text:
че е станало известно на доставчика.
 5. Всяка страна създава или определя най-малко един безпристрастен административен или съдебен орган, който да е независим от нейните възложители и който да приема и разглежда жалби, подадени от доставчици във връзка с попадащи в обхвата поръчки.
 6. Когато първоначално жалбата се разглежда от орган, различно от органа по параграф 5, страната гарантира, че доставчикът може да обжалва първоначалното решение пред безпристрастен административен или съдебен орган, който е независим от възложителя, провел процедурата за възлагане на поръчката, предмет на жалбата.
 7. Всяка страна гарантира, че решенията на органа, компетентен да разгледа жалбата, който не е съдебен орган, да подлежат на съдебен контрол или че този орган е въвел процедури, в съответствие с които:
 а)
 възложителят отговаря писмено на жалбата и разкрива всички съответни документи пред компетентния орган;
 б)
 участниците в производството (наричани по-нататък „участниците“) разполагат с правото да бъдат изслушани, преди компетентния орган да вземе решение по жалбата;
 в)
 участниците разполагат с правото да бъдат представлявани и придружавани;
 г)
 участниците имат достъп до цялото производство;
 д)
 участниците разполагат с правото да изискат производството да бъде публично и с възможност за участие на свидетели; и
 е)
 компетентният орган предоставя своевременно в писмена форма решения или препоръки, като включва обяснение на основанието за всяко решение или препоръка.
 8. Всяка страна приема или поддържа процедури, които предвиждат:
 а)
 бързи временни мерки за запазване на възможността на доставчика да участва в процедурата за възлагане на поръчката; и
 б)
 когато компетентният орган е установил, че е имало нарушение или неспазване по параграф 1 — коригиращо действие или обезщетение за претърпените щети или вреди, което може да бъде ограничено до възстановяване на разходите за изготвяне на офертата или до разходите, свързани с обжалването, или и до двата типа разходи.
 9. Бързите временни мерки, посочени в параграф 8, буква а), могат да доведат до спиране на процедурата за възлагане на поръчка. Процедурите по параграф 8 могат да предвиждат, че съображения, свързани с неблагоприятни последици за засегнатите интереси, включително обществения интерес, могат да бъдат взети под внимание при вземането на решение дали да се приложат такива мерки. Мотивите да не се предприемат действия се предоставят в писмена форма.
 Член 136
 Изменения и поправки в обхвата
 1. Дадена страна може да предложи изменение или поправка на елементите в приложение III, които се отнасят до тази страна.
 2. Когато една от страните предлага изменение, тя се задължава:
 а)
 да уведоми другата страна писмено; и
 б)
 да включи в уведомлението предложение за подходящи компенсаторни корекции до другата страна с цел запазване на обхвата на сходно със съществуващото преди изменението равнище.
 3. Независимо от буква б) на параграф 2 страната не е длъжна да предостави компенсаторни корекции, ако:
 а)
 последиците на въпросното изменение са незначителни; или
 б)
 изменението се отнася за субект, върху който страната действително е прекратила своя контрол или влияние.
 4. Счита се, че другата страна е приела изменението, включително за целите на глава 14 (Уреждане на спорове) от настоящия дял, освен ако в срок от 45 дни от получаване на уведомлението по параграф


text:
2, буква а) не възрази в писмена форма срещу това, че:
 а)
 корекцията, предложена съгласно параграф 2, буква б), е достатъчна за запазване на сходно равнище на взаимно договорен обхват;
 б)
 изменението е с незначителни последици съгласно параграф 3, буква а); или
 в)
 предложеното изменение се отнася за субект, върху който страната действително е прекратила своя контрол или влияние съгласно параграф 3, буква б).
 5. Следните промени в части 1—3 от приложение III се приемат за поправки, при условие че те не влияят върху взаимно договорения обхват, предвиден в настоящата глава:
 а)
 промяна в наименованието на субект;
 б)
 сливане на два или повече субекти, изброени в една и съща част на приложение III; и
 в)
 разделяне на субект на два или повече нови субекти, при условие че всички нови субекти се добавят към същата част от приложение III, в която е посочен първоначалният субект.
 6. Страната, предлагаща поправката, уведомява другата страна на всеки две години след началната дата на прилагане на настоящия дял (23).
 7. Всяка от страните може да уведоми другата страна за възражение относно предложена поправка в рамките на 45 дни от получаването на уведомлението, посочено в параграф 6. Когато дадена страна представи възражение, тя излага основанията относно това защо смята, че предложената поправка не е промяна съгласно в параграф 5, и описва последиците от предложената поправка върху взаимно договорения обхват, предвиден в настоящото споразумение. Ако такова възражение не се подаде в писмена форма в срок от 45 дни след получаване на уведомлението, се счита, че въпросната страна е съгласна с предложената поправка.
 8. Ако не е подадено възражение срещу предложено изменение или поправка в рамките на срока, предвиден в параграфи 4 и 7, Комитетът за сътрудничество изменя приложение III, за да отрази изменението или поправката. Изменението или поправката влизат в сила в деня след деня на изтичане на срока, посочен в параграфи 4 и 7.
 9. Ако е подадено възражение срещу предложено изменение или поправка, Комитетът за сътрудничество обсъжда въпроса. Комитетът за сътрудничество може да реши да одобри изменение или поправка и да измени съответно приложение III.
 Член 137
 Преходен период
 Настоящата глава започва да се прилага пет години след началната дата на прилагане на настоящия дял. За стоките, изброени в част 4 от приложение III, и за услугите, попадащи в обхвата на част 6 от приложение III, настоящата глава започва да се прилага осем години след началната дата на прилагане на настоящия дял.
 ГЛАВА 9
 Суровини и енергия
 Член 138
 Определения
 За целите на настоящата глава:
 а)
 „суровини“ означава първични материали, използвани в производството на промишлени стоки, с изключение на енергийни стоки, преработени рибни продукти или селскостопански продукти, но включващи естествения каучук, сурови кожи, дървесина и дървесна маса, копринени, вълнени, памучни и други растителни текстилни суровини;
 б)
 „енергийни стоки“ означава, въз основа на Хармонизираната система за описание и кодиране на стоките на Световната митническа организация (ХС) и на Комбинираната номенклатура на Европейския съюз, природен газ, втечнен природен газ, втечнен нефтен газ (ВНГ) (ХС 27.11), електрическа енергия (ХС 27.16), суров нефт и нефтопродукти (ХС 27.09-27.10 и 27.13-27.15),

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
и въглища и други твърди горива (ХС 27.01-27.04);
 в)
 „съдружие“ означава правен субект, който е търговска организация под юрисдикцията или контрола на една от страните, като например, но не само дружество, доверителна собственост, съдружие, съвместно предприятие или сдружение;
 г)
 „доставчик на услуги“ означава доставчик на услуги съгласно определението в член 40, буква р).
 д)
 „мярка“ означава мярка съгласно определението в член 40, буква а).
 е)
 „транспортиране“ означава преносът и разпределението на енергийни стоки чрез тръбопроводи за пренос на нефт и нефтопродукти и природен газ под високо налягане, високоволтови електропреносни мрежи и далекопроводи, железопътни линии, пътища и други съоръжения за транспортиране на енергийни стоки;
 ж)
 „неправомерно вземане“ означава всяка дейност, състояща се в незаконното вземане на енергийни стоки от тръбопроводи за пренос на нефт и нефтопродукти и природен газ под високо налягане, високоволтови електропреносни мрежи и далекопроводи, железопътни линии, пътища и други съоръжения за транспортиране на енергийни стоки;
 з)
 „извънредна ситуация“ означава ситуация, която води до значително нарушаване или до физическо прекъсване на доставката на природен газ, нефт или електроенергия между Европейския съюз и Република Казахстан, включително на доставките, които преминават транзитно през трети държави, или ситуация на изключително голямо търсене на енергийни стоки в рамките на Европейския съюз или Република Казахстан, при която пазарните мерки не са достатъчни и трябва да бъдат допълнително въведени непазарни мерки;
 и)
 „изискване за местно съдържание“ означава:
 i)
 по отношение на стоките — изискване към предприятие за покупката или използването на стоки с местен произход или от местен източник, описани по отделни продукти, обеми или стойност на продуктите, или като дял от обема или стойността на местното производство на това предприятие;
 ii)
 по отношение на услугите — изискване, което ограничава избора на доставчик на услуги или на доставяна услуга във вреда на услуги или доставчици на услуги от другата страна;
 й)
 „държавно предприятие“ означава участващо в търговска дейност предприятие, в което една от страните на централно или регионално и местно равнище, пряко или косвено, притежава повече от 50 % от записания капитал или контролира по-голямата част от гласовете, свързани с емитирания от това предприятие акционерен капитал;;
 к)
 „юридическо лице“ означава юридическо лице съгласно определението в член 40, буква г);
 л)
 „юридическо лице от страна“ означава юридическо лице от страна съгласно определението в член 40, буква д);
 Член 139
 Регулиране на цените
 1. Ако цената за доставките на суровини или енергийни стоки за промишлени потребители се регулира от правителството на някоя от страните, страните се стремят тази цена да покрива направените разходи и да осигурява разумна печалба.
 2. Ако цената на суровините или енергийните стоки, продавани на вътрешния пазар, се различава от експортната цена за същия продукт, страната износител представя, при поискване от другата страна, информация за тази разлика, като изключва транспортните разходи и таксите при износ.
 Член 140
 Търговски монополи и монополи върху износа
 Страните не поддържат или не създават търговски монопол или монопол върху износа за суровини или енергийни стоки, освен когато една от страните не упражнява своето приоритетно (преимуществено) право на изкупуване на суров и сух газ и злато.
 Член 141
 Достъп до


