 Член 4 от Спогодбата между Република Корея и Австрия,
 —
 Член 4 от Спогодбата между Република Корея и Белгия,
 —
 Член 5 от Спогодбата между Република Корея и България,
 —
 Член 10 от Спогодбата между Република Корея и Хърватия,
 —
 Член 5 от Спогодбата между Република Корея и Чешката република,
 —
 Член 5 от Спогодбата между Република Корея и Дания,
 —
 Член 5 от Спогодбата между Република Корея и Финландия,
 —
 Член 4 от Спогодбата между Република Корея и Франция,
 —
 Член 5 от Спогодбата между Република Корея и Германия,
 —
 Член 5 от Спогодбата между Република Корея и Гърция,
 —
 Член 6 от Спогодбата между Република Корея и Унгария,
 —
 Член 12 от Спогодбата между Република Корея и Италия,
 —
 Член 7 от Спогодбата между Република Корея и Латвия,
 —
 Член 8 от Спогодбата между Република Корея и Люксембург,
 —
 Член 5 от Спогодбата между Република Корея и Малта,
 —
 Член 4 от Спогодбата между Република Корея и Нидерландия,
 —
 Член 5 от Спогодбата между Република Корея и Полша,
 —
 Член 6 от Спогодбата между Република Корея и Португалия,
 —
 Член 5 от Спогодбата между Република Корея и Румъния,
 —
 Член 5 от Спогодбата между Република Корея и Словакия,
 —
 Член V от Спогодбата между Република Корея и Испания,
 —
 Член 5 от Спогодбата между Република Корея и Швеция.
 ПРИЛОЖЕНИЕ III
 СПИСЪК НА ДРУГИТЕ ДЪРЖАВИ, ПОСОЧЕНИ В ЧЛЕН 2 ОТ НАСТОЯЩОТО СПОРАЗУМЕНИЕ
 а)
 Исландия (съгласно Споразумението за Европейското икономическо пространство);
 б)
 Княжество Лихтенщайн (съгласно Споразумението за Европейското икономическо пространство);
 в)
 Кралство Норвегия (съгласно Споразумението за Европейското икономическо пространство);
 г)
 Конфедерация Швейцария (съгласно Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария по въпроси на въздушния транспорт).


text:
 27.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 195/3
 РАМКОВО СПОРАЗУМЕНИЕ
 между Европейския съюз и Косово (*1) относно общите принципи за участие на Косово в програми на Съюза
 ЕВРОПЕЙСКИЯТ СЪЮЗ, наричан по-нататък „Съюзът“,
 от една страна, и
 КОСОВО (*1),
 от друга страна,
 наричани по-нататък „договарящите страни“,
 като имат предвид, че:
 (1)
 На 14 декември 2007 г. Европейският съвет подчерта, че Съюзът има готовност да играе водеща роля за укрепването на стабилността в региона, декларира готовността на Съюза да съдейства на Косово за постигането на трайна стабилност и потвърди, че Съюзът е готов да подпомага икономическото и политическото развитие посредством ясна европейска перспектива в съответствие с европейската перспектива на региона.
 (2)
 На 7 декември 2009 г. Съветът приветства съобщението на Европейската комисия от 14 октомври 2009 г., озаглавено „Косово — към осъществяване на своята европейска перспектива“, и прикани Комисията да предприеме необходимите мерки, за да подпомогне напредъка на Косово за сближаване със Съюза в съответствие с европейската перспектива на региона. Той отдаде голямо значение на мерките, свързани с търговията и визовата политика, и насърчи Европейската комисия да предостави възможност за участие на Косово в програми на Съюза, за интегриране на Косово в рамката за икономически и фискален надзор, за активиране на втория компонент от Инструмента за предприсъединителна помощ и за засилване на диалога в рамките на процеса на стабилизиране и асоцииране.
 (3)
 На 14 декември 2010 г. Съветът заяви, че очаква Европейската комисия да представи предложение, с което се дава възможност на Косово да участва в програми на Съюза. Европейската комисия представи такова предложение през март 2011 г.
 (4)
 На 5 декември 2011 г. Съветът потвърди своя ангажимент да постигне споразумение за участието на Косово в програми на Съюза, без да се засягат позициите на държавите членки относно статута на Косово.
 (5)
 На 22 октомври 2012 г. Съветът упълномощи Европейската комисия да започне преговори, от името на Съюза, с Косово по рамково споразумение относно участието на Косово в програми на Съюза.
 (6)
 Косово е изразило желание да участва в редица програми на Съюза.
 (7)
 Член 212 от Договора за функционирането на Европейския съюз се отнася до действията за икономическо, финансово и техническо сътрудничество с трети страни, различни от развиващите се страни.
 (8)
 Конкретният ред и условия, включително съответните финансови вноски, за участието на Косово във всяка отделна програма на Съюза следва да се определят чрез споразумение между Европейската комисия, която действа от името на Съюза, и органите на Косово.
 (9)
 Подписването и сключването на настоящото споразумение не засягат позициите на държавите — членки, относно статута на Косово, които се определят в съответствие с националната практика и международното право. Изразите, формулировките или определенията, използвани в настоящото споразумение, включително в приложението към него или в програмите на Съюза, не представляват нито признаване на Косово като независима държава от страна на Съюза, нито признаване на Косово като такава от страна на отделните държави членки, които досега не са предприели подобно действие,
 СЕ СПОРАЗУМЯВАТ ЗА СЛЕДНОТО:
 Член 1
 Косово има право да участва в следните програми на Съюза:
 а)
 текущите програми на Съюза, изброени


text:
в приложението, и заместващите ги програми, в които може да участва Косово, след влизането в сила на настоящото споразумение;
 б)
 програми на Съюза, създадени или подновени след подписването на настоящото споразумение които съдържат отворена клауза, с която се предвижда участието на Косово.
 Косово може да участва в програмите на Съюза в зависимост от своите ангажименти да приеме и прилага стандартите в областите, които са свързани със съответната програма, и в зависимост от постигнатия в това отношение напредък.
 Член 2
 Косово участва с финансови вноски в общия бюджет на Европейския съюз пропорционално на конкретните програми на Съюза, в които то взема участие.
 Член 3
 Представителите на Косово се допускат да участват в управителните комитети, отговарящи за мониторинга на програмите на Съюза, в които Косово има финансово участие, в ролята на наблюдатели и във връзка с въпросите, които засягат Косово.
 Член 4
 Доколкото е възможно, за проектите и инициативите, представени от участниците от Косово, важат същите условия, правила и процедури за съответните програми на Съюза, както тези, които се прилагат спрямо държавите членки.
 Член 5
 Конкретните ред и условия, свързани с участието на Косово във всяка отделна програма на Съюза, по-специално дължимата финансова вноска, ще се определят чрез споразумение между Европейската комисия, действаща от името на Съюза, и органите на Косово. Всяко такова споразумение се счита за неразделна част от настоящото споразумение.
 Ако Косово кандидатства за предприсъединителна помощ от Съюза въз основа на Регламент (ЕО) No 1085/2006 на Съвета (1) или съгласно друг подобен акт, който може да бъде приет в бъдеще и който предвижда външна помощ от Съюза за Косово, условията за използване от страна на Косово на помощта от Съюза се определят в споразумение за финансиране.
 Член 6
 Всяко споразумение по член 5, първа алинея се посочва, в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) No 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (2), че се извършва финансов контрол или одити от страна на Европейската комисия, Европейската служба за борба с измамите (OLAF) и Сметната палата или под тяхно ръководство.
 Във връзка с финансовия контрол и одита, административните мерки, санкциите и събирането на вземания, се приемат подробни разпоредби, с които се предоставят правомощия на Европейската комисия, OLAF и Сметната палата, които съответстват на правомощията им по отношение на бенефициерите или изпълнителите, установени в Съюза.
 Член 7
 Настоящото споразумение се прилага за неопределен период.
 Всяка от договарящите страни може да прекрати действието на настоящото споразумение с шестмесечно предизвестие в писмена форма.
 Член 8
 Първото преразглеждане на настоящото споразумение от договарящите страни може да се извърши не по-късно от три години след датата на влизането му в сила, а след това на всеки три години, въз основа на опита, придобит от участието на Косово в една или повече програми на Съюза.
 Член 9
 Настоящото споразумение се прилага от една страна на териториите, на които се прилага Договорът за функционирането на Европейския съюз и при условията, определени в посочения договор, и от друга страна на територията на Косово.
 Член 10
 Настоящото споразумение влиза в сила на първия ден от първия месец след датата, на която