text:
и право на търсене, проучване и добив на въглеводороди (суров нефт и природен газ)
 1. Нищо в настоящото споразумение не засяга пълния суверенитет на страните в съответствие с международното право върху въглеводородните ресурси, намиращи се на тяхна територия, както и в техните вътрешни, архипелажни и териториални води, както и суверенните им права за проучване и експлоатация на въглеводородните ресурси, намиращи се в техните изключителни икономически зони и континентален шелф.
 2. Страните си запазват правото да определят областите в рамките на своята територия, както и в рамките на своите вътрешни, архипелажни и териториални води, изключителни икономически зони и континентален шелф, които да се предоставят за извършването на дейности по търсене, проучване и добив на въглеводороди.
 3. Когато бъде взето суверенно решение на някоя от страните съгласно параграф 2, всяка от страните гарантира, че предприятията от другата страна не са дискриминирани по отношение на достъпа и упражняването на права за търсене, проучване и добив на въглеводороди, при условие че въпросното предприятие е установено като юридическо лице на територията на приемащата страна, предоставяща достъпа.
 4. Всяка страна може да изисква от предприятието, на което е предоставено разрешение да извършва дейностите по търсене, проучване и добив на въглеводороди, заплащане под формата на финансови средства или предоставяне на въглеводороди.
 5. Страните вземат необходимите мерки, за да гарантират, че лицензите или другите разрешения, чрез които се дава право на дадено предприятие да упражнява правото да търси, проучва и добива въглеводороди, се издават след публично обявена процедура или покана до потенциалните заинтересовани кандидати от страните за подаване на заявления посредством обявление. В обявлението се посочват вида на лиценза или друга форма на разрешение, съответната географска област, както и предложената дата или краен срок за издаване на лиценза или другата форма на разрешение.
 6. Параграфи 3—5 не засягат правото на държавно предприятие да получи достъп и права за търсене, проучване и добив на въглеводороди посредством преки преговори със своята страна. Когато такова държавно предприятие реши да прехвърли изцяло или частично правата си на търсене, проучване и добив на въглеводороди, се прилагат задълженията, предвидени в параграфи 3 и 5.
 7. Член 53 се прилага по отношение на условията за лицензиране и процедурата по лицензиране.
 Член 142
 Условия за инвестиране в суровини и енергийни стоки
 С цел да се насърчат инвестициите в дейности по търсене, проучване, добив и извличане на суровини и енергийни стоки, никоя от страните:
 а)
 не поддържа или приема мерки, предвиждащи изисквания за местно съдържание, засягащи стоките, доставчиците на услуги, инвеститорите или инвестициите на другата страна, освен ако не е предвидено друго в Протокола за присъединяване на Република Казахстан към СТО и списъците по ГАТС със специфични задължения на Европейския съюз и неговите държави членки;
 б)
 не поддържа или приема мерки, съгласно които предприятие на другата страна е длъжно да прехвърли или да подели правата на интелектуална собственост, за да може да продава стоки или услуги или за да инвестира на територията на тази страна. Страните не са възпрепятствани да сключват договори с инвеститори, искащи да получат права за търсене, проучване, добив и извличане на суровини и


text:
енергийни стоки, предвиждащи такова прехвърляне на интелектуална собственост на доброволна основа, при условие че те са сключени при пазарни условия и на пазарни цени.
 Член 143
 Транзит
 1. Страните вземат всички необходими мерки за улесняване на транзита на енергийните стоки съобразно принципа на свобода на транзита и в съответствие с членове 7.1 и 7.3 от Договора за Енергийната харта.
 2. Всяка страна забранява неправомерното вземане на суровини и енергийни стоки, които минават транзитно или се транспортират през нейната територия, от всеки субект под неин контрол или юрисдикция и предприема всички подходящи мерки за справяне с такова неправомерно вземане.
 Член 144
 Прекъсване
 1. Всяка страна взема всички възможни мерки, за да гарантира, че операторите на основните тръбопроводи и електропреносни мрежи за енергиен транзит или транспортиране:
 а)
 свеждат до минимум риска от внезапно прекъсване, намаляване или спиране на транзита и/или транспортирането;
 б)
 бързо възстановяват нормалното извършване на транзита или транспортирането, което е било внезапно прекъснато, намаляло или спряло.
 2. В случай на спор по какъвто и да било въпрос, засягащ страните или един или повече субекти под техния контрол или юрисдикция, никоя страна, през чиято територия преминават транзитно или се транспортират, или на чиято територия пристигат и се съхраняват енергийни стоки като част транзита/транспортирането им, не прекъсва или намалява съществуващото транспортиране, транзит, пристигане и съхранение на енергийни стоки като част транзита/транспортирането им, нито позволява на субект под нейния контрол или юрисдикция да направи това, освен когато това е изрично предвидено в договор или в друго споразумение, с което се урежда такова транспортиране, транзит, пристигане и съхранение на енергийни стоки като част транзита/транспортирането им, преди да приключи процедурата за уреждане на спора съгласно съответния договор или съгласно процедурата за уреждане на спорове, предвидена в глава 14 (Уреждане на спорове) от настоящия дял, засягаща извънредните ситуации, определени в член 138, буква з).
 3. Страните не носят отговорност за прекъсване или намаляване по настоящия член, когато страната изправена пред непреодолима сила или когато за страната е невъзможно да доставя енергийни стоки или да осъществява транзита им в резултат на действия, дължими на трета държава или на субект под контрола или юрисдикцията на трета държава.
 Член 145
 Достъп до високоволтови електропреносни мрежи и далекопроводи
 1. Всяка страна предоставя на предприятията от другата страна, установени като юридически лица на територията на страната, предоставяща достъпа, недискриминационен достъп до високоволтовите електропреносни мрежи и далекопроводи, които са частично или изцяло притежавани и регулирани от страната, предоставяща достъпа, в рамките на наличния капацитет на тези мрежи и далекопроводи. Достъпът следва да се разпределя по честен и справедлив начин.
 2. Когато се прилагат мерки, отнасящи се до такива електропреносни мрежи и далекопроводи, страната гарантира, че се спазват следните принципи:
 а)
 всички правни и регулаторни мерки за достъп и тарифите за транспортиране са напълно прозрачни;
 б)
 мерките не водят до дискриминация по отношение на произхода на електроенергията в рамките на нейната територия и по отношение на местоназначението на електроенергията; и
 в)
 прилагат се недискриминационни тарифи за транспортиране по отношение на предприятия от Европейския съюз и Република Казахстан.
 Член 146
 Регулаторни органи за електроенергията


text:
и газа
 1. Всяка страна определя и оправомощава регулаторни органи да регулират пазарите за електроенергия и газ на нейната съответна територия. Тези регулаторни органи са юридически самостоятелни и функционално независими от всички други публични органи или участници на пазара.
 2. Решенията на регулаторен орган и използваните от него процедури са безпристрастни по отношение на всички участници на пазара.
 3. Засегнатият от решение на регулаторен орган участник на пазара има правото да обжалва това решение пред апелативен орган. Когато апелативният орган не е независим от засегнатите страни или не е съдебен орган по своя характер, неговите решения подлежат на контрол от безпристрастен и независим съдебен орган. Решенията на апелативния орган и съдебния орган са мотивирани и са в писмена форма. Страните гарантират, че окончателното решение на апелативния или съдебния орган, в зависимост от това кой е последната инстанция по спора, се изпълнява ефективно.
 Член 147
 Сектор на енергията от възобновяеми източници
 1. Настоящият член се прилага по отношение на мерки, които могат да засегнат търговията и инвестициите между страните, свързани с производството на енергия от възобновяеми и неизкопаеми източници, между които вятърна, слънчева и водноелектрическа енергия, но не и по отношение на продуктите, от които се произвежда такава енергия.
 2. Всяка страна:
 а)
 се въздържа от поддържането или приемането мерки, които изискват създаването на съдружия с местни дружества, освен ако тези съдружия се считат за необходими по технически причини и страната, поддържаща или приемаща такива мерки, може да докаже тези технически причини при поискване от другата страна;
 б)
 гарантира, че всички правила относно процедурите за издаване на разрешение, сертификация и лицензиране, които се прилагат в частност за оборудване, съоръжения и свързани с тях мрежови преносни инфраструктури, са обективни, прозрачни, не са произволни и не са дискриминационни по отношение на заявители от другата страна;
 в)
 гарантира, че административните такси в сектора на енергията от възобновяеми източници, като тези, плащани от потребителите, проектантите, архитектите, строителите, монтажниците и доставчиците на оборудване, са прозрачни и ограничени по размер до приблизителните разходи за предоставените услуги;
 г)
 гарантира, че вносът и използването на стоки с произход от другата страна, или доставянето на стоки от доставчиците от другата страна, се урежда от разпоредбите на глава 1 (Търговия със стоки) от настоящия дял;
 д)
 гарантира, че предоставянето на услуги от доставчиците от другата страна се урежда от член 53;
 е)
 гарантира, че редът, условията и процедурите за свързване и достъп до мрежи за пренос на електроенергия са прозрачни и не дискриминират доставчиците от другата страна или електроенергията от възобновяеми източници. Страните гарантират, че се предприемат подходящи мерки по отношение на мрежите и пазара с цел да се намалят до минимум ограниченията, свързани с електроенергията, произведена от възобновяеми източници;
 ж)
 се въздържа от налагане или поддържане на изискване:
 i)
 към предприятие от другата страна за покупката или използването на продукти с местен произход или от местен източник на страната, налагаща изискването, определени като отделни продукти, обеми или стойност на продуктите, или като дял от обема или стойността на местното производство на това предприятие; или
 ii)
 покупките или използването на вносни


text:
продукти от определено предприятие да се ограничават до количество, обвързано с обема или стойността на местните продукти, които това предприятие изнася.
 3. Когато по отношение на съоръжения или системи за производството на енергия от възобновяеми и неизкопаеми източници съществуват международни или регионални стандарти, страните използват тези стандарти или съответните им части като основа за своите технически правила, освен когато такива международни стандарти или съответни части от тях биха били неефективни или неподходящи средства за постигане на поставените законни цели. За целите на прилагане на настоящия параграф Международната организация по стандартизация (ISO) и Международната електротехническа комисия (IEC) се считат за компетентни международни органи по стандартизация.
 4. Когато е целесъобразно, страните определят техническите правила, като се основават на изискванията за продукта по отношение на неговата функционалност, включително екологичните му характеристики, а не по отношение на проектните или описателните му характеристики.
 5. Нищо в настоящия член не се тълкува по начин, който възпрепятства приемането или прилагането от страните на мерки, необходими за осигуряване на безопасна експлоатация на съответните енергийни мрежи или сигурността на енергийните доставки, при спазване на изискването, че такива мерки не се прилагат по начин, който би представлявал средство за произволна или необоснована дискриминация между стоките, доставчиците на услуги или инвеститорите от страните, когато преобладават същите условия, или прикрито ограничаване на търговията и инвестициите между страните.
 Член 148
 Сътрудничество в областта на суровините и енергийните стоки
 1. Без да се засягат членове 204—208, страните се споразумяват да укрепват своето сътрудничество и насърчаването на взаимното разбиране между тях в областта на търговията със суровини и енергийни стоки.
 2. Страните признават, че зачитането на принципите на прозрачност и недискриминация и осигуряването на гаранции за това правилата да не водят до нарушаване на търговията са най-добрият начин за създаването на среда, която благоприятства преките чуждестранни инвестиции в производството на суровини и енергийни стоки и търговията с тях. В по-общ план, такава среда насърчава ефикасното разпределение и ефикасното използване на суровините и енергийните стоки.
 3. Сътрудничеството и насърчаването на взаимно разбиране обхващат въпроси, свързани с двустранната търговия, както и въпроси от общ интерес, свързани с международната търговия. Сред тези въпроси са нарушаването на търговията, оказващо въздействие върху световните пазари, проблемите в сферата на околната среда и развитието, които са конкретно свързани с търговията със суровини и енергийни стоки, и корпоративната социална отговорност съгласно международно признатите стандарти като Насоките за многонационалните предприятия и Насоките на ОИСР по надлежната проверка за отговорни вериги за доставки на полезни изкопаеми от засегнати от конфликти и високорискови зони (Due Diligence Guidance for Responsible Supply Chains of Minerals from Conflict-Affected and High-Risk Areas). Сътрудничеството и насърчаването на взаимно разбиране предполагат обмен на данни и информация за нормативната уредба на сектора на суровините и енергийния сектор. Това не може да се тълкува като изискване към страните да предоставят информация, чието разгласяване според тях е в противоречие със съответните им интереси в областта на сигурността.
 4. Всяка от страните може да поиска организирането на среща ad hoc, посветена на суровините и енергийните стоки, или заседание ad hoc относно суровините и енергийните стоки по