text:
договарящите страни взаимно са се уведомили за приключването на съответните процедури за влизането му в сила.
 Член 11
 Настоящото споразумение е съставено в два еднообразни екземпляра на английски, български, гръцки, датски, естонски, испански, италиански, латвийски, литовски, малтийски, немски, нидерландски, полски, португалски, румънски, словашки, словенски, унгарски, фински, френски, хърватски, чешки, шведски, албански и сръбски език, като всички текстове са еднакво автентични.
 Съставено в Брюксел на двадесет и пети ноември през две хиляди и шестнадесета година.
 Hecho en Bruselas, el veinticinco de noviembre de dos mil dieciséis.
 V Bruselu dne dvacátého pátého listopadu dva tisíce šestnáct.
 Udfærdiget i Bruxelles den femogtyvende november to tusind og seksten.
 Geschehen zu Brüssel am fünfundzwanzigsten November zweitausendsechzehn.
 Kahe tuhande kuueteistkümnenda aasta novembrikuu kahekümne viiendal päeval Brüsselis.
 Έγινε στις Βρυξέλλες, στις είκοσι πέντε Νοεμβρίου δύο χιλιάδες δεκαέξι.
 Done at Brussels on the twenty fifth day of November in the year two thousand and sixteen.
 Fait à Bruxelles, le vingt cinq novembre deux mille seize.
 Sastavljeno u Bruxellesu dvadeset petog studenoga godine dvije tisuće šesnaeste.
 Fatto a Bruxelles, addì venticinque novembre duemilasedici.
 Briselē, divi tūkstoši sešpadsmitā gada divdesmit piektajā novembrī.
 Priimta du tūkstančiai šešioliktų metų lapkričio dvidešimt penktą dieną Briuselyje.
 Kelt Brüsszelben, a kétezer-tizenhatodik év november havának huszonötödik napján.
 Magħmul fi Brussell, fil-ħamsa u għoxrin jum ta‘ Novembru fis-sena elfejn u sittax.
 Gedaan te Brussel, vijfentwintig november tweeduizend zestien.
 Sporządzono w Brukseli dnia dwudziestego piątego listopada roku dwa tysiące szesnastego.
 Feito em Bruxelas, em vinte e cinco de novembro de dois mil e dezasseis.
 Întocmit la Bruxelles la douăzeci și cinci noiembrie două mii șaisprezece.
 V Bruseli dvadsiateho piateho novembra dvetisícšestnásť.
 V Bruslju, dne petindvajsetega novembra leta dva tisoč šestnajst.
 Tehty Brysselissä kahdentenakymmenentenäviidentenä päivänä marraskuuta vuonna kaksituhattakuusitoista.
 Som skedde i Bryssel den tjugofemte november år tjugohundrasexton.
 Në Bruksel, më njëzet e pesë nëntor të vitit dy mijë e gjashtëmbëdhjetë.
 U Briselu, dvadeset petog novembra godine dve hiljade šesnaeste.
 За Европейския съюз
 Рог la Unión Europea
 Za Evropskou unii
 For Den Europæiske Union
 Für die Europäische Union
 Euroopa Liidu nimel
 Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
 For the European Union
 Pour l'Union européenne
 Za Europsku uniju
 Per l'Unione europea
 Eiropas Savienības vārdā –
 Europos Sąjungos vardu
 Az Európai Unió részéről
 Għall-Unjoni Ewropea
 Voor de Europese Unie
 W imieniu Unii Europejskiej
 Pela União Europeia
 Pentru Uniunea Europeană
 Za Európsku úniu
 Za Evropsko unijo
 Euroopan unionin puolesta
 För Europeiska unionen
 Për Bashkimin Evropian
 Za Evropsku uniju
 За Косово
 Por Kosovo
 Za Kosovo
 For Kosovo
 Für den Kosovo
 Kosovo nimel
 Για το Κοσσυφοπέδιο
 For Kosovo
 Pour le Kosovo
 Za Kosovo
 Per il Kosovo
 Kosovas vārdā –
 Kosovo vardu
 Koszovó részéről
 Għall-Kosovo
 Voor Kosovo
 W imieniu Kosowa
 Pelo Kosovo
 Pentru Kosovo
 Za Kosovo
 Za Kosovo
 Kosovon puolesta
 För Kosovo
 Për Kosovën
 Za Kosovo
 (*1) Това название не засяга позициите по отношение на статута и е съобразено с Резолюция 1244 (1999) на Съвета за сигурност на ООН и становището на Международния съд относно обявяването на независимост от страна на Косово.
 (1) Регламент (ЕО) No 1085/2006 на Съвета от 17 юли 2006 г. за създаване на Инструмент


text:
за предприсъединителна помощ (ИПП) (ОВ ЕС L 210, 31.7.2006 г., стр. 82).
 (2) Регламент (ЕС, Евратом) No 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 г. относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза и за отмяна на Регламент (ЕО, Евратом) No 1605/2002 на Съвета (ОВ ЕС L 298, 26.10.2012 г., стр. 1).
 ПРИЛОЖЕНИЕ
 СПИСЪК НА ТЕКУЩИТЕ ПРОГРАМИ НА СЪЮЗА, ПОСОЧЕНИ В ЧЛЕН 1
 —
 Фискалис 2020 (1)
 —
 Митници 2020 (2)
 —
 Херкулес III (3)
 —
 Правосъдие (4)
 —
 Програма „Права, равенство и гражданство“ (5)
 —
 Европа за гражданите (6)
 —
 Механизъм за гражданска защита (7)
 —
 Решения за оперативна съвместимост за европейските публични администрации, предприятията и гражданите (ISA2) (8)
 —
 COSME (9)
 —
 Програма за заетост и социални иновации (EaSI) (10)
 —
 Еразъм+ (11)
 —
 Творческа Европа (12)
 —
 Хоризонт 2020 (13)
 —
 Програма „Здраве за растеж“ (14)
 —
 Програма „Потребители“ (15)
 —
 LIFE (16)
 —
 Коперник (17)
 (1) Регламент (ЕС) No 1286/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2013 г. за създаване на програма за действие за подобряване на функционирането на системите за данъчно облагане в Европейския съюз за периода 2014—2020 г. („Фискалис 2020“) и за отмяна на Решение No 1482/2007/ЕО (ОВ ЕС L 347, 20.12.2013 г., стр. 25).
 (2) Регламент (ЕС) No 1294/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2013 г. за създаване на програма за действие за митниците в Европейския съюз за периода 2014—2020 г. („Фискалис 2020“) и за отмяна на Решение No 624/2007/ЕО (ОВ ЕС L 347, 20.12.2013 г., стр. 209).
 (3) Регламент (ЕС) No 250/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2014 г. за създаване на програма за насърчаване на дейности в областта на защитата на финансовите интереси на Европейския съюз (програма „Херкулес III“) и за отмяна на Решение No 804/2004/ЕО (ОВ ЕС L 84, 20.3.2014 г., стр. 6).
 (4) Регламент (ЕС) No 1382/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. за създаване на програма „Правосъдие“ за периода 2014—2020 година (ОВ ЕС L 354, 28.12.2013 г., стр. 73).
 (5) Регламент (ЕС) No 1381/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. за създаване на програма „Права, равенство и гражданство“ за периода 2014—2020 г. (ОВ ЕС L 354, 28.12.2013 г., стр. 62).
 (6) Регламент (ЕС) No 390/2014 на Съвета от 14 април 2014 г. за създаване на програма „Европа за гражданите“ за периода 2014—2020 г. (ОВ ЕС L 115, 17.4.2014 г., стр. 3).
 (7) Решение No 1313/2013/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. относно Механизъм за гражданска защита на Съюза (ОВ ЕС L 347, 20.12.2013 г., стр. 924).
 (8) Решение (ЕС) 2015/2240 на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2015 г. за създаване на програма за решения за оперативна съвместимост и общи рамки за европейските публични администрации, предприятията и гражданите (програма ISA2) като средство за модернизиране на публичния сектор (ОВ ЕС L 318, 4.12.2015 г., стр. 1).
 (9) Регламент (ЕС) No 1287/2013 на Европейския парламент и на


text:
Съвета от 11 декември 2013 г. за създаване на Програма за конкурентоспособност на предприятията и малките и средните предприятия (COSME) (2014—2020 г.) и за отмяна на Решение No 1639/2006/ЕО (ОВ ЕС L 347, 20.12.2013 г., стр. 33).
 (10) Регламент (ЕС) No 1296/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2013 г. относно Програма на Европейския съюз за заетост и социални иновации („EaSI“) и за изменение на Решение No 283/2010/ЕС за създаване на Европейски механизъм за микрофинансиране за трудова заетост и социално приобщаване „Прогрес“ (ОВ ЕС L 347, 20.12.2013 г., стр. 238).
 (11) Регламент (ЕС) No 1288/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2013 г. за създаване на „Еразъм +“ — програма на Съюза в областта на образованието, обучението, младежта и спорта и за отмяна на решения No 1719/2006/ЕО, No 1720/2006/ЕО и No 1298/2008/ЕО (ОВ ЕС L 347, 20.12.2013 г., стр. 50).
 (12) Регламент (ЕС) No 1295/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2013 г. за създаване на програма „Творческа Европа“ (2014—2020 г.) и за отмяна на Решения No 1718/2006/ЕО, No 1855/2006/ЕО и No 1041/2009/ЕО (ОВ ЕС L 347, 20.12.2013 г., стр. 221).
 (13) Регламент (ЕС) No 1291/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2013 г. за установяване на „Хоризонт 2020“ — рамкова програма за научни изследвания и иновации (2014—2020 г.) и за отмяна на Решение No 1982/2006/ЕО (ОВ ЕС L 347, 20.12.2013 г., стр. 104).
 (14) Регламент (ЕС) No 282/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2014 г. за създаване на Трета програма за действие на Съюза в областта на здравето (2014—2020 г.) и за отмяна на Решение No 1350/2007/ЕО (ОВ ЕС L 86, 21.3.2014 г., стр. 1).
 (15) Регламент (ЕС) No 254/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2014 г. относно многогодишна програма „Потребители“ за периода 2014—2020 г. и за отмяна на Решение No 1926/2006/ЕО (ОВ ЕС L 84, 20.3.2014 г., стр. 42).
 (16) Регламент (ЕС) No 1293/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2013 г. за създаване на Програма за околната среда и действията по климата (LIFE) и за отмяна на Регламент (ЕО) No 614/2007 (ОВ ЕС L 347, 20.12.2013 г., стр. 185).
 (17) Регламент (ЕС) No 377/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 3 април 2014 г. за създаване на програма „Коперник“ и за отмяна на Регламент (ЕС) No 911/2010 (ОВ ЕС L 122, 24.4.2014 г., стр. 44).