text:
време на заседанията на Комитета за сътрудничество. Ако е целесъобразно, двустранното сътрудничество може да бъде разширено и спрямо съответните плурилатерални и многостранни форуми, в които участват и двете страни.
 Член 149
 Механизъм за ранно предупреждение
 1. Страните установяват механизъм за ранно предупреждение с цел приемане на практически мерки, насочени към предотвратяването на извънредни ситуации или на заплахи от извънредна ситуация и към предприемането на бърза ответна реакция при такава ситуация.
 2. Страните предприемат съвместно действия за:
 а)
 извършването на ранна оценка на потенциалните рискове и проблеми, свързани с предлагането и търсенето на природен газ, нефт или електроенергия, и
 б)
 предотвратяването на извънредни ситуации или на заплахи от извънредна ситуация или за предприемането на бърза ответна реакция при такава ситуация.
 3. Когато една от страните установи наличие на извънредна ситуация или на ситуация, която според нея може да доведе до възникване на извънредна ситуация, тя уведомява другата страна във възможно най-кратък срок.
 4. За целите на настоящия член страните се договарят, че отговорните органи са членът на Европейската комисия, отговарящ за енергетиката, и министърът на Република Казахстан, отговарящ за съответните въпроси от областта на енергетиката.
 5. При уведомяване страните си предоставят взаимно оценка на ситуацията.
 6. Всяка от страните може да поиска провеждането на консултации в срок от три календарни дни от уведомяването с цел:
 а)
 изготвяне на обща оценка на ситуацията;
 б)
 изготвяне на препоръки за отстраняване на извънредната ситуация и за свеждане на нейното въздействие до минимум;
 в)
 създаване на Специална група за мониторинг, която inter alia да осъществява мониторинг на енергийните потоци на съответните места от засегнатата инфраструктура.
 7. Ако е целесъобразно, страните си сътрудничат с трети държави за отстраняването на заплахата от извънредна ситуация или за справянето с такава ситуация.
 8. Ако извънредната ситуация продължава, всяка от страните може да започне извънредна процедура за уреждане на спорове в съответствие със специалния механизъм, предвиден в глава 14 (Уреждане на спорове) от настоящия дял.
 9. От момента на уведомяването страните се въздържат от всякакви действия, които могат да задълбочат или да засилят извънредната ситуация, като предприемат подходящи действия съобразно случая.
 10. В процедури по уреждане на спорове съгласно настоящото споразумение никоя от страните не може да се позовава на или да представя като доказателство следното:
 а)
 позициите, възприети от другата страна, или предложенията, направени от нея, по време на процедура съгласно настоящия член; или
 б)
 факта, че другата страна е изразила желание да приеме решение на извънредната ситуация, посочена в настоящия член.
 11. Комитетът за сътрудничество може да изготви, при необходимост, подробни разпоредби за прилагането на настоящия член.
 Член 150
 Изключения
 1. Настоящата глава не засяга изключенията, резервите или ограниченията, предвидени в настоящото споразумение.
 2. Настоящата глава не се прилага по отношение на изследователски и развойни проекти, нито по отношение на демонстрационни проекти, осъществявани в нетърговски мащаби.
 3. Разпоредбите на настоящата глава не могат да се тълкуват по начин, който би възпрепятствал приемането или изпълнението от някоя от страните на мерки, необходими за безопасната експлоатация на енергийната инфраструктура, включително на съответните съоръжения за транспортиране и производство на енергия в


text:
интерес на националната сигурност или обществената безопасност, включително предотвратяването на извънредни ситуации и ответна реакция на такива ситуации, при условие че такива мерки не се прилагат по начин, който може да представлява средство за произволна или необоснована дискриминация между продуктите, доставчиците на услуги или инвеститорите на страните при наличието на едни и същи условия, или за прикрито ограничаване на търговията и инвестициите между страните.
 ГЛАВА 10
 Търговия и устойчиво развитие
 Член 151
 Контекст и цели
 1. Страните припомнят Дневен ред 21 на Конференцията на ООН по околна среда и развитие от 1992 г., Декларацията на Международната организация на труда (МОТ) от 1998 г. за основните принципи и права в областта на труда, Плана за изпълнение от Йоханесбург за устойчиво развитие, приет през 2002 г., Декларацията на министрите от Икономическия и социален съвет на ООН от 2006 г. относно постигането на пълна и продуктивна трудова заетост и достойни условия на труд за всички, Декларацията на МОТ от 2008 г. относно социалната справедливост за справедлива глобализация и Заключителния документ със заглавие „Бъдещето, което искаме“ от състоялата се през 2012 г. конференция на ООН относно устойчивото развитие, включен в Резолюция 66/288, която беше приета от Общото събрание на ООН на 27 юли 2012 г.
 2. Страните потвърждават отново своя ангажимент да насърчават развитието на международната търговия по начин, който допринася за постигането на целта за устойчиво развитие, с оглед на благосъстоянието на настоящите и бъдещите поколения. Страните ще се стремят да гарантират, че тази цел е интегрирана и отразена на всяко равнище на техните търговски отношения.
 Член 152
 Многостранни стандарти и споразумения в областите на околната среда и трудовата заетост
 1. Страните признават ползата от международното управление и международните споразумения в областта на околната среда като отговор на международната общност на глобалните или регионалните екологични проблеми.
 2. Страните признават, че пълната и продуктивна трудова заетост и достойните условия на труд за всички е основен елемент за устойчивото развитие на всички държави и приоритетна цел на международното сътрудничество.
 3. В този контекст страните потвърждават отново своя ангажимент да прилагат ефективно в своето право и в своята практика многостранните споразумения в областта на околната среда, по които са страни, както и конвенциите на МОТ, които са ратифицирани съответно от държавите — членки на Европейския съюз и от Република Казахстан.
 Член 153
 Право на регулиране и равнища на защита
 1. Страните признават правото на всяка страна да установява свои собствени равнища на вътрешна защита в областите на околната среда и трудовата заетост и да приема или да изменя по съответен начин своето приложимо право и политики, в съответствие с международно признатите стандарти и споразумения, посочени в член 152. Страните се стремят към високи равнища на защита в областите на околната среда и трудовата заетост.
 2. Страните признават, че не е целесъобразно да насърчават търговията или инвестициите чрез отслабване или намаляване на равнищата на защита, предоставяни съгласно вътрешното им право в областите на околната среда или на трудовата заетост.
 3. Страните не могат да въвеждат изключения от своето право в областите на околната среда и трудовата заетост,


text:
нито да се въздържат от ефективното му прилагане чрез постоянни или повтарящи се действия или бездействия като средство за насърчаване на търговията или инвестициите.
 Член 154
 Търговия и инвестиции, насърчаващи устойчивото развитие
 1. Страните потвърждават отново своя ангажимент за повишаване на приноса на търговията за постигане на целта за устойчиво развитие в неговите икономически, социални и екологични аспекти. В съответствие с това те се договарят да насърчават:
 а)
 търговията и инвестициите в екологични стоки и услуги, както и в стоки и технологии, които са благоприятни за климата;
 б)
 използването на схеми за гарантиране на устойчивост, като например справедлива и етична търговия или екомаркировка; и
 в)
 практиките в областта на корпоративната социална отговорност.
 2. Страните обменят информация и опит относно своите действия за насърчаване на съгласуваността и взаимното допълване на целите в областта на търговията, социалните цели и целите, свързани с околната среда. Освен това страните засилват сътрудничеството и диалога помежду си по въпросите на устойчивото развитие, които могат да възникнат в контекста на търговските им отношения, включително по съответните аспекти, посочени в дял IV (Сътрудничество в областта на икономическото и устойчивото развитие).
 3. В сътрудничеството и диалога, посочени в параграф 2 от настоящия член, се включват и съответните заинтересовани лица, по-специално социалните партньори и други организации на гражданското общество, посредством сътрудничеството, свързано с гражданското общество, установено съгласно член 251.
 4. Комитетът за сътрудничество може да приеме правила за това сътрудничество и диалог.
 Член 155
 Уреждане на спорове
 Глава 14 (Уреждане на спорове), раздел 3, подраздел 2 от настоящия дял не се прилага спрямо спорове по настоящата глава. Във връзка с всеки такъв спор, след като арбитражният състав представи окончателния си доклад съгласно членове 180 и 182, страните, вземайки под внимание доклада, обсъждат подходящи мерки, които да бъдат предприети. Комитетът за сътрудничество следи за изпълнението на такива мерки и осигурява редовен преглед на въпроса, включително чрез механизма по член 154, параграф 3.
 ГЛАВА 11
 Конкуренция
 Член 156
 Принципи
 Страните признават значението на свободната и ненарушена конкуренция за своите търговски отношения. Страните признават, че антиконкурентните стопански практики и държавната намеса,(включително субсидиите, могат да нарушат правилното функциониране на пазарите и да намалят ползите от либерализацията на търговията.
 Член 157
 Законодателство в областта на антитръстовите мерки и сливанията и прилагането му
 1. Всяка от страните поддържа на собствената си територия всеобхватно законодателство в областта на конкуренцията, с което ефективно се противодейства на антиконкурентните споразумения, на съгласуваните практики и на антиконкурентното едностранно поведение на предприятия с господстващо пазарно положение и което осигурява ефективен контрол над концентрациите.
 2. Всяка от страните поддържа функционално независими органи, които отговарят за ефективното прилагане на законодателството в областта на конкуренцията съгласно параграф 1 и разполагат с необходимите за това средства.
 3. Страните признават значението на прилагането на съответното законодателство в областта на конкуренцията по прозрачен и недискриминационен начин, при съблюдаване на принципите на процесуална справедливост и правата на защита на засегнатите предприятия.
 Член 158
 Държавни монополи, държавни предприятия и предприятия, на които са предоставени специални или изключителни права или привилегии
 1. Никоя от разпоредбите в настоящата глава не възпрепятства някоя