text:
 22.6.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 161/35
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 254/2015
 от 30 октомври 2015 година
 за изменение на приложение II (Технически правила, стандарти, изпитвания и сертифициране) към Споразумението за ЕИП [2017/1043]
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство („Споразумението за ЕИП“), и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/1078 на Комисията от 3 юли 2015 г. за изменение на Регламент (ЕС) No 37/2010 по отношение на веществото „клодронова киселина (под формата на динатриева сол)“ (1) следва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.
 (2)
 Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/1079 на Комисията от 3 юли 2015 г. за изменение на Регламент (ЕС) No 37/2010 по отношение на субстанцията „хексафлумурон“ (2) следва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.
 (3)
 Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/1080 на Комисията от 3 юли 2015 г. за изменение на Регламент (ЕС) No 37/2010 по отношение на субстанцията „пропил 4-хидроксибензоат и неговата натриева сол“ (3) следва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.
 (4)
 Поради това приложение II към Споразумението за ЕИП следва да бъде съответно изменено,
 ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
 Член 1
 В точка 13 (Регламент (ЕС) No 37/2010 на Комисията) на глава XIII от приложение II към Споразумението за ЕИП се добавят следните тирета:
 „—
 32015 R 1078: Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/1078 на Комисията от 3 юли 2015 г. (ОВ L 175, 4.7.2015 г., стр. 5),
 —
 32015 R 1079: Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/1079 на Комисията от 3 юли 2015 г. (ОВ L 175, 4.7.2015 г., стр. 8),
 —
 32015 R 1080: Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/1080 на Комисията от 3 юли 2015 г. (ОВ L 175, 4.7.2015 г., стр. 11).“
 Член 2
 Текстовете на регламенти за изпълнение (ЕС) 2015/1078, (ЕС) 2015/1079 и (ЕС) 2015/1080 на исландски и норвежки език, които ще бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила на 1 ноември 2015 г., при условие че са внесени всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението за ЕИП (*1).
 Член 4
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 30 октомври 2015 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 Oda SLETNES
 (1) ОВ L 175, 4.7.2015 г., стр. 5.
 (2) ОВ L 175, 4.7.2015 г., стр. 8.
 (3) ОВ L 175, 4.7.2015 г., стр. 11.
 (*1) Без отбелязани конституционни изисквания.


text:
 30.7.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 202/23
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 175/2014
 от 25 септември 2014 година
 за изменение на приложение II (Технически регламенти, стандарти, изпитвания и сертифициране) към Споразумението за ЕИП [2015/1243]
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство („Споразумението за ЕИП“), и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Регламент (ЕС) No 119/2014 на Комисията от 7 февруари 2014 г. за изменение на Директива 2002/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и Регламент (ЕО) No 1925/2006 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на обогатени с хром дрожди, използвани за производството на хранителни добавки, и хромен(III) лактат трихидрат за влагане в храни (1) трябва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.
 (2)
 Регламент (ЕС) No 155/2014 на Комисията от 19 февруари 2014 г. относно отказ за разрешение на някои здравни претенции за храните, различни от претенциите, които се отнасят до намаляване на риска от заболяване и до развитието и здравето на децата (2), трябва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.
 (3)
 Регламент (ЕС) No 175/2014 на Комисията от 25 февруари 2014 г. относно отказ за разрешаване на някои здравни претенции за храните, различни от претенциите, които се отнасят до намаляване на риска от заболяване и до развитието и здравето на децата (3), трябва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.
 (4)
 Настоящото решение се отнася до законодателството относно хранителните продукти. Законодателството относно хранителните продукти не се прилага по отношение на Лихтенщайн дотогава, докато прилагането на Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно търговията със селскостопански продукти включва Лихтенщайн, както е посочено в уводната част към глава XII от приложение II към Споразумението за ЕИП. Поради това настоящото решение не се прилага по отношение на Лихтенщайн.
 (5)
 Поради това приложение II към Споразумението за ЕИП следва да бъде изменено по съответния начин,
 ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
 Член 1
 Глава XII от приложение II към Споразумението за ЕИП се изменя, както следва:
 1.
 В точки 54щщи (Директива 2002/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета) и 54щщщф (Регламент (ЕО) No 1925/2006 на Европейския парламент и на Съвета) се добавя следното тире:
 „—
 32014 R 0119: Регламент (ЕС) No 119/2014 на Комисията от 7 февруари 2014 г. (ОВ L 39, 8.2.2014 г., стр. 44).“
 2.
 След точка 80 (Регламент (ЕС) No 1066/2013 на Комисията) се добавят следните точки:
 „81.
 32014 R 0155: Регламент (ЕС) No 155/2014 на Комисията от 19 февруари 2014 г. относно отказ за разрешение на някои здравни претенции за храните, различни от претенциите, които се отнасят до намаляване на риска от заболяване и до развитието и здравето на децата (ОВ L 50, 20.2.2014 г., стр. 11).
 82.
 32014 R 0175: Регламент (ЕС) No 175/2014 на Комисията от 25 февруари 2014 г. относно отказ за разрешаване на някои здравни претенции за храните, различни от претенциите, които се отнасят до намаляване на риска от заболяване и до развитието и здравето на децата (ОВ L 56, 26.2.2014 г., стр. 7).“
 Член 2
 Текстовете на регламенти (ЕС)


text:
No 119/2014, (ЕС) No 155/2014 и (ЕС) No 175/2014 на исландски и на норвежки език, които ще бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила на 26 септември 2014 г., при условие че са внесени всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението за ЕИП (4).
 Член 4
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 25 септември 2014 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 Kurt JÄGER
 (1) ОВ L 39, 8.2.2014 г., стр. 44.
 (2) ОВ L 50, 20.2.2014 г., стр. 11.
 (3) ОВ L 56, 26.2.2014 г., стр. 7.
 (4) Без отбелязани конституционни изисквания.


text:
 Важна правна забележка
 |
 22003D0173
 Официален вестник n° L 088 , 25/03/2004 стр. 0047 - 0048 специално чешко издание глава 11 том 08 стр. 524 - 525 специално испанско издание глава 11 том 08 стр. 524 - 525 специално унгарско издание глава 11 том 08 стр. 524 - 525 специално литвийско издание глава 11 том 08 стр. 524 - 525 LV.ES глава 11 том 08 стр. 524 - 525 MT.ES глава 11 том 08 стр. 524 - 525 PL.ES глава 11 том 08 стр. 524 - 525 SK.ES глава 11 том 08 стр. 524 - 525 специално словенско издание глава 11 том 08 стр. 524 - 525
 Решение на Съвместния комитет на ЕИПNo 173/2003от 5 декември 2003 годиназа изменение на приложение II (Технически правила, стандарти, изпитвания и сертифициране) към Споразумението за ЕИПСЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с Протокол за адаптиране на Споразумението за Европейското икономическо пространство, по-нататък наричано "споразумението", и по-специално член 98 от него,като има предвид, че:(1) Приложение II към споразумението беше изменено с Решение No 148/2003 на Съвместния комитет на ЕИП от 7 ноември 2003 г. [1].(2) Директива 2003/34/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 май 2003 г. за изменение за двадесет и трети път на Директива 76/769/ЕИО на Съвета относно ограниченията за пускането на пазара и употребата на някои опасни вещества и препарати (вещества, класифицирани като канцерогени, мутагени или вещества, токсични за репродукцията – к/м/р) [2] следва да бъде включена в споразумението.(3) Директива 2003/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 май 2003 г. за изменение за двадесет и пети път на Директива 76/769/ЕИО на Съвета за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите-членки относно ограниченията върху продажбата и употребата на някои опасни вещества и препарати (вещества, класифицирани като канцерогени, мутагени или вещества, токсични за репродукцията – к/м/р) [3] следва да бъде включена в споразумението,(4) Директива 2003/53/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 18 юни 2003 г. за изменение за двадесет и шести път на Директива 76/769/ЕИО на Съвета относно ограниченията за пускането на пазара и употребата на някои опасни субстанции и препарати (нонилфенол, нонилфенол етоксилат и цимент) [4] следва да бъде включена в споразумението,РЕШИ:Член 1След точка 4 (Директива 76/769/ЕИО на Съвета) от глава XV от приложение II към споразумението се добавят следните тирета:- "— 32003 L 0034: Директива 2003/34/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 май 2003 г. (ОВ L 156, 25.6.2003 г., стр. 14).- — 32003 L 0036: Директива 2003/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 май 2003 г. (ОВ L 156, 25.6.2003 г., стр. 26).- — 32003 L 0053: Директива 2003/53/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 18 юни 2003 г. (ОВ L 178, 17.7.2003 г., стр. 24)."Член 2Текстовете на Директиви 2003/34/ЕО, 2003/36/ЕО и 2003/53/ЕО на исландски и норвежки език, които ще бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.Член 3Настоящото решение влиза в сила на 6 декември 2003 г., при условие че всички нотификации до Съвместния комитет на


text: ЕИП съгласно с член 103, параграф 1 от споразумението са направени [*****].Член 4Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.Съставено в Брюксел на 5 декември 2003 година.За Съвместния комитет на ЕИППредседателН. C. Принц Nikolaus von Liechtenstein[1] ОВ L 41, 12.2.2004 г., стр. 35.[2] ОВ L 156, 25.6.2003 г., стр. 14.[3] ОВ L 156, 25.6.2003 г., стр. 26.[4] ОВ L 178, 17.7.2003 г., стр. 24.[*****] Не са посочени конституционни изисквания.--------------------------------------------------


text:
 19.12.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 345/20
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 151/2013
 от 15 юли 2013 година
 за изменение на приложение XXI (Статистика) към Споразумението за ЕИП
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство („Споразумението за ЕИП“), и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Регламент (ЕС) No 93/2013 на Комисията от 1 февруари 2013 г. за определяне на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) No 2494/95 на Съвета относно хармонизираните индекси на потребителските цени по отношение на определянето на индекси на цените на жилищата, обитавани от техните собственици (1) следва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.
 (2)
 Поради това приложение XXI към Споразумението за ЕИП следва да бъде съответно изменено,
 ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
 Член 1
 След точка 19а (Регламент (ЕО) No 2494/95 на Съвета) от приложение ХХI към Споразумението за ЕИП се вмъква следната точка:
 „19aa.
 32013 R 0093: Регламент (ЕС) No 93/2013 на Комисията от 1 февруари 2013 г. за определяне на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) No 2494/95 на Съвета относно хармонизираните индекси на потребителските цени по отношение на определянето на индекси на цените на жилищата, обитавани от техните собственици (ОВ L 33, 2.2.2013 г., стр. 14).“
 Член 2
 Текстовете на Регламент (ЕС) No 93/2013 на исландски и норвежки език, които ще бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила на 16 юли 2013 г., при условие че са внесени всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението за ЕИП (2).
 Член 4
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 15 юли 2013 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 Thórir IBSEN
 (1) ОВ L 33, 2.2.2013 г., стр. 14.
 (2) Без отбелязани конституционни изисквания.


text:
 6.10.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 262/44
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 77/2011
 от 1 юли 2011 година
 за изменение на приложение IX (Финансови услуги) към Споразумението за ЕИП
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с Протокола за адаптиране на Споразумението за Европейското икономическо пространство, наричано по-нататък „Споразумението“, и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Приложение IX към Споразумението беше изменено с Решение на Съвместния комитет на ЕИП No 120/2010 от 10 ноември 2010 г. (1)
 (2)
 Директива 2010/16/ЕС на Комисията от 9 март 2010 г. за изменение на Директива 2006/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на изключването на определена институция от нейния обхват на прилагане (2) следва да бъде включена в Споразумението,
 ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
 Член 1
 В точка 14 (Директива 2006/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета) от приложение IX към Споразумението се добавя следното тире:
 „—
 32010 L 0016: Директива 2010/16/ЕС на Комисията от 9 март 2010 г. (ОВ L 60, 10.3.2010 г., стр. 15).“
 Член 2
 Текстовете на Директива 2010/16/ЕС на исландски и норвежки език, които ще бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила на 2 юли 2011 г., при условие че всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението, са внесени в Съвместния комитет на ЕИП (3).
 Член 4
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 1 юли 2011 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 Kurt JÄGER
 (1) ОВ L 58, 3.3.2011 г., стр. 77.
 (2) ОВ L 60, 10.3.2010 г., стр. 15.
 (3) Без отбелязани конституционни изисквания.


text:
 Важна правна забележка
 |
 21979A0615(02)
 Официален вестник n° L 226 , 29/08/1980 стр. 0017 - 0027 специално гръцко издание: глава 11 том 21 стр. 0127 специално испанско издание: глава 04 том 1 стр. 0116 специално португалско издание глава 04 том 1 стр. 0116 специално чешко издание глава 11 том 14 стр. 114 - 124 специално испанско издание глава 11 том 14 стр. 114 - 124 специално унгарско издание глава 11 том 14 стр. 114 - 124 специално литвийско издание глава 11 том 14 стр. 114 - 124 LV.ES глава 11 том 14 стр. 114 - 124 MT.ES глава 11 том 14 стр. 114 - 124 PL.ES глава 11 том 14 стр. 114 - 124 SK.ES глава 11 том 14 стр. 114 - 124 специално словенско издание глава 11 том 14 стр. 114 - 124
 19800829Споразумениемежду правителството на Република Сенегал и Европейската икономическа общност относно риболова извън бреговата ивица на СенегалПРАВИТЕЛСТВОТО НА РЕПУБЛИКА СЕНЕГАЛ И ЕВРОПЕЙСКАТА ИКОНОМИЧЕСКА ОБЩНОСТ (наричана по-долу "Общността"),КАТО НАПОМНЯТ за тесните връзки между Общността и Република Сенегал;В ДУХА НА сътрудничеството в резултат на Конвенцията от Ломе, символизираща общото желание на страните да засилят приятелските връзки между африканските, карибските и тихоокеанските държави и Общността;КАТО ВЗЕМАТ ПОД ВНИМАНИЕ взаимния си интерес от разумно управление, съхраняване и използване на рибните запаси, по-специално в централния източен атлантически регион;КАТО ИМАТ ПРЕДВИД, че Република Сенегал упражнява своя суверенитет или своята юрисдикция върху зона, простираща се до 200 морски мили от нейните брегове, в частност по отношение на морския риболов;КАТО ОТЧИТАТ факта, че корабите, плаващи под знамената на държавите-членки на Общността, се занимават традиционно с риболовни дейности в тази зона;КАТО ОТЧИТАТ работата на Третата конференция на Организацията на Обединените нации относно Закона за морето;КАТО ПОТВЪРЖДАВАТ, че упражняването от крайбрежните държави на техните суверенни права във водите в рамките на тяхната юрисдикция за целите на изследване, експлоатиране, съхраняване и управление на живите ресурси в тези води трябва да е съгласно принципите на международното право;КАТО ИМАТ ПРЕДВИД, че риболовните дейности във водите под суверенитета или юрисдикцията на Република Сенегал се уреждат от Кодекса за морски риболов;КАТО СА РЕШЕНИ да осъществяват взаимоотношенията си в дух на взаимно доверие и взаимно уважение на интересите си в сферата на морския риболов;КАТО ЖЕЛАЯТ да установят сроковете и условията, регламентиращи риболовните дейности от взаимен интерес за страните;СЕ СПОРАЗУМЯХА ЗА СЛЕДНОТО:Член 1Целта на настоящото споразумение е да установи принципите и правилата, които ще ръководят в бъдеще, във всички отношения, риболовните дейности на корабите, плаващи под знамената на държавите-членки на Общността, наричани по-долу "кораби на Общността" във води, върху които Република Сенегал има суверенитет или юрисдикция по отношение на риболова, наречени тук по-долу "риболовната зона на Сенегал".Член 2Правителството на Република Сенегал се задължава да даде право на кораби на Общността да ловят риба в риболовната зона на Сенегал в съответствие с условията на настоящото споразумение, по-специално с условията, съдържащи се в приложение I, и с Кодекса за морски риболов и с други закони и подзаконови актове, които са в сила в Сенегал.Член 31. Общността се задължава да предприеме всички необходими стъпки, за да


text: гарантира, че нейните кораби се придържат към разпоредбите на настоящото споразумение, и към правата и разпоредбите, регламентиращи риболовните дейности в риболовната зона на Сенегал.2. Органите на Сенегал нотифицират предварително Комисията на Европейските общности за всякакви промени в посочените правила и разпоредби.Член 41. Риболовните дейности на кораби на Общността в риболовната зона на Сенегал зависят от притежаването на разрешително, издадено от органите на Сенегал, по искане от Общността.2. Органите на Сенегал издават разрешения за риболов в границите, определени според категорията на кораба в протокола, предведин в член 9.3. Разрешителните са валидни в зоната, дефинирана в приложение I.Д., в зависимост от дейността и вида на въпросния кораб.4. Разрешителните са валидни от деня на издаването им до 31 декември на годината, през която са издадени.5. Разрешителното се издава за определен кораб и не е прехвърляемо.6. Ако кораб, притежаващ разрешително, не може да го използва по форсмажорни причини, това разрешително може по заявление на Общността да бъде заменено от друго, което е валидно за кораб от същата категория.Член 51. Разрешителните се издават от органите на Република Сенегал при плащане на такса от съответния корабопритежател.2. За онези кораби, които са задължени да разтоварят целия си улов на сенегалски пристанища, таксата е тази, определена в действащите правила и разпоредби на Сенегал. За онези кораби, които не са задължени да разтоварят целия си улов на сенегалски пристанища, таксата е двойна спрямо споменатата в предишното изречение.Определените за плащане суми се съдържат в приложение I.А.Разрешителните се плащат изцяло, когато бъдат издадени или обявени за валидни; таксите за разрешителни, оценени на база количеството уловена риба, се плащат при приключване на годината.3. Таксата за разрешително, издадено по член 4, параграф 6, е пропорционална на остатъка от годината.Член 6Страните се задължават да съгласуват действията си — независимо дали пряко, или в рамките на международни организации, за да гарантират управлението и съхранението на живите ресурси, по-специално в централния източен атлантически регион, и да улеснят съответните научни изследвания.Член 7Корабите, които имат право да ловят риба в сенегалски води съгласно настоящото споразумение, са задължени да изпратят на съответните сенегалски власти декларации за уловите съгласно договореностите, съдържащи се в приложение I.Б. към настоящото споразумение.Член 8Траулери и кораби за риба-тон, които имат разрешително съгласно настоящото споразумение да ловят риба в риболовната зона на Сенегал, са задължени да разтоварят целия си улов на пристанищата.Хладилните траулери и корабите за риба-тон са задължени да разтоварят част от своя улов на пристанищата съгласно договореностите, съдържащи се в приложение I.В. към настоящото споразумение.Член 9Като компенсация за предоставените възможности за риболов, договорени по настоящото споразумение, Общността плаща на Република Сенегал компенсация, така както е определена в протокола към настоящото споразумение.Тази компенсация, която се плаща без да накърнява финансирането, съгласувано с Република Сенегал по Конвенцията от Ломе, се формира съгласно специална процедура, описана в споменатия протокол.Компенсацията се използва за финансиране на проекти и услуги със селски характер, по-специално свързани с морския риболов.Член 10Страните се договарят да се консултират в случай на спор относно тълкуването или прилагането на настоящото споразумение, при необходимост, и съгласно процедурата, изложена в приложение II.Член 11Създава се Съвместен комитет, който да