text:
от страните да определя или запазва държавни монополи или държавни предприятия или да предоставя специални или изключителни права или привилегии на предприятия съгласно своето право.
 2. Що се отнася до държавните монополи, държавните предприятия и предприятията със специални или изключителни права или привилегии, които извършват икономическа дейност, всяка от страните гарантира, че тези предприятия са подчинени на посоченото в член 157 законодателство в областта на конкуренцията. За целите на настоящата глава икономическа дейност означава предлагането на стоки и услуги на даден пазар. Тя не включва дейности, извършвани при упражняването на държавна власт, т.е. дейности, които не се извършват нито на търговска основа, нито в конкуренция с един или няколко икономически оператори.
 3. Прилагането на законодателството в областта на конкуренцията, както е посочено в член 157, не трябва да възпрепятства изпълнението, законово или на практика, на конкретните задачи от обществен интерес, възложени на въпросните предприятия. Изключенията от това правило трябва да бъдат ограничени и прозрачни. Търговията и инвестициите не трябва да се засягат до степен, която би застрашила постигането на целта на настоящото споразумение.
 Член 159
 Субсидии
 1. За целите на настоящия член „субсидия“ означава мярка, която отговаря на условията по член 1 от Споразумението за СИМ, независимо дали е предоставена на предприятие във връзка с производството на стоки или с предоставянето на услуги, и която е специфична по смисъла на член 2 от посоченото споразумение.
 2. Всяка от страните гарантира прозрачност в сферата на субсидиите. За тази цел всяка от страните докладва на другата страна на всеки две години от началната дата на прилагане на настоящия дял относно правното основание, включително целта на политиката или целта на субсидията, продължителността или други времеви ограничения, формата и, когато е възможно, размера или бюджета и получателя на субсидията, предоставена от нейното правителство или от публичен орган. Този доклад се счита за представен, ако съответната информация е оповестена на публично достъпна интернет страница или посредством механизма за уведомяване на СТО.
 3. Когато някоя от страните смята, че предоставена от другата страна субсидия засяга по отрицателен начин интересите на първата страна, първата страна може да поиска провеждането на консултации по въпроса. Искането се разглежда надлежно от страната, към която е отправено. Консултациите трябва да бъдат насочени по-специално към определяне на стратегическата цел на субсидията, към уточняване на това дали субсидията има стимулиращ ефект и е пропорционална и към определяне на мерките, предприемани за ограничаване на потенциалното нарушаване на търговията и инвестициите на страната, която е отправила искането (24).
 4. За улесняване на консултациите страната, към която е отправено искането, предоставя информация относно въпросната субсидия в срок до 90 дни от датата на получаване на искането. Ако след получаване на информацията относно въпросната субсидия страната, отправила искането, смята, че въпросната субсидия засяга или може да засегне по отрицателен начин и непропорционално нейните търговски или инвестиционни интереси, страната, към която е отправено искането, полага всички усилия, за да отстрани отрицателните последици за търговските или инвестиционните интереси на отправилата искането страна, причинени от въпросната субсидия.
 5. Параграфи 3 и 4 не се прилагат спрямо субсидии, свързани с рибарството


text:
и търговията със стоки, попадащи в обхвата на приложение 1 към Споразумението на СТО за селското стопанство.
 Член 160
 Уреждане на спорове
 Разпоредбите на глава 14 (Уреждане на спорове) от настоящия дял не се прилагат спрямо членове 156—158 и спрямо член 159, параграфи 3 и 4.
 Член 161
 Отношения със СТО
 Разпоредбите на настоящата глава не засягат правата и задълженията на страните съгласно Споразумението за СТО, по-конкретно съгласно Споразумението за СИМ и Договореността относно правилата и процедурите за уреждане на спорове.
 Член 162
 Поверителност
 Когато страните обменят информация съгласно настоящата глава, те вземат предвид ограниченията, наложени от изискванията за професионална и търговска тайна.
 ГЛАВА 12
 Държавни предприятия, предприятия, контролирани от държавата, и предприятия, на които са предоставени специални или изключителни права или привилегии
 Член 163
 Определения
 За целите на настоящата глава:
 а)
 „държавно предприятие“ означава предприятие, извършващо търговска дейност, в което една от страните, на централно или регионално и местно равнище, притежава над 50 % от записания капитал на предприятието или от гласовете, свързани с дяловете в предприятието;
 б)
 „предприятие, контролирано от държавата“, означава предприятие, извършващо търговска дейност, върху което една от страните, на централно или регионално и местно равнище, упражнява или има възможност да упражнява решаващо влияние пряко или непряко чрез финансовото си участие в него, чрез правила или практики относно функционирането му или чрез други средства, свързани с установяването на такова решаващо влияние. Приема се, че една от страните упражнява решаващо влияние, когато тя може пряко или непряко да назначава повече от половината от членовете на управителния или надзорния орган на предприятието;
 в)
 „предприятие с предоставени специални или изключителни права или привилегии“ означава публично или частно предприятие, извършващо търговска дейност, на което страна по споразумението е предоставила, на централно или регионално и местно равнище, юридически или фактически специални или изключителни права или привилегии. Такива права или привилегии могат да включват правото на упражняване на дейност като дистрибутор, доставчик на мрежа или друг посредник за закупуването или продажбата на стока или предоставянето или получаването на услуга. Определението за предприятия с предоставени специални или изключителни права или привилегии обхваща монополите, извършващи търговска дейност;
 г)
 „монопол“ означава субект, извършващ търговска дейност, включително консорциум, който за определен пазар на територията на една от страните е определен, на централно или регионално и местно равнище, за единствен доставчик или купувач на дадена стока или услуга, като това понятие не включва субекти, на които е предоставено изключително право върху интелектуална собственост, само на основание на това предоставяне;
 д)
 „специални права“ означава права, предоставени от една от страните, на централно или регионално и местно равнище, на ограничен брой предприятия в определена географска област или на пазара на определени стоки или услуги, които ограничават съществено способността на което и да било друго предприятие да извършва дейност в същата географска област при до голяма степен равностойни условия. Предоставянето на лицензи или разрешения на ограничен брой предприятия с цел разпределяне на ограничен ресурс чрез прилагането на обективни, пропорционални и недискриминационни критерии само по себе си не е специално право;
 е)
 „недискриминационно третиране“ означава национално третиране или третиране „най-облагодетелствана нация“,


text:
както е определено в настоящото споразумение, в зависимост от това кое от двете е по-благоприятно;
 ж)
 „в съответствие с търговските условия“ означава в съответствие с обичайните стопански практики на частно предприятие, осъществяващо дейност съгласно принципите на пазарната икономика в международната търговия;
 з)
 „да се определи“ означава да се установи или разреши монопол или да се разшири обхватът на монопол, независимо дали това се извършва юридически или фактически.
 Член 164
 Приложно поле
 1. Страните потвърждават своите права и задължения по член XVII, алинеи 1—3 от ГАТТ 1994 г., по Договореността относно тълкуването на член XVII от ГАТТ 1994 г., по член VIII, алинеи 1, 2 и 5 от ГАТС и по главата относно държавните предприятия, предприятията, контролирани от държавата, и предприятията със специални и изключителни привилегии от Протокола относно присъединяването на Република Казахстан към СТО, които са включени в настоящото споразумение, представляват част от него и подлежат на прилагане.
 2. Настоящата глава не се прилага за попадащи в обхвата поръчки на страните по споразумението или на техните възложители по смисъла на член 120.
 3. Настоящата глава се прилага към всички икономически дейности, обхванати от настоящото споразумение. Разпоредбите на членове 166 и 167 не се прилагат към услуги, които не са посочени в списъка със специфичните задължения по ГАТС на страната.
 Член 165
 1. Без да се засягат правата и задълженията на страните по настоящата глава, нищо в тази глава не възпрепятства страните да учредяват или поддържат държавни предприятия или предприятия, контролирани от държавата, да определят или поддържат монополи или да предоставят специални или изключителни права или привилегии на предприятия.
 2. Когато едно предприятие попада в приложното поле на настоящата глава, страните не изискват от това предприятие да действа по начин, който противоречи на настоящото споразумение, нито го насърчават да действа по такъв начин.
 Член 166
 Недискриминация
 Освен ако не е предвидено друго в член 142, в списъка със специфичните задължения по ГАТС на страната или в резервите на страната по отношение на националното третиране, посочени в приложение I, всяка страна гарантира на своята територия, че при закупуването или продажбата на стока или услуга всяко предприятие, изпълняващо условията по член 163, букви в) и г), прилага недискриминационно отношение към стоките от другата страна и/или към услугите или доставчиците на услуги от другата страна.
 Член 167
 Търговски условия
 Освен когато трябва да се осигури постигането на целта, като например задължение за предоставяне на обществена услуга, за която са предоставени специални или изключителни права или привилегии, или когато държавно предприятие или предприятие, контролирано от държавата, трябва да изпълни публичното си предназначение, и при условие че поведението на предприятието при постигането на целта или изпълнението на предназначението е в съответствие с разпоредбите на член 166 от и глава 11 (Конкуренция) от настоящия дял, всяка от страните гарантира, че при закупуването и продажбата на стоки всяко предприятие по член 163, букви а)—г) действа в съответствие с търговските условия на съответната територия, включително по отношение на цената, качеството, наличността, пускането на пазара, транспортирането и другите ред и условия на закупуване или продажба, както и при закупуването или