text: гарантира, че настоящото споразумение се прилага правилно.Комитетът заседава веднъж годишно, последователно в Сенегал и в Общността и провежда специални заседания по искане на някоя от договарящите страни.Член 12Ако органите на Сенегал решат, в резултат на непредвидима промяна в състоянието на рибните запаси, да предприемат нови мерки за съхранение, които — по мнение на Общността, имат съществен ефект върху риболовните дейности на корабите на Общността, трябва да се проведат консултации между страните, за да се адаптират приложение I и протоколът, цитирани в член 9.Тези консултации се основават на принципа, че всяко намаление на риболовните възможности, предвидено в посочения протокол, се компенсира с други риболовни възможности с еквивалентна стойност, като се отчита вече платената компенсация от Общността.Член 13Нищо в настоящото споразумение не засяга или накърнява по някакъв начин мненията на всяка страна по отношение на всеки въпрос, свързан с морското законодателство.Член 14Настоящото споразумение се прилага от една страна, за териториите, в които се прилага Договорът за създаване на Европейската икономическа общност и при условията, определени в този договор и от друга страна, за територията на Република Сенегал.Член 15Страните се споразумяват да проучат настоящото споразумение при приключване на преговорите за многостранен договор, които се провеждат в рамките на Третата конференция на Обединените нации относно морското законодателство.Член 16Приложенията са неразделна част от настоящото споразумение и, освен ако не е посочено нещо друго, позоваването към настоящото споразумение съставлява позоваване на неговите приложения.Член 17Настоящото споразумение се сключва за първоначален период от две години, които текат от датата на влизането му в сила. В случай, че споразумението не бъде прекратено от някоя от страните с известие за прекратяване, дадено най-малко шест месеца преди изтичането на този двугодишен период, то остава в сила за допълнителни периоди от по една година — при условие че няма дадено предизвестие за прекратяване най-малко три месеца преди изтичането на всеки годишен срок.След това се провеждат преговори между страните, за да определят с взаимно съгласие измененията или допълненията, които да се направят към приложението или протокола, предвидени в член 9.Член 18Настоящото споразумение влиза в сила на датата, на която страните взаимно се нотифицират относно приключването необходимите за тази цел на процедури.--------------------------------------------------19800829ПРИЛОЖЕНИЕ IУСЛОВИЯ ЗА ИЗВЪРШВАНЕ НА РИБОЛОВНИ ДЕЙНОСТИ В РИБОЛОВНАТА ЗОНА НА СЕНЕГАЛ ОТ КОРАБИ, ПЛАВАЩИ ПОД ФЛАГОВЕТЕ НА ДЪРЖАВИТЕ-ЧЛЕНКИ НА ОБЩНОСТТАА. Заявление за разрешително и формалности по издаванетоПроцедурата по заявленията за и издаването на годишни разрешителни, позволяващи на кораби, плаващи под флаговете на държавите-членки на Общността да ловят риба в сенегалски води, е както следва:1. Съответните органи на Общността трябва да представят на съответните сенегалски органи (Министерство за развитие на селските региони) заявление за всеки кораб, желаещ да лови риба по настоящото споразумение.Заявленията се изготвят по формулярите, предвидени за тази цел от правителството на Сенегал. Приложен е образец на формуляра.Таксите се определят съгласно следната скала:а) траулери, разтоварващи целия си улов: CFA [1]7500 на бруто регистър тона годишно;б) траулери, които не разтоварват целия си улов: CFA 15000 на бруто регистър тона годишно;в) кораби за риба тон, разтоварващи целия си улов: CFA 1 на килограм хваната риба годишно;г) кораби за риба тон, които не разтоварват


text: целия си улов: CFA 2 на килограм хваната риба годишно;2. Таксата е за една година, независимо от периода, за който разрешителното е валидно, освен в случая, цитиран в член 4, параграф 6 от споразумението и в случая, цитиран в параграф 3 тук по-долу.3. За разрешителни, издадени между датата, на която споразумението влезе в сила и 1 януари след тази дата, таксата е пропорционална на периода, за който разрешителните са валидни.4. Съответните сенегалски власти проучват всяко заявление, за да се уверят, че то съответства на споразумението и на сенегалското законодателство и прилагат скалата за таксите, които трябва да се платят.Съответните власти в Сенегал информират властите в Общността за тези решения.5. Разрешителните, издадени при плащане на таксите, са валидни за даден кораб и не могат не са прехвърляеми.6. Ако има някакви трудности или е необходима допълнителна информация към момента, в който се проучват молбите и се издават разрешителните, между представителите на договарящите страни се провеждат консултации, по-специално чрез Дирекцията за океанография и за морски риболов, както и Делегацията на Комисията на Европейските общности в Дакар.Б. Декларация за уловаВсички кораби, които имат право да ловят риба в сенегалски води съгласно споразумението, са задължени да изпратят на Дирекцията за океанография и за морски риболов декларация за техния улов, попълнена съгласно приложения образец.Декларация за улова трябва да се представи след всеки рейс за корабите за улов на прясна риба или всеки месец за хладилните кораби и в този случай, преди края на следващия месец.Ако тези разпоредби не се спазват, правителството на Сенегал си запазва правото да суспендира разрешителното на извършилия нарушение кораб, до спазване на формалностите. Освен това на собственика на споменатия кораб се налага глобата, предвидена в член 49 от Кодекса на Сенегал за морски риболов.В. Разтоварване на уловаКорабите, които имат право да ловят риба в сенегалски води съгласно споразумението, са задължени да разтоварят част от или целия си улов, в зависимост от вида на практикувания улов.1. Траулери и кораби за риба тон разтоварват целия си улов в Сенегал. Ако уловът е осъществен в риболовни зони, които не са под суверенитета или юрисдикцията на Сенегал, страните се консултират в рамките на Съвместния комитет, за да определят процента на улова, който да се разтовари в Сенегал.2. През първата година на прилагане на споразумението, хладилните кораби за риба тон могат да бъдат задължени да разтоварят до 4000 тона риба тон на цена, условията за която ще се изработят между корабопритежателите и съответните потребители на основата на продажните цени, таксувани от същите тези корабопритежатели на техния пазар; условията за разтоварванията през следващите години се определят в рамките на Съвместния комитет с взаимно съгласие между съответните корабопритежатели на основата на уловите, направени през предшестващата година в риболовната зона на Сенегал.3. На всеки шест месеца, хладилните кораби разтоварват 100 кг риба и ракообразни на бруто регистър тон.Всяко неспазване на задължението да разтовари улова може да доведе до налагане на корабопритежателя на следните санкции от страна на сенегалските власти:1. глоба от 25000 африкански франка на неразтоварен тон риба;2. оттегляне на разрешителното, което не се подновява, докато не бъдат доставени дължимите


text: количества.Г. Помощи за обучениеДвете страни се споразумяват, че съществено условие за успеха на тяхното сътрудничество е, да се подобрят компетенцията и ноу-хау на лицата, заети с морски риболов. За тази цел Общността улеснява за граждани на Сенегал намирането на места в предприятия в своите държави-членки и предоставя за целта помощи за изучаване и обучение в различните научни, технически и икономически дисциплини, свързани с риболова.Д. Риболовни зониРиболовните зони, цитирани в член 4 от споразумението са, както следва:а) траулерите и хладилните кораби, занимаващи се с риболов в крайбрежни води, така както е дефинирано в член 5 на Кодекса на Сенегал за морски риболов, имат право да ловят риба извън границата на първите шест морски мили във водите под сенегалска юрисдикция;б) хладилните траулери, занимаващи се с риболов в открито море, имат право да ловят риба извън границата на първите 12 морски мили във водите под сенегалска юрисдикция;в) корабите за улов на прясна риба и хладилните кораби за риба тон имат право да ловят риба във всички води под сенегалска юрисдикция;Обхватът на водите под сенегалска юрисдикция се измерва от основните линии, дефинирани в Декрет No 72-756 от 5 юли 1972 г.+++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++[1] Министерство за развитие на селските региони.--------------------------------------------------19800829ПРИЛОЖЕНИЕ IIПРОЦЕДУРИ ЗА РЕШАВАНЕ НА СПОРОВЕДвете страни се задължават да представят всякакви спорове, които могат да възникнат между тях по тълкуването или прилагането на споразумението, освен онези, свързани с упражняване от Сенегал на неговите суверенни права върху водите извън неговите брегове, за разглеждане по следната арбитражна процедура, ако се окаже невъзможно те да бъдат уредени по член 10:1. В срок от два месеца от датата, на която някоя от страните помоли официално спорът да бъде предаден на арбитраж, в съответствие с настоящото приложение, като всяка договаряща страна назначава един член на арбитражния съд и тези двама членове, в срок от три месеца от същата дата, посочват по взаимно съгласие и от името на двете страни гражданин на трета страна като трети член на съда.2. Договарящата страна, поискала арбитраж, предоставя при разглеждането на дадена молба, декларация с нейните искания и основанията, на които се основава искът.3. Арбитражният съд взема решения с мнозинство, основавайки ги на Споразумението и на другите норми на международното право. Решенията са задължителни за двете страни. Разходите за арбитража се поемат обикновено от двете договарящи страни, в равен размер.--------------------------------------------------


text:
 31.10.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 289/13
 СПОРАЗУМЕНИЕ
 между Европейския съюз и Република Армения за обратно приемане на незаконно пребиваващи лица
 ДОГОВАРЯЩИТЕ СЕ СТРАНИ,
 ЕВРОПЕЙСКИЯТ СЪЮЗ, наричан по-нататък „Съюзът“,
 и
 РЕПУБЛИКА АРМЕНИЯ, наричана по-нататък „Армения“,
 РЕШЕНИ да укрепят сътрудничеството помежду си с цел да водят по-ефективна борба с незаконната имиграция,
 ВОДЕНИ ОТ ЖЕЛАНИЕТО да въведат, чрез настоящото споразумение и на реципрочна основа, бързи и ефективни процедури за установяване на самоличността и за безопасно и подчинено на определен ред връщане на лицата, които не отговарят или вече не отговарят на условията за влизане, престой или пребиваване на територията на Армения или на дадена държава — членка на Европейския съюз, както и с цел да улеснят транзитното преминаване на такива лица в дух на сътрудничество,
 КАТО ПОДЧЕРТАВАТ, че настоящото споразумение не засяга правата, задълженията и отговорностите на Съюза, на неговите държави членки и на Армения, произтичащи от международното право и по-специално от Конвенцията за статута на бежанците от 28 юли 1951 г., изменена с Протокола от 31 януари 1967 г., както и от Конвенцията за защита на правата на човека и основните свободи от 4 ноември 1950 г.,
 КАТО ИМАТ ПРЕДВИД, че в съответствие с Протокол (No 21) относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия по отношение на пространството на свобода, сигурност и правосъдие, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия и Ирландия няма да участват в настоящото споразумение, освен ако не нотифицират желанието си за това в съответствие с посочения протокол,
 КАТО ИМАТ ПРЕДВИД, че разпоредбите на настоящото споразумение, което попада в приложното поле на част трета, дял V от Договора за функционирането на Европейския съюз, не се прилагат по отношение на Кралство Дания в съответствие с Протокол (No 22) относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз,
 СЕ СПОРАЗУМЯХА ЗА СЛЕДНОТО:
 Член 1
 Определения
 За целите на настоящото споразумение:
 а)
 „договарящи се страни“ означава Армения и Съюзът;
 б)
 „гражданин на Армения“ означава всяко лице, което притежава гражданство на Армения съгласно законодателството на Република Армения;
 в)
 „гражданин на държава членка“ означава всяко лице, което притежава гражданство на държава членка съгласно определението за целите на Съюза;
 г)
 „държава членка“ означава всяка държава — членка на Европейския съюз, която е обвързана с настоящото споразумение;
 д)
 „гражданин на трета държава“ означава всяко лице, което притежава гражданство, различно от това на Армения или на някоя от държавите членки;
 е)
 „лице без гражданство“ означава всяко лице, което не притежава гражданство на дадена държава;
 ж)
 „разрешение за пребиваване“ означава всякакъв вид разрешение, издадено от Армения или от една от държавите членки, даващо право на лицето да пребивава на територията на тази държава. Това не включва временните разрешения за престой, издадени във връзка с разглеждането на молба за убежище или за получаване на разрешение за пребиваване;
 з)
 „виза“ означава издадено разрешение или решение от Армения или от една от държавите членки, необходимо с оглед влизането на нейна територия или транзитното преминаване през


text:
нея. Това не включва визите за летищен транзит;
 и)
 „молеща държава“ означава държавата (Армения или една от държавите членки), която подава молба за обратно приемане в съответствие с член 8 или молба за транзитно преминаване в съответствие с член 15 от настоящото споразумение;
 й)
 „замолена държава“ означава държавата (Армения или една от държавите членки), към която е отправена молба за обратно приемане в съответствие с член 8 или молба за транзитно преминаване в съответствие с член 15 от настоящото споразумение;
 к)
 „компетентен орган“ означава всеки национален орган на Армения или на една от държавите членки, който е оправомощен да прилага настоящото споразумение в съответствие с член 20, параграф 1, буква а) от него;
 л)
 „транзитно преминаване“ означава преминаване на гражданин на трета държава или лице без гражданство през територията на замолената държава на път от молещата държава към държавата — крайна цел на пътуването;
 м)
 „гранична зона“ означава зоната, простираща се до 15 километра от територията на морските пристанища, включително митническите зони, и от международните летища на държавите членки и Армения.
 Член 2
 Основни принципи
 Като укрепват сътрудничеството в предотвратяването на незаконната миграция и борбата с нея, когато прилагат настоящото споразумение по отношение на лицата, попадащи в приложното му поле, замолената и молещата държава гарантират зачитането на правата на човека и спазването на задълженията и отговорностите, произтичащи от съответните приложими към тях международни актове, и по-конкретно:
 —
 Всеобщата декларация за правата на човека от 10 декември 1948 г.,
 —
 Конвенцията за защита на правата на човека и основните свободи от 4 ноември 1950 г.,
 —
 Международния пакт за граждански и политически права от 16 декември 1966 г.,
 —
 Конвенцията на ООН против изтезанията и други форми на жестоко, нечовешко или унизително отнасяне или наказание от 10 декември 1984 г.,
 —
 Конвенцията за статута на бежанците от 28 юли 1951 г. и Протокола за статута на бежанците от 31 януари 1967 г.
 Замолената държава по-специално гарантира, в съответствие със своите задължения, произтичащи от гореизброените международни актове, защитата на правата на лицата, приети обратно на нейна територия.
 Молещата държава следва да избира доброволното връщане пред принудителното връщане, когато няма основания да се смята, че това ще попречи на връщането на лицето в замолената държава.
 РАЗДЕЛ I
 ЗАДЪЛЖЕНИЯ НА АРМЕНИЯ ЗА ОБРАТНО ПРИЕМАНЕ
 Член 3
 Обратно приемане на собствени граждани
 1. Армения приема обратно по молба на дадена държава членка и без други формалности, освен предвидените в настоящото споразумение, всяко лице, което не отговаря или вече не отговаря на действащите изисквания за влизане, престой или пребиваване на територията на молещата държава членка, при условие че е доказано или че може с основание да се приеме въз основа на представените prima facie доказателства, че лицето е гражданин на Армения.
 2. Освен това Армения приема обратно:
 —
 непълнолетните неженени (неомъжени) деца на лицата, посочени в параграф 1, независимо от тяхното място на раждане или гражданство, освен ако притежават самостоятелно право на пребиваване в молещата държава членка или валидно разрешение за пребиваване, издадено от друга държава членка,
 —
 съпруга(та), притежаващ(а) гражданство, различно от това на лицата,


text:
посочени в параграф 1, или без гражданство, при условие че има или получи право на влизане и престой на територията на Армения, освен ако притежава самостоятелно право на пребиваване в молещата държава членка или валидно разрешение за пребиваване, издадено от друга държава членка.
 3. Освен това Армения приема обратно лица, които са се отказали от арменско гражданство след влизането си на територията на дадена държава членка, освен ако на тези лица най-малкото е била обещана натурализация от страна на тази държава членка.
 4. След като Армения е отговорила положително на молбата за обратно приемане, компетентното арменско дипломатическо представителство или консулска служба, независимо от желанието на лицето, което подлежи на обратно приемане, издава незабавно, безплатно и не по-късно от три работни дни документ за пътуване, необходим за връщането на лицето, което подлежи на обратно приемане, със срок на валидност 120 дни. Ако в рамките на три работни дни Армения не е издала документа за пътуване, се счита, че приема използването на стандартния документ на ЕС за пътуване за целите на експулсирането (1).
 5. Ако по юридически или по практически причини съответното лице не може да бъде прехвърлено в рамките на срока на валидност на първоначално издадения му документ за пътуване, в срок от три работни дни и безплатно компетентното арменско дипломатическо представителство или консулска служба издава нов документ за пътуване със същия срок на валидност. Ако в рамките на три работни дни Армения не е издала новия документ за пътуване, се счита, че приема използването на стандартния документ на ЕС за пътуване за целите на експулсирането (2).
 Член 4
 Обратно приемане на граждани на трети държави и на лица без гражданство
 1. Армения приема обратно по молба на дадена държава членка и без други формалности, освен тези, предвидени в настоящото споразумение, всички гражданини на трета държава или лица без гражданство, които не отговарят или вече не отговарят на действащите изисквания за влизане, престой или пребиваване на територията на молещата държава членка, при условие че е доказано или че може с основание да се приеме въз основа на представените prima facie доказателства, че тези лица:
 а)
 към момента на подаване на молбата за обратно приемане притежават валидна виза или валидно разрешение за пребиваване, издадена(о) от Армения; или
 б)
 са влезли незаконно и директно на територията на държавите членки след престой на територията на Армения или транзитно преминаване през нея.
 2. Задължението за обратно приемане по параграф 1 не се прилага, ако гражданинът на трета държава или лицето без гражданство се е намирал(о) единствено в транзитна зона на международно летище в Армения.
 3. Без да се засяга член 7, параграф 2, след като Армения е отговорила положително на молбата за обратно приемане, молещата държава членка издава на лицето, чието обратно приемане е прието, стандартния документ на ЕС за пътуване за целите на експулсирането (3).
 РАЗДЕЛ II
 ЗАДЪЛЖЕНИЯ НА СЪЮЗА ЗА ОБРАТНО ПРИЕМАНЕ
 Член 5
 Обратно приемане на собствени граждани
 1. Всяка държава членка приема обратно по молба на Армения и без други формалности, освен предвидените в настоящото споразумение, всяко лице, което не отговаря