text:
доставянето на услуги, включително когато тези стоки или услуги се доставят като инвестиция или са резултат от инвестиция на инвеститор от другата страна.
 Член 168
 Ценообразуване
 Определянето на различни цени за различните пазари или на един и същи пазар, когато разликите са продиктувани от нормални търговски условия, като например условията на предлагане и търсене, само по себе си не е несъвместимо с членове 166 и 167.
 Член 169
 Корпоративно управление
 1. Страните гарантират, че предприятията по член 163, букви а)—г) спазват високи стандарти на прозрачност и корпоративно управление в съответствие с Насоките на ОИСР за корпоративното управление на държавните предприятия от 2005 г. По-нататъшното развиване на политиката на корпоративно управление в предприятията по член 163, букви а)—г) следва да бъде в съответствие с тези насоки.
 2. Всяка от страните гарантира, че всеки регулаторен орган, който отговаря за регулирането на предприятията по член 163, букви а)—г) е правно обособен и функционално независим от което и да е предприятие по член 163, букви а)—г) и не се отчита пред такова предприятие.
 3. Всяка от страните гарантира прилагането на законите и подзаконовите актове по последователен и недискриминационен начин на всички равнища на управление, независимо дали на централно или регионално и местно равнище, включително във връзка с предприятията по член 163, букви а)—г). Изключенията от това правило трябва да бъдат ограничени и прозрачни.
 Член 170
 Обмен на информация
 1. Страна, която има основание да смята, че интересите ѝ са били неблагоприятно засегнати от дейността на предприятие или предприятия на другата страна, отговарящи на определенията по член 163, букви а)—г), може да поиска от другата страна да предостави информация относно дейността на своето предприятие, свързана с прилагането на разпоредбите на настоящото споразумение. Тази информация може да съдържа организационна, корпоративна и финансова информация.
 2. Всяка от страните предоставя по искане на другата страна информация относно конкретни предприятия, посочени в член 163, букви а)—г), които не отговарят на определението за малки и средни предприятия съгласно правото на страната, до която е отправено искането. В исканията за такава информация се посочват предприятието и засегнатите стоки/услуги и пазари и сведения за това, че предприятието участва в практики, които възпрепятстват търговията или инвестициите между страните.
 3. Всяка от страните предоставя по искане на другата страна информация относно освобождавания, несъответстващи мерки, имунитети и всякакви други мерки, включително по-благоприятно третиране, приложими на територията на страната, към която е отправено искането, спрямо предприятие по член 163, букви а)—г).
 4. Параграфи 1—3 не изискват от нито една от страните да разкрива поверителна информация, която би попречила на правоприлагането или по друг начин би влязла в противоречие с обществения интерес или би засегнала законните търговски интереси на конкретни предприятия.
 ГЛАВА 13
 Прозрачност
 Член 171
 1. Всяка от страните отговаря своевременно на всички запитвания на другата страна за конкретна информация относно която и да е от нейните общоприложими мерки или международни споразумения, които са свързани с настоящото споразумение или го засягат. Всяка от страните създава един или повече информационни центрове, които да предоставят, при поискване, конкретна информация по всички подобни въпроси на заинтересовани лица от другата


text:
страна (25). Страните се уведомяват взаимно относно своите информационни центрове в срок от три месеца след началната дата на прилагане на настоящия дял. Не е нужно информационните центрове да бъдат депозитари на закони и подзаконови актове.
 2. Всички закони, подзаконови актове, укази, решения и административни актове с общо приложение на страните, отнасящи се до въпрос, който се урежда с настоящия дял, или засягащи такъв въпрос, се публикуват незабавно по начин, който отговаря на приложимите изисквания на Споразумението за СТО, в това число тези по член X от ГАТТ 1994 г., член III от ГАТС и член 63 от Споразумението ТРИПС. Страните редовно актуализират публикуваната информация, в това число интернет страниците, съдържащи такива мерки, и предоставят тази информация на заинтересованите лица. Информацията за такива мерки трябва да бъде на разположение, докато мерките са в сила, и за разумен период от време, след като тези мерки вече не са в сила.
 3. Страните публикуват всички закони, подзаконови актове, укази, решения и административни актове с общо приложение, отнасящи се до въпрос, който се урежда с настоящия дял, или засягащи такъв въпрос, преди тяхното приемане. Страните дават разумен срок, обикновено не по-кратък от 30 календарни дни, в който заинтересованите лица могат да изпратят своите коментари до отговорните органи, преди съответната мярка да стане окончателна или да бъде внесена пред органите, които отговарят за приемането ѝ. Всички коментари, получени в срока за коментари, се вземат под внимание.
 4. Законите, подзаконовите актове, указите, решенията и административните актове на страните, които са с общо приложение и се отнасят до въпрос, който се урежда с настоящия дял, или засягат такъв въпрос, не влизат в сила, преди да бъдат публикувани.
 5. Никоя от разпоредбите на настоящото споразумение не изисква от страните да предоставят поверителна информация, разкриването на която би попречило на правоприлагането или по друг начин би влязло в противоречие с обществения интерес, или би засегнало законните търговски интереси на конкретни публични или частни предприятия.
 6. По отношение на настоящата глава се прилага член 55.
 ГЛАВА 14
 Уреждане на спорове
 Раздел 1
 Цел и приложно поле
 Член 172
 Цел
 Целта на настоящата глава е да се създаде ефективен и ефикасен механизъм за предотвратяване и уреждане на всякакви спорове между страните относно тълкуването и прилагането на настоящото споразумение с оглед на това при възможност да се постигне решение по взаимно съгласие.
 Член 173
 Приложно поле
 Настоящата глава се прилага по отношение на всички спорове относно тълкуването и прилагането на настоящия дял, освен ако не е предвидено друго.
 Раздел 2
 Консултации и медиация
 Член 174
 Консултации
 1. Страните полагат усилия да разрешават всички спорове, посочени в член 173, чрез провеждане на добросъвестни консултации с цел постигане на решение по взаимно съгласие.
 2. Всяка от страните може да поиска провеждане на консултации, като изпрати писмено искане до другата страна с копие до Комитета за сътрудничество, в което се посочват спорната мярка и разпоредбите съгласно член 173, които тя счита за приложими.
 3. Страната, към която е отправено искането за консултации, дава отговор по него в срок от десет дни от датата на


text:
получаването му, освен ако в настоящото споразумение не е предвидено друго или ако страните не са уговорили друго.
 4. Консултациите се провеждат в срок от 30 дни от датата на получаване на искането и протичат на територията на страната, към която е отправено искането, освен ако страните не договорят друго. Консултациите се считат за приключени след изтичане на 30 дни от датата на получаване на искането, освен ако двете страни не решат да ги продължат. Консултациите, и по-специално цялата оповестена информация и становищата, изразени от страните по време на консултациите, са с поверителен характер и не засягат правата на никоя от страните във връзка с евентуални по-нататъшни процедури.
 5. Консултациите по неотложни въпроси се считат за приключени след изтичане на 15 дни от датата на получаване на искането от страната, до която то е отправено, освен ако двете страни се договорят да продължат консултациите.
 6. Ако страната, към която е отправено искането за консултации, не отговори на това искане в срок от десет дни от датата на получаването му или ако консултациите не се проведат в сроковете, определени съответно в параграф 3 или параграф 4 от настоящия член, или ако страните се споразумеят да не провеждат консултации, или ако консултациите са приключили, без да е постигнато решение по взаимно съгласие, страната, която е поискала консултации, може да приложи член 176.
 7. В хода на консултациите всяка от страните предоставя достатъчно фактически данни, за да даде възможност за цялостно разглеждане на начина, по който спорната мярка би могла да засегне действието и прилагането на настоящото споразумение.
 8. Когато консултациите се отнасят до извънредни ситуации по смисъла на член 138, буква з), те се считат за приключени в рамките на пет работни дни от датата на получаване на искането за консултации, освен ако страните не договорят друго.
 Член 175
 Медиация
 Всяка страна може да отправи искане до другата страна за започване на процедура по медиация съгласно приложение VII във връзка с всяка мярка, която засяга неблагоприятно търговията или инвестициите между страните.
 Раздел 3
 Процедури по уреждане на спорове
 Подраздел 1
 Арбитражно производство
 Член 176
 Започване на арбитражното производство
 1. Когато страните не успеят да решат спора посредством консултации, както е предвидено в член 174, страната, която е поискала консултации, може да поиска образуването на арбитражен състав в съответствие с настоящия член.
 2. Искането за образуване на арбитражен състав се отправя в писмен вид до другата страна и до Комитета за сътрудничество. В искането си страната ищец посочва спорната мярка и обосновава защо тази мярка представлява нарушение на разпоредбите, посочени в член 173, така че да изложи достатъчно ясно правното основание на иска.
 Член 177
 Образуване на арбитражния състав
 1. Арбитражният състав се състои от трима арбитри.
 2. В срок от десет дни от датата, на която страната ответник е получила писменото искане за образуване на арбитражен състав, страните провеждат консултации с оглед на постигането на споразумение относно състава на арбитражния състав.
 3. В случай че страните не могат да се споразумеят за състава на арбитражния състав в срока, посочен в параграф 2


text:
от настоящия член, всяка от страните може в срок от пет дни от изтичането на срока, определен в параграф 2 от настоящия член, да посочи арбитър от своя подсписък, включен в списъка, изготвен съгласно член 196,. Ако някоя от страните не посочи арбитър, по искане на другата страна арбитърът се избира чрез жребий от председателя на Комитета за сътрудничество или от представител на председателя измежду лицата в подсписъка на тази страна, включен в списъка, изготвен съгласно член 196.
 4. Освен когато страните постигнат споразумение относно председателя на арбитражния състав в срока, определен в параграф 2 от настоящия член, по искане на която и да е от страните председателят на Комитета за сътрудничество или представителят на председателя избира чрез жребий председател на арбитражния състав измежду лицата в подсписъка с председатели, включен в списъка, изготвен съгласно член 196.
 5. Председателят на Комитета за сътрудничество или представителят на председателя избира арбитрите в срок от пет дни от искането, подадено от която и да е от страните съгласно параграф 3 или 4.
 6. За дата на образуване на арбитражния състав се счита последната дата, на която тримата избрани арбитри са приели посочването им съгласно процедурния правилник, съдържащ се в приложение V.
 7. Ако никой от списъците, предвидени в член 196, не е съставен към момента на подаване на искане по параграф 3 или 4 или не съдържа достатъчен брой имена към този момент, арбитрите се избират чрез жребий измежду лицата, които са били официално предложени от едната или и от двете страни.
 8. Освен ако страните не са договорили друго, при спор между страните, отнасящ се до извънредна ситуация по смисъла на член 138, буква з), се прилагат параграф 3, второ изречение и параграф 4 от настоящия член, без да се прилага параграф 2 от настоящия член, като срокът по параграф 5 от настоящия член е два дни.
 Член 178
 Предварително решение относно наличието на неотложен случай
 Ако някоя от страните поиска това, в срок от десет дни от своето образуване арбитражният състав се произнася с предварително решение дали смята случая за неотложен.
 Член 179
 Помирителна процедура при неотложни спорове по енергийни въпроси
 1. При спор, отнасящ се до извънредна ситуация по смисъла на член 138, буква з), всяка от страните може да поиска председателят на арбитражния състав да поеме функцията на помирител по който и да било въпрос във връзка със спора, като отправи искане за това до арбитражния състав.
 2. Помирителят се стреми към постигането на приемливо решение на спора или на споразумение относно процедурата за достигане до такова решение. Ако в срок от 15 дни от посочването си помирителят не е успял да постигне такова споразумение, той препоръчва решение на спора или процедура за неговото решаване и взема решение относно реда и условията, които трябва да се спазват от определена от него начална дата до разрешаването на спора.
 3. Страните и субектите под техния контрол или юрисдикция се съобразяват с препоръките относно реда и условията по параграф 2 в продължение на три месеца, считано от датата на решението на помирителя, или


text:
до решаването на спора, в зависимост от това кое настъпи по-рано.
 4. Помирителят спазва кодекса за поведение за членовете на арбитражните състави и медиаторите (наричан по-нататък „Кодексът за поведение“), съдържащ се в приложение VI.
 Член 180
 Доклади на арбитражния състав
 1. Арбитражният състав представя на страните междинен доклад, съдържащ неговите фактически констатации, приложимостта на съответните разпоредби и основните мотиви за всички направени от него констатации и препоръки.
 2. В срок от 14 дни от получаването на доклада всяка от страните може да подаде писмено искане до арбитражния състав за преразглеждане на конкретни аспекти от междинния доклад.
 3. След като разгледа всички писмени коментари на страните, свързани с междинния доклад, арбитражният състав може да измени междинния си доклад и да проведе допълнителни проучвания, ако счита това за целесъобразно.
 4. В окончателния доклад на арбитражния състав се излагат фактическите констатации, приложимостта на съответните разпоредби, посочени в член 173, и основните мотиви за всички направени в него констатации и заключения. В окончателния доклад се обсъждат в достатъчна степен доводите, представени на етапа на междинния преглед, и се дава ясен отговор на въпросите и становищата на страните.
 Член 181
 Междинен доклад на арбитражния състав
 1. Арбитражният състав представя на страните междинен доклад не по-късно от 90 дни след датата на образуването си. Когато арбитражният състав счита, че този срок не може да бъде спазен, неговият председател уведомява писмено страните и Комитета за сътрудничество, като посочва причините за закъснението и датата, на която арбитражният състав предвижда да представи своя междинен доклад. При никакви обстоятелства междинният доклад не може да бъде представен по-късно от 120 дни след датата на образуване на арбитражния състав.
 2. При неотложни случаи арбитражният състав полага максимални усилия да представи своя междинен доклад в срок от 45 дни от датата на образуването си и при всички случаи — не по-късно от 60 дни след тази дата. В срок от седем дни от представянето на междинния доклад всяка от страните може да подаде писмено искане до арбитражния състав за преразглеждане на конкретни аспекти от междинния доклад съгласно член 180, параграф 2.
 3. При спор между страните, отнасящ се до извънредна ситуация по смисъла на член 138, буква з), междинният доклад се представя в рамките на 20 дни след датата на образуване на арбитражния състав, като всяко искане по член 180, параграф 2 се прави в срок от пет дни от представянето на междинния доклад. Арбитражният състав може също така да реши да не представя междинен доклад.
 Член 182
 Окончателен доклад на арбитражния състав
 1. Арбитражният състав представя своя окончателен доклад на страните и на Комитета за сътрудничество в срок от 120 дни от датата на образуването си. Когато арбитражният състав счита, че този срок не може да бъде спазен, неговият председател уведомява писмено страните и Комитета за сътрудничество, като посочва причините за закъснението и датата, на която арбитражният състав предвижда да представи своя окончателен доклад. При никакви обстоятелства окончателният доклад не може да бъде представен по-късно от 150 дни след датата на образуване на арбитражния състав.
 2. При неотложни случаи арбитражният състав полага


text:
максимални усилия да представи доклада си в срок от 60 дни от датата на образуването си. При никакви обстоятелства окончателният доклад не може да бъде представен по-късно от 75 дни след датата на образуване на арбитражния състав.
 3. При спор, отнасящ се до извънредна ситуация по смисъла на член 138, буква з), арбитражният състав представя своя окончателен доклад в срок от 40 дни от датата на образуването си.
 Подраздел 2
 Изпълнение
 Член 183
 Изпълнение на посоченото в окончателния доклад на арбитражния състав
 Страната ответник взема необходимите мерки за незабавното и добросъвестно изпълнение на посоченото в окончателния доклад на арбитражния състав.
 Член 184
 Разумен срок за изпълнение
 1. Ако не е възможно посоченото в окончателния доклад да бъде изпълнено незабавно, страните полагат усилия да се споразумеят относно срока за изпълнение. В такъв случай, не по-късно от 30 дни след получаването на окончателния доклад на арбитражния състав страната ответник уведомява страната ищец и Комитета за сътрудничество за срока, който ще ѝ бъде необходим за изпълнение на посоченото в окончателния доклад (наричан по-нататък „разумен срок“).
 2. Ако между страните има несъгласие по отношение на разумния срок, до 20 дни след като получи уведомлението по параграф 1 от настоящия член, страната ищец може да подаде писмено искане арбитражният състав, образуван първоначално съгласно член 177 (наричан по-нататък „първоначалният арбитражен състав“), да определи продължителността на разумния срок. Искането се връчва едновременно на другата страна и на Комитета за сътрудничество. Арбитражният състав представя своя доклад на страните и на Комитета за сътрудничество в срок от 20 дни от датата на получаване на искането.
 3. Страната ответник уведомява в писмен вид страната ищец за напредъка, постигнат от нея при изпълнение на посоченото в окончателния доклад на арбитражния състав. Това уведомяване се прави в писмен вид най-малко един месец преди изтичането на разумния срок.
 4. Разумният срок може да бъде удължаван по взаимно съгласие на страните.
 Член 185
 Преглед на мярка, предприета за изпълнение на посоченото в окончателния доклад на арбитражния състав
 1. Страната ответник уведомява страната ищец и Комитета за сътрудничество относно всяка мярка, която е предприела за изпълнение на посоченото в окончателния доклад на арбитражния състав. Това уведомяване се прави преди изтичането на разумния срок.
 2. В случай на разногласие между страните относно наличието на обявената по параграф 1 мярка за изпълнение или относно съответствието на тази мярка с разпоредбите, посочени в член 173, страната ищец може да отправи писмено искане до първоначалния арбитражен състав да се произнесе по въпроса. В искането се посочва конкретната спорна мярка и се обяснява защо тази мярка не съответства на разпоредбите, посочени в член 173, така че да се изложи достатъчно ясно правното основание на искането. Арбитражният състав представя своя доклад на страните и на Комитета за сътрудничество в срок от 45 дни от датата на получаване на искането.
 Член 186
 Временни средства за защита в случай на неизпълнение
 1. Ако страната ответник не съобщи мярка, която е предприела, за да изпълни посоченото в окончателния доклад на арбитражния състав преди изтичането на разумния срок, или ако арбитражният състав постанови, че не


text:
е налице мярка за изпълнение или че мярката, за която е направено уведомление съгласно член 185, параграф 1, е несъвместима със задълженията на страната ответник съгласно разпоредбите, посочени в член 173, страната ответник предлага обезщетение, ако страната ищец поиска това и след консултации с нея.
 2. Ако страната ищец реши да не поиска предложение за обезщетение съгласно параграф 1 от настоящия член или ако е било отправено такова искане, но не е било постигнато споразумение за обезщетение в срок от 30 дни след края на разумния срок или след датата на представянето на доклада на арбитражния състав по член 185, параграф 2, страната ищец има право, след като уведоми другата страна и Комитета за сътрудничество, да предприеме подходящи мерки в степен, равностойна на причиненото от нарушението обезсилване или накърняване на ползите (26). Тези мерки се посочват в уведомлението. Страната ищец може да изпълни мерките във всеки един момент след изтичането на десетдневен срок, считано от датата, на която страната ответник е получила уведомлението, освен ако последната е поискала арбитраж съгласно параграф 3 от настоящия член.
 3. Ако страната ответник счита, че подходящите мерки не са равностойни на обезсилването или накърняването на ползите, причинено от нарушаването на нейните задължения съгласно член 173, тя може да отправи писмено искане до първоначалния арбитражен състав да се произнесе по въпроса. Страната ищец и Комитетът за сътрудничество се уведомяват за това искане преди изтичане на десетдневния срок, посочен в параграф 2 от настоящия член. Първоначалният арбитражен състав представя на страните и на Комитета за сътрудничество своя доклад относно мерките, за които е уведомила страната ищец, в срок от 30 дни от датата на подаване на искането. Страната ищец не прилага мерките, за които е уведомила, докато първоначалният арбитражен състав не представи своя доклад. Мярка, приложена след представянето на доклада, трябва да съответства на посоченото в доклада на арбитражния състав.
 4. Мерките, приложени от страната ищец, и обезщетението, предвидено в настоящия член, са временни и не се прилагат:
 а)
 след като страните постигнат решение по взаимно съгласие съгласно член 191;
 б)
 след като страните се споразумеят, че посредством мярката, за която е направено уведомление съгласно член 185, параграф 1, страната ответник изпълнява разпоредбите, посочени в член 173; или
 в)
 след като мярката, за която арбитражният състав по член 185, параграф 2 е установил, че е несъвместима с разпоредбите, посочени в член 173 от настоящата глава, бъде отменена или изменена така, че да бъде приведена в съответствие с посочените разпоредби.
 Член 187
 Преглед на мерките за изпълнение, предприети след приемането на временните средства за защита в случай на неизпълнение
 1. Страната ответник уведомява страната ищец и Комитета за сътрудничество за мярката, която е предприела с цел изпълнение на посоченото в окончателния доклад на арбитражния състав след прилагането на обезщетение или след приемането на подходяща мярка от страната ищец съгласно член 186, в зависимост от случая. С изключение на случаите, посочени в параграф 2 от настоящия член, страната ищец прекратява прилагането на мярката в срок от 30 дни след получаване на уведомлението. Когато е наложено плащане на обезщетение