text:
или вече не отговаря на действащите изисквания за влизане, престой или пребиваване на територията на Армения, при условие че е доказано или че може с основание да се приеме въз основа на представените prima facie доказателства, че лицето е гражданин на тази държава членка.
 2. Освен това държавата членка приема обратно:
 —
 непълнолетните неженени (неомъжени) деца на лицата, посочени в параграф 1, независимо от тяхното място на раждане или гражданство, освен ако притежават самостоятелно право на пребиваване в Армения,
 —
 съпруга(та), притежаващ(а) гражданство, различно от това на лицата, посочени в параграф 1, или без гражданство, при условие че има или получи право на влизане и престой на територията на замолената държава членка, освен ако притежава самостоятелно право на пребиваване в Армения.
 3. Освен това всяка държава членка приема обратно лица, които са се отказали от гражданството на държавата членка след влизането си на територията на Армения, освен ако на тези лица най-малкото е била обещана натурализация от страна на Армения.
 4. След като замолената държава членка е отговорила положително на молбата за обратно приемане, компетентното дипломатическо представителство или консулска служба на тази държава членка, независимо от желанието на лицето, което подлежи на обратно приемане, издава незабавно, безплатно и не по-късно от три работни дни документ за пътуване, необходим за връщането на лицето, което подлежи на обратно приемане, със срок на валидност 120 дни.
 5. Ако по юридически или по практически причини съответното лице не може да бъде прехвърлено в рамките на срока на валидност на първоначално издадения му документ за пътуване, в срок от три работни дни и безплатно компетентното дипломатическо представителство или консулска служба на тази държава членка издава нов документ за пътуване със същия срок на валидност.
 Член 6
 Обратно приемане на граждани на трети държави и на лица без гражданство
 1. Всяка държава членка приема обратно по молба на Армения и без други формалности, освен предвидените в настоящото споразумение, всички гражданини на трета държава или лица без гражданство, които не отговарят или вече не отговарят на действащите изисквания за влизане, престой или пребиваване на територията на Армения, при условие че е доказано или че може с основание да се приеме въз основа на представените prima facie доказателства, че тези лица:
 а)
 към момента на подаване на молбата за обратно приемане притежават валидна виза или валидно разрешение за пребиваване, издадена(о) от замолената държава членка; или
 б)
 са влезли незаконно и директно на територията на Армения, след престой на територията на замолената държава членка или транзитно преминаване през нея.
 2. Задължението за обратно приемане по параграф 1 не се прилага, ако гражданинът на трета държава или лицето без гражданство се е намирал(о) единствено в транзитна зона на международно летище в замолената държава членка.
 3. Задължението за обратно приемане по параграф 1 се отнася за държавата членка, която е издала визата или разрешението за пребиваване. Ако две или повече държави членки са издали виза или разрешение за пребиваване, задължението за обратно приемане по параграф 1 се отнася за държавата членка, която е издала документа с по-дълъг срок на валидност или,


text:
ако валидността на един или няколко от тях вече е изтекла, документа, който все още е валиден. Ако всички документи са с изтекъл срок на валидност, задължението за обратно приемане по параграф 1 се поема от държавата членка, издала документа, чийто срок е изтекъл най-скоро. Ако подобен документ не може да бъде представен, задължението за обратно приемане по параграф 1 се поема от държавата членка, чиято територия лицето е напуснало последно.
 4. Без да се засяга член 7, параграф 2, след като държавата членка е отговорила положително на молбата за обратно приемане, Армения издава на лицето, чието обратно приемане е прието, документа за пътуване, който се изисква за връщането на лицето.
 РАЗДЕЛ III
 ПРОЦЕДУРА ПО ОБРАТНО ПРИЕМАНЕ
 Член 7
 Принципи
 1. При спазване на параграф 2 всяко прехвърляне на лице, подлежащо на обратно приемане, въз основа на едно от задълженията, посочени в членове 3—6, изисква подаване на молба за обратно приемане до компетентния орган на замолената държава.
 2. Ако лицето, което подлежи на обратно приемане, притежава валиден документ за пътуване или карта за самоличност, а в случай че е гражданин на трета държава или лице без гражданство — валидна виза или валидно разрешение за пребиваване от замолената държава, прехвърлянето на такова лице може да се извърши, без да е необходимо молещата държава да подава до компетентния орган на замолената държава молба за обратно приемане или писмено уведомление по член 12, параграф 1.
 3. Без да се засяга параграф 2, ако лицето е било задържано в граничната зона (включително на летище) на молещата държава след незаконно преминаване на границата директно от територията на замолената държава, молещата държава може да подаде молба за обратно приемане в срок от два работни дни след задържането на лицето (ускорена процедура).
 Член 8
 Молба за обратно приемане
 1. Доколкото е възможно, молбата за обратно приемане трябва да съдържа следната информация:
 а)
 данните на лицето, което подлежи на обратно приемане (например име, фамилия, дата на раждане и, ако е възможно, място на раждане и последен адрес на пребиваване) и, ако това е уместно, личните данни на непълнолетните неженени (неомъжени) деца и/или съпруга(та);
 б)
 в случай на собствени граждани — посочване на средствата, с които ще бъдат представени доказателства или prima facie доказателства за гражданството, както е посочено съответно в приложения 1 и 2;
 в)
 в случай на граждани на трети държави и лица без гражданство — посочване на средствата, с които ще бъдат представени доказателства или prima facie във връзка с условията за обратно приемане на граждани на трети държави и на лица без гражданство, както е предвидено съответно в приложения 3 и 4;
 г)
 снимка на лицето, което подлежи на обратно приемане.
 2. Молбата за обратно приемане също така съдържа, доколкото е възможно, следната информация:
 а)
 заявление, че лицето, което подлежи на прехвърляне, може да се нуждае от помощ или грижи, при положение че съответното лице изрично е дало съгласие за такова заявление;
 б)
 всякакви други предпазни мерки и мерки за сигурност или информация за здравословното състояние на лицето, които могат да са необходими в конкретния


text:
случай на прехвърляне.
 3. Единният формуляр, който трябва да се използва за молби за обратно приемане, е приложен в приложение 5 към настоящото споразумение.
 4. Молбата за обратно приемане може де бъде подадена с всякакви средства за връзка, включително и по електронен път.
 Член 9
 Средства за доказване на гражданството
 1. Доказателство за гражданство в съответствие с член 3, параграф 1 и член 5, параграф 1 може по-специално да бъде представено посредством документите, изброени в приложение 1 към настоящото споразумение, включително и документи, чийто срок на валидност е изтекъл преди по-малко от шест месеца. Ако бъдат представени такива документи, държавите членки и Армения признават взаимно гражданството, без да е необходимо по-нататъшна проверка. Доказателство за гражданство не може да бъде представено чрез фалшиви документи.
 2. Prima facie доказателства за гражданство в съответствие с член 3, параграф 1 и член 5, параграф 1 могат по-специално да бъдат представени посредством документите, изброени в приложение 2 към настоящото споразумение, дори ако техният срок на валидност е изтекъл. Ако бъдат представени такива документи, държавите членки и Армения приемат гражданството за установено, освен ако могат да докажат противното. Prima facie доказателства за гражданство не могат да бъдат представени чрез фалшиви документи.
 3. Ако не може да бъде представен нито един от документите, изброени в приложение 1 или приложение 2, компетентните дипломатически представителства или консулски служби на съответната замолена държава, по искане на молещата държава, отразено в молбата за обратно приемане, провеждат интервю с лицето, което подлежи на обратно приемане без неоправдано забавяне, най-късно в срок от пет работни дни от датата на получаване на молбата за обратно приемане, в съответствие с член 11, параграф 2, с цел да установят гражданството на лицето. Процедурите за подобни интервюта могат да бъдат установени в протоколите за изпълнение, предвидени в член 20 от настоящото споразумение.
 Член 10
 Средства за доказване по отношение на граждани на трети държави и лица без гражданство
 1. Доказателства във връзка с условията за обратно приемане на граждани на трети държави и на лица без гражданство, определени в член 4, параграф 1 и член 6, параграф 1, се представят по-специално чрез средствата за доказване, изброени в приложение 3 към настоящото споразумение; те не могат да бъдат представяни посредством фалшиви документи. Всички такива доказателства се признават взаимно от държавите членки и от Армения, без да е необходимо по-нататъшна проверка.
 2. Prima facie доказателства във връзка с условията за обратно приемане на граждани на трети държави и на лица без гражданство, определени в член 4, параграф 1 и член 6, параграф 1, се представят по-специално чрез средствата за доказване, изброени в приложение 4 към настоящото споразумение; те не могат да бъдат представяни посредством фалшиви документи. Когато са представени такива prima facie доказателства, държавите членки и Армения считат, че изпълнението на условията е установено, освен ако могат да докажат противното.
 3. Незаконният характер на влизането, престоя или пребиваването се установява посредством документите за пътуване на съответното лице, в които липсва необходимата виза или друго разрешение за пребиваване на територията на молещата държава. Декларация от страна на молещата държава, че