text:
и с изключение на случаите, посочени в параграф 2 от настоящия член, страната ответник може да прекрати прилагането на това обезщетение в срок от 30 дни след получаване на уведомлението, в което се посочва, че тя е изпълнила посоченото в окончателния доклад на арбитражния състав.
 2. Ако в срок от 30 дни от датата на получаване на уведомлението, посочено в параграф 1 от настоящия член, страните не постигнат споразумение относно това дали страната ответник е изпълнила посоченото в окончателния доклад на арбитражния състав, страната ищец отправя писмено искане до първоначалния арбитражен състав да се произнесе по въпроса. Искането се предоставя едновременно на другата страна и на Комитета за сътрудничество. Докладът на арбитражния състав се предоставя на страните и на Комитета за сътрудничество в срок от 45 дни от датата на подаване на искането. Ако арбитражният състав постанови, че страната ответник е изпълнила посоченото в окончателния доклад на арбитражния състав, страната ищец прекратява прилагането на подходящата мярка, предприета съгласно член 186, или страната ответник прекратява плащането на обезщетението, в зависимост от случая. Ако арбитражният състав постанови, че страната ответник не е изпълнила изцяло посоченото в окончателния му доклад, обезщетението или подходящата мярка, предприета съгласно член 186, се адаптира с оглед на доклада на арбитражния състав.
 Член 188
 Средства за защита при неотложни спорове по енергийни въпроси
 1. При спор между страните, отнасящ се до извънредна ситуация по смисъла на член 138, буква з), се прилагат разпоредбите на настоящия член относно средствата за защита.
 2. Чрез дерогация от членове 184, 185 и 186 страната ищец може да предприеме подходящи мерки до степен, равностойна на обезсилването или накърняването, причинено от страната, която не е изпълнила посоченото в окончателния доклад на арбитражния състав в срок от 15 дни от неговото представяне. Мерките могат да породят незабавно действие. Тези мерки могат да се запазят, докато страната ответник изпълни посоченото в окончателния доклад на арбитражния състав.
 3. В случай че страната ответник оспори наличието на неизпълнение или пропорционалността на мярката, приложена от страната ищец, или неизпълнението, тя може да започне производство по член 186, параграф 3 и член 187, което се разглежда в ускорени срокове. От страната ищец се изисква да отмени или да адаптира мерките само след като арбитражният състав се произнесе по въпроса, като тези мерки могат да се запазят по време на производството.
 Подраздел 3
 Общи разпоредби
 Член 189
 Замяна на арбитри
 Ако в рамките на арбитражно производство по настоящата глава първоначалният арбитражен състав или някой от неговите членове не може да участва, оттегля се или трябва да бъде заменен, защото не отговаря на изискванията на кодекса за поведение, установен в приложение VI, се прилага процедурата, предвидена в член 177. Крайният срок за представяне на доклада може да бъде удължен за толкова време, колкото е необходимо за посочването на нов арбитър, но за не повече от 20 дни.
 Член 190
 Спиране и прекратяване на арбитражното производство и на производството за изпълнение
 По искане и на двете страни арбитражният състав спира своята работа във всеки един момент за договорен от страните срок, чиято продължителност


text:
не надвишава 12 последователни месеца. Арбитражният състав възобновява работата си преди изтичането на този срок по писмено искане на двете страни или след изтичането на срока при писмено искане от която и да е от страните. Подалата искането страна уведомява съответно председателя на Комитета за сътрудничество и другата страна. Ако никоя от страните не поиска да се възобнови работата на арбитражния състав при изтичане на договорения срок за спиране, производството се прекратява. Спирането и прекратяването на работата на арбитражния състав не засягат правата на никоя от страните в друго производство по член 197.
 Член 191
 Решение по взаимно съгласие
 Страните могат да стигнат по всяко време до решение по взаимно съгласие по спор по настоящата глава. Те съвместно уведомяват Комитета за сътрудничество и председателя на арбитражния състав, когато е приложимо, за всяко такова решение. Ако за решението се изисква одобрение съгласно приложимите вътрешни процедури на някоя от страните, това изискване се посочва в уведомлението, а процедурата по уреждане на спора се спира. Ако не се изисква такова одобрение или ако е направено уведомление за приключването на такива вътрешни процедури, процедурата по уреждане на спора се прекратява.
 Член 192
 Процедурен правилник
 1. Процедурите по уреждане на спорове по настоящата глава се уреждат от процедурния правилник, съдържащ се в приложение V, и от кодекса за поведение, съдържащ се в приложение VI.
 2. Всяко заседание на арбитражния състав е при открити врата, освен ако в процедурния правилник, установен в приложение V, е предвидено друго.
 Член 193
 Информация и технически консултации
 По искане на някоя от страните или по собствена инициатива арбитражният състав може да поиска информация от всеки един източник, включително от страните по спора, ако сметне това за необходимо за арбитражното производство. Арбитражният състав има също така правото да потърси становището на експерти, когато смята това за целесъобразно. Арбитражният състав се допитва до страните преди избора на такива експерти. Физически или юридически лица, установени на територията на някоя от страните, имат право да представят становища amicus curiae на арбитражния състав в съответствие с процедурния правилник, съдържащ се в приложение V. Всяка информация, получена съгласно настоящия член, се съобщава на всяка от страните и се предоставя за коментари от тяхна страна.
 Член 194
 Правила на тълкуване
 Арбитражният състав тълкува разпоредбите, посочени в член 173, в съответствие с обичайните правила за тълкуване на международното публично право, включително правилата, кодифицирани във Виенската конвенция за правото на договорите от 1969 г.. Арбитражният състав също така взема под внимание относимите тълкувания, направени от състави на СТО и от Апелативния орган и приети от Органа на СТО за уреждане на спорове (наричан по-нататък „Органът за уреждане на спорове“). Докладите на арбитражния състав не могат да допълват или намаляват правата и задълженията на страните съгласно настоящото споразумение.
 Член 195
 Решения и доклади на арбитражния състав
 1. Разискванията на арбитражния състав са поверителни. Арбитражният състав полага всички усилия решенията му да се вземат с консенсус. Ако не може да се стигне обаче до вземане на решение с консенсус, спорният въпрос се решава с мнозинство от гласовете. Особените мнения на арбитрите


text:
не се оповестяват в никакъв случай.
 2. Страните не присъстват на изготвянето на докладите на арбитражния състав. В докладите се излагат фактическите констатации, приложимостта на съответните разпоредби, посочени в член 173, и основните мотиви за всички направени в тях констатации и заключения.
 3. Докладите на арбитражния състав се приемат безусловно от страните. Те не пораждат никакви права или задължения за физическите или юридическите лица.
 4. Страните оповестяват публично доклада на арбитражния състав при спазване на принципите за защита на поверителната информация, както е предвидено в процедурния правилник, установен в приложение V.
 Раздел 4
 Общи разпоредби
 Член 196
 Списъци с арбитри
 1. Не по-късно от шест месеца след влизането в сила на настоящото споразумение Комитетът за сътрудничество съставя списък от най-малко 15 лица, които желаят и могат да изпълняват функцията на арбитри, въз основа на направени от страните предложения. Списъкът съдържа три подсписъка: по един подсписък за всяка от страните и един подсписък с лица, които не са граждани на нито една от страните и които могат да изпълняват функцията на председател на арбитражния състав. Всеки подсписък съдържа най-малко пет лица. Комитетът за сътрудничество следи за това списъкът да се поддържа винаги на това равнище.
 2. Арбитрите трябва да имат специализирани познания и професионален опит по право и международна търговия. Те са независими, изпълняват функциите си в качеството си на частни лица, не приемат указания от нито една организация или правителство, нито пък са свързани с правителството на някоя от страните, и спазват кодекса за поведение, съдържащ се в приложение VI.
 3. Комитетът за сътрудничество може да състави допълнителни списъци от 15 лица, които имат познания и опит в конкретни сектори, попадащи в приложното поле на настоящото споразумение. Ако страните са съгласни с това, тези допълнителни списъци се използват за образуването на арбитражния състав в съответствие с процедурата, посочена в член 177.
 Член 197
 Връзка със задълженията в рамките на СТО
 1. Прилагането на разпоредбите за уреждане на спорове по настоящия дял не засяга действията, предприети в рамките на СТО, включително действията за уреждане на спорове.
 2. По отношение на която и да е конкретна мярка обаче страните не могат да сезират и двата органа за защита във връзка с нарушение на задължение, което по същество е равностойно съгласно настоящото споразумение и съгласно Споразумението за СТО. В такъв случай след образуването на производство за уреждане на спор страната не предявява иск пред другия орган за решаване на спорове за защита срещу нарушението на задължение, което по същество е равностойно съгласно другото споразумение, освен ако първоначално избраният орган за решаване на спорове не може да се произнесе по иска за защита срещу нарушението на това задължение по причини от процесуален характер или свързани с компетентността.
 3. За целите на настоящия член:
 а)
 производствата за уреждане на спорове съгласно Споразумението за СТО се считат за образувани, когато някоя от страните поиска сформирането на група на съдебните заседатели съгласно член 6 от Договореността относно правилата и процедурите за уреждане на спорове на СТО;
 б)
 производствата за уреждане на спорове по настоящата глава се считат


text:
за образувани, когато някоя от страните поиска образуването на арбитражен състав съгласно член 176, параграф 1.
 4. Никоя от разпоредбите на настоящото споразумение не възпрепятства страните да спират изпълнението на задължения, когато това е разрешено от Органа за уреждане на спорове. Споразумението за СТО не може да се посочва като основание за възпрепятстване на страна да прилага временни средства за защита в случай на неизпълнение по настоящата глава.
 Член 198
 Срокове
 1. Всички срокове, посочени в настоящата глава, включително сроковете, в които арбитражните състави представят докладите си, се изчисляват в календарни дни, като първият ден е денят след действието или факта, за което или който се отнасят, освен ако е посочено друго.
 2. Всеки срок, посочен в настоящата глава, може да бъде променен по взаимно съгласие между страните по спора. Арбитражният състав може по всяко време да предложи на страните да променят всеки срок, посочен в настоящата глава, като изложи мотивите за предложението.
 ДЯЛ IV
 СЪТРУДНИЧЕСТВО В ОБЛАСТТА НА ИКОНОМИЧЕСКОТО И УСТОЙЧИВОТО РАЗВИТИЕ
 ГЛАВА 1
 Икономически диалог
 Член 199
 Страните съблюдават принципите на свободната пазарна икономика, чрез които се гарантира изпълнението на разумни макроикономически политики, и развиват и укрепват редовния икономически диалог, насочен към разширяването и задълбочаването на икономическите връзки от взаимна полза, устойчивото развитие и икономическия растеж.
 Член 200
 Страните извършват редовно преглед на двустранното сътрудничество и обменят редовно информация, експертен опит и най-добри практики в областта на икономическите политики, икономическото и финансовото развитие и статистиката.
 ГЛАВА 2
 Сътрудничество в областта на управлението на публичните финанси, включително публичния одит и вътрешния контрол
 Член 201
 Страните си сътрудничат в областта на управлението на публичните финанси, включително публичния одит и вътрешния контрол, като целта е да се установи стабилна система за управление на публичните финанси, съвместима с принципите на икономичност, ефикасност, ефективност, прозрачност и отчетност.
 Сътрудничеството включва:
 а)
 насърчаване на прилагането на приемливи и всеобщо признати международни стандарти и на сближаването с добрите практики на Европейския съюз в тази област;
 б)
 обмен на информация и опит в тази област.
 ГЛАВА 3
 Сътрудничество в областта на данъчното облагане
 Член 202
 Страните работят за подобряване на международното сътрудничество в областта на данъчното облагане, по-специално във връзка с улесняването на събираемостта на законно дължимите данъчни постъпления, и за разработването на мерки за ефективното прилагане на принципите на добро управление в областта на данъчното облагане, включително принципите на прозрачност и обмен на информация. Страните засилват диалога и обмена на опит с оглед на възпрепятстването на вредни данъчни практики.
 ГЛАВА 4
 Сътрудничество в областта на статистиката
 Член 203
 Страните насърчават хармонизирането на статистическите методи и практики, включително събирането и разпространението на статистически данни. Сътрудничеството в областта на статистиката се съсредоточава върху обмена на знания във връзка с насърчаването на добри практики и спазване на основополагащите принципи на официалната статистика, приети от ООН, и Кодекса на европейската статистическа практика.
 Европейският съюз допринася за постигането на тази цел чрез предоставянето на техническа помощ на Република Казахстан.
 ГЛАВА 5
 Сътрудничество в областта на енергетиката
 Член 204
 Страните продължават и засилват настоящото си сътрудничество по свързаните с енергетиката въпроси с