text:
съответното лице е без необходимите документи за пътуване, виза или разрешение за пребиваване, също представлява prima facie доказателство за незаконно влизане, престой или пребиваване.
 Член 11
 Срокове
 1. Молбата за обратно приемане трябва да се подаде до компетентния орган на замолената държава в срок от най-много девет месеца след датата, на която компетентният орган на молещата държава е научил, че гражданин на трета държава или лице без гражданство не отговаря или вече не отговаря на действащите изисквания за влизане, престой или пребиваване. При наличието на юридически или практически пречки за своевременно подаване на молбата, по искане на молещата държава срокът се удължава, но само до отпадането на тези пречки.
 2. На молбата за обратно приемане се дава писмен отговор:
 —
 в рамките на два работни дни, ако молбата е била подадена по ускорената процедура (член 7, параграф 3);
 —
 в рамките на дванадесет календарни дни във всички останали случаи.
 Срокът започва да тече от датата на получаване на молбата за обратно приемане. При липса на отговор в определения срок се счита, че прехвърлянето е одобрено.
 Отговорът на молбата за обратно приемане може де бъде подаден с всякакви средства за връзка, включително и по електронен път.
 3. Мотивите за отказ за обратно приемане се посочват в писмена форма.
 4. След получаване на съгласието или, в зависимост от случая, след изтичане на срока, посочен в параграф 2, прехвърлянето на съответното лице се извършва в рамките на три месеца. По искане на молещата държава този срок може да бъде удължен с времето, използвано за преодоляването на юридически или практически пречки.
 Член 12
 Ред и условия за прехвърляне и видове транспорт
 1. Без да се засяга член 7, параграф 2, компетентните органи на молещата държава уведомяват в писмена форма компетентните органи на замолената държава поне два работни дни, преди да върнат лицето, относно датата на прехвърляне, граничния пункт на влизане, евентуални придружаващи лица и друга информация, свързана с прехвърлянето.
 2. Може да се използва всякакъв вид транспорт, включително и по въздух. Връщането по въздух не се ограничава само до използване на националните превозвачи на Армения или на държавите членки и може да се извършва с редовни или с чартърни полети. В случай на връщане с придружаващи лица придружаващите служители могат да не бъдат само оправомощени служители на молещата държава, при условие че са оправомощени лица от Армения или от която и да е държава членка.
 3. Ако прехвърлянето се осъществява по въздух, евентуалните придружаващи лица са освободени от изискването за получаване на необходимите визи.
 Член 13
 Обратно приемане при грешка
 Молещата държава приема обратно всяко лице, което е прието обратно от замолената държава, ако в рамките на шест месеца след прехвърлянето на съответното лице бъде установено, че не са спазени изискванията, установени в членове 3—6 от настоящото споразумение.
 В такъв случай процедурните разпоредби на настоящото споразумение се прилагат mutatis mutandis и се предоставя цялата налична информация, която се отнася до действителната самоличност и гражданство на лицето, което се приема обратно.
 РАЗДЕЛ IV
 ОПЕРАЦИИ ПО ТРАНЗИТНО ПРЕМИНАВАНЕ
 Член 14
 Принципи
 1. Държавите членки и Армения


text:
следва да ограничават транзитното преминаване на граждани на трети държави или на лица без гражданство до случаите, когато тези лица не могат да бъдат върнати директно в държавата - крайна цел на пътуването.
 2. Армения разрешава транзитното преминаване на граждани на трети държави и на лица без гражданство, ако дадена държава членка поиска това, и всяка държава членка разрешава транзитното преминаване на граждани на трети държави и на лица без гражданство, ако Армения поиска това, при условие че е осигурено по-нататъшното пътуване през други възможни държави на транзитно преминаване и обратното приемане от страна на държавата - крайна цел на пътуването.
 3. Армения или дадена държава членка могат да откажат транзитно преминаване:
 а)
 ако за гражданина на трета държава или за лицето без гражданство съществува действителен риск да бъде подложен на изтезания или на нечовешко или унизително отношение или наказание, смъртна присъда или преследване поради неговата раса, религия, гражданство, принадлежност към определена социална група или политически убеждения в държавата - крайна цел на пътуването, или в друга държава на транзитно преминаване; или
 б)
 ако на гражданина на трета държава или лицето без гражданство ще бъдат наложени наказателноправни санкции в замолената държава или в друга държава на транзитно преминаване; или
 в)
 по съображения, свързани с общественото здраве, вътрешната сигурност, обществения ред или други национални интереси на замолената държава.
 4. Армения или дадена държава членка могат да отменят издаденото разрешение, ако обстоятелствата, посочени в параграф 3, възникнат или станат известни впоследствие, като по този начин препятстват операцията по транзитното преминаване, или ако по-нататъшното пътуване през възможни държави на транзитно преминаване или обратното приемане от страна на държавата - крайна цел на пътуването, повече не са гарантирани. В такъв случай молещата държава приема обратно гражданина на трета държава или лицето без гражданство, съобразно нуждите и без забавяне.
 Член 15
 Процедура по транзитно преминаване
 1. Молбите за операции по транзитно преминаване трябва да бъдат представени в писмена форма на компетентния орган на замолената държава и да съдържат следната информация:
 а)
 вид на транзитното преминаване (по въздух, море или суша), други възможни държави на транзитно преминаване и държавата, която е крайна цел на пътуването;
 б)
 лични данни на съответното лице (например име, фамилия, фамилно име преди брака, други имена, използвани от лицето/имена, под които лицето е известно или псевдоними, дата на раждане, пол и при възможност — място на раждане, гражданство, език, вид и номер на документа за пътуване);
 в)
 планиран граничен пункт за влизане, дата на прехвърлянето и евентуално придружаване;
 г)
 декларация, че от гледна точка на молещата държава условията, посочени в член 14, параграф 2, са изпълнени и че не са известни причини за отказ съгласно член 14, параграф 3.
 Единният формуляр за използване при молбите за транзитно преминаване е приложен в приложение 6 към настоящото споразумение.
 Молбата за транзитно преминаване може де бъде подадена с всякакви средства за комуникация, включително и по електронен път.
 2. В рамките на три работни дни след получаването на молбата и в писмена форма замолената държава уведомява молещата държава за приемането, като потвърждава входния граничен пункт и


text:
предполагаемия час на приемането, или я уведомява за отказа за приемане и за причините за този отказ. При липса на отговор в срок от три работни дни се счита, че транзитното преминаване е одобрено.
 Отговорът на молбата за транзитно преминаване може де бъде подаден с всякакви средства за комуникация, включително и по електронен път.
 3. Ако транзитното преминаване се осъществява по въздух, лицето, което подлежи на обратно приемане, и евентуалните придружители са освободени от изискването за притежаване на виза за летищен транзит.
 4. Компетентните органи на замолената държава, след взаимни консултации, съдействат за осъществяване на операциите по транзитно преминаване, и по-специално чрез наблюдение на въпросните лица и осигуряване на подходящи условия за целта.
 5. Транзитното преминаване на лицата се извършва в рамките на 30 дни от получаването на положителен отговор по искането.
 РАЗДЕЛ V
 РАЗХОДИ
 Член 16
 Разходи за транспорт и транзитно преминаване
 Без да се засяга правото на компетентните органи да възстановят разходите по обратното приемане от лицето, което подлежи на обратно приемане, или от трети лица, всички транспортни разходи, направени във връзка с обратното приемане, както и разходите за транзитното преминаване по настоящото споразумение до границата на държавата - крайна цел на пътуването, се поемат от молещата държава.
 РАЗДЕЛ VI
 ЗАЩИТА НА ДАННИТЕ И ВРЪЗКА С ДРУГИ МЕЖДУНАРОДНИ ЗАДЪЛЖЕНИЯ
 Член 17
 Защита на данните
 Личните данни могат да се съобщават само ако това е необходимо за прилагането на настоящото споразумение от компетентните органи на Армения или на дадена държава членка, в зависимост от случая. Обработването и третирането на лични данни във всеки конкретен случай се урежда от вътрешното законодателство на Армения, а в случаите, когато контрольорът е компетентен орган на държава членка — на разпоредбите на Директива 95/46/ЕО и на националното законодателство на тази държава членка, прието в съответствие с тази директива. В допълнение се прилагат следните принципи:
 а)
 обработването на личните данни трябва да е безпристрастно и правомерно;
 б)
 личните данни трябва да бъдат събирани за конкретната, ясно формулирана и законна цел по прилагане на настоящото споразумение и да не бъдат допълнително обработвани от органа, който ги съобщава, или от този, който ги получава, по начин, който е несъвместим с тази цел;
 в)
 личните данни трябва да бъдат подходящи, относими да не бъдат прекомерни по отношение на целта, с която се събират и/или се обработват допълнително; по-специално, съобщените лични данни могат да се отнасят само до следното:
 —
 личните данни на лицето, което подлежи на прехвърляне (например име, фамилия, предишни имена, други имена, използвани от лицето/имена, под които лицето е известно или псевдоними, пол, семейно състояние, дата и място на раждане, сегашно и евентуално предишно гражданство),
 —
 паспорт, карта за самоличност или свидетелство за управление на моторно превозно средство (номер, срок на валидност, дата на издаване, издаващ орган и място на издаване),
 —
 места на междинно спиране и маршрут,
 —
 друга необходима информация за установяване самоличността на лицето, което подлежи на прехвърляне, или за проверка на условията за обратно приемане по настоящото споразумение;
 г)
 личните данни трябва да бъдат точни и при необходимост да се актуализират;
 д)