text:
цел повишаване на сигурността на доставките, ефективността, устойчивостта и конкурентоспособността в енергийния сектор. Сътрудничеството се основава на всеобхватно партньорство и се ръководи от принципите на взаимен интерес, реципрочност, прозрачност и предсказуемост в съответствие с принципите на пазарната икономика и действащите многостранни и двустранни споразумения в тази област.
 Член 205
 Сътрудничеството обхваща, наред с друго, следните области:
 а)
 изпълнение на енергийни стратегии и политики, изготвяне на прогнози и сценарии, включително относно условията на световния пазар на енергийни стоки, както и усъвършенстване на статистическата система в енергийния сектор;
 б)
 създаване на привлекателна и стабилна инвестиционна среда и насърчаване на взаимните инвестиции в сферата на енергетиката на недискриминационна и прозрачна основа;
 в)
 ефективно сътрудничество с Европейската инвестиционна банка, Европейската банка за възстановяване и развитие и други международни финансови организации и инструменти с цел подкрепа за сътрудничеството между страните в областта на енергетиката;
 г)
 засилване на научното и техническо сътрудничество и обмена на информация за развитието на енергийните технологии, като се обръща особено внимание върху енергийно ефективните и екологично чисти технологии в съответствие с дял VI, глава 3 (Сътрудничество в областта на научните изследвания и иновациите);
 д)
 управление и техническо обучение в енергийния сектор посредством, наред с друго, улесняване на обмена на обучаващи се в специализирани курсове във висши учебни заведения в Европейския съюз и Република Казахстан и разработване на съвместни образователни програми в съответствие с добрите практики;
 е)
 разширяване на сътрудничеството в контекста на многостранни форуми, инициативи и институции в енергийния сектор;
 ж)
 сътрудничество в обмена на знания и опит и в трансфера на технологии за иновации, включително в областите на управлението и енергийните технологии.
 Член 206
 Енергия от въглеводородни източници
 Сътрудничеството в сферата на енергията от въглеводородни източници обхваща следните области:
 а)
 модернизиране и усъвършенстване на съществуващата енергийна инфраструктура от общ интерес и създаване на нова такава при спазване на пазарните принципи, включително инфраструктура, насочена към разнообразяване на енергийните източници и доставчици и маршрутите и методите за пренос на енергия, както и създаване на нов капацитет за производство и целостта, ефикасността, безопасността и сигурността на енергийната инфраструктура, в това число инфраструктурата за електроенергия;
 б)
 създаване на конкурентоспособни, прозрачни и недискриминационни енергийни пазари в съответствие с най-добрите практики посредством регулаторни реформи;
 в)
 подобряване и укрепване на дългосрочната стабилност и сигурност на търговията с енергия, в това число постигане на предвидимост и стабилност на търсенето на енергия, на недискриминационна основа, като въздействието и рисковете за околната среда са сведени до минимум;
 г)
 насърчаване на висока степен на екологична защита и устойчиво развитие в енергийния сектор, включително при добива, производството, разпределението и потреблението;
 д)
 засилване на безопасността на дейностите по проучване и производство на въглеводороди в открито море чрез обмен на опит във връзка с предотвратяването на инциденти, анализирането на ситуацията след инцидента, ответните действия и политиките за противодействие и чрез обмен на най-добрите практики относно отговорността и правните процедури в случай на бедствие.
 Член 207
 Възобновяеми източници на енергия
 Цели се сътрудничество в следните области:
 а)
 развиване на възобновяемите източници на енергия по икономичен и екологосъобразен начин, включително сътрудничество по регулаторни въпроси, сертифициране и


text:
стандартизация и в сферата на техническото развитие;
 б)
 улесняване на обмена между Република Казахстан и европейски институции, лаборатории и представители на частния сектор, включително посредством съвместни програми, с цел прилагане на най-добрите практики за създаването на енергия на бъдещето и „зелена“ икономика;
 в)
 провеждане на съвместни семинари, конференции и програми за обучение и редовен обмен на информация и открити статистически данни, както и на информация относно разработването на възобновяеми източници на енергия.
 Член 208
 Енергийна ефективност и енергоспестяване
 Сътрудничеството за насърчаване на енергийната ефективност и енергоспестяването, включително във въгледобивния сектор, при използването на газови факли (и асоцииран газ) и при сградите, оборудването и транспорта, продължава, наред с друго, посредством:
 а)
 обмен на информация за политики, правни и регулаторни рамки и планове за действие за енергийна ефективност;
 б)
 улесняване на обмена на опит и ноу-хау в областта на енергийната ефективност и енергоспестяването;
 в)
 стартиране и изпълнение на проекти, в това число демонстрационни проекти, за въвеждането на иновативни технологии и решения в областта на енергийната ефективност и енергоспестяването;
 г)
 програми за обучение и курсове за обучение в областта на енергийната ефективност за постигане на целите на настоящия член.
 ГЛАВА 6
 Сътрудничество в областта на транспорта
 Член 209
 Страните си сътрудничат в областта на:
 а)
 разширяването и укрепването на сътрудничеството си в областта на транспорта, за да допринесат за развитието на устойчиви транспортни системи;
 б)
 обръщането на особено внимание на социалните и екологичните аспекти на транспортните системи;
 в)
 насърчаването на ефикасни, безопасни и сигурни транспортни дейности;
 г)
 укрепването на основните транспортни връзки между своите територии.
 Член 210
 Сътрудничество, посочено в настоящата глава, обхваща, наред с друго, следните области:
 а)
 обмен на най-добри практики във връзка с транспортните политики;
 б)
 подобряване на движението на пътници и товари и повишаване на плавността на транспортните потоци, като се отстранят административните, техническите и други пречки за постигането на по-тясна пазарна интеграция, като се подобрят транспортните мрежи и като се осъвремени инфраструктурата;
 в)
 обмен на информация и съвместни дейности на регионално и международно равнище и изпълнение на приложимите международни споразумения и конвенции;
 г)
 обмен на най-добрите практики във връзка с безопасността и устойчивото развитие на морския транспорт.
 Република Казахстан привежда двустранните си споразумения с държавите — членки на Европейския съюз, в областта на въздушния транспорт в съответствие със законодателството на Европейския съюз.
 Член 211
 По въпросите, включени в обхвата на настоящата глава, се провежда редовен диалог.
 ГЛАВА 7
 Сътрудничество в областта на околната среда
 Член 212
 Страните развиват и засилват своето сътрудничество по въпросите на околната среда, с което допринасят за постигането на устойчиво развитие и добро управление при опазването на околната среда.
 Сътрудничеството продължава в следните области:
 а)
 оценки, мониторинг и контрол, свързани с околната среда;
 б)
 образование и повишаване на осведомеността в областта на околната среда, подобряване на достъпа до информация, повишаване на участието на обществеността в процеса на вземане на решения и увеличаване на достъпа до правосъдие по въпроси на околната среда;
 в)
 законодателство в областта на опазването на околната среда;
 г)
 качество на атмосферния въздух;
 д)
 управление на отпадъците;
 е)
 управление на качеството на


text:
водите, включително морската среда;
 ж)
 интегрирано управление на водните ресурси, включително насърчаване на модерни технологии за икономия на вода;
 з)
 съхраняване и опазване на биологичното и ландшафтното разнообразие;
 и)
 устойчиво управление на горите;
 й)
 промишлено замърсяване и промишлени емисии;
 к)
 класифициране и безопасно управление на химикалите;
 л)
 инициативи на Европейския съюз и Република Казахстан в областта на „зелената“ икономика; и
 м)
 взаимен обмен на опит във връзка с политиките за устойчиво развитие на рибарството.
 Член 213
 Сътрудничеството в областта на опазването на околната среда се извършва с взаимното съгласие на страните, като се провежда, наред с друго, в следните форми:
 а)
 обмен на технологии, научна и техническа информация и научноизследователски дейности в областта на опазването на околната среда;
 б)
 обмен на опит относно подобряването на законодателството и методологията в областта на околната среда.
 Член 214
 Страните обръщат специално внимание на решаването и сътрудничеството по въпроси, свързани с околната среда, в контекста на съответните многостранни споразумения за околната среда и се съгласяват да засилят сътрудничеството на регионално равнище.
 Страните обменят опит във връзка с насърчаването на интегрирането на опазването на околната среда в други сектори, включително обмен на най-добри практики, повишаване на знанията и компетентността, екологично образование и повишаване на осведомеността в областите, посочени в настоящата глава.
 ГЛАВА 8
 Сътрудничество в областта на изменението на климата
 Член 215
 Страните развиват и укрепват своето сътрудничество в областта на борбата с изменението на климата и адаптирането към това изменение. Сътрудничеството се осъществява, като се вземат предвид интересите на страните въз основа на принципа на равнопоставеност и взаимна изгода, както и като се отчита съществуващата взаимозависимост между двустранните и многостранните ангажименти в тази сфера.
 Член 216
 Сътрудничеството насърчава мерките на вътрешно и международно равнище, включително в следните области:
 а)
 смекчаване на последиците от изменението на климата;
 б)
 адаптиране към последиците от изменението на климата;
 в)
 пазарни и непазарни подходи спрямо изменението на климата;
 г)
 научни изследвания и развойна дейност в областта на нови, безопасни и устойчиви нисковъглеродни технологии и технологии за адаптиране, както и демонстрации, внедряване и разпространение на тези технологии;
 д)
 обмен на експертен опит и подпомагане в областта на климата за други сектори;
 е)
 повишаване на осведомеността, образование и обучение.
 Член 217
 Страните, наред с друго, обменят информация и експертен опит, осъществяват съвместни научноизследователски дейности и обменят информация относно по-чистите технологии, осъществяват съвместни дейности на регионално и международно равнище, включително във връзка с многостранни споразумения за околната среда, приложими към страните, като Рамковата конвенция на ООН за изменението на климата, и съвместни дейности в рамките на съответните агенции, когато това е приложимо.
 ГЛАВА 9
 Сътрудничество в областта на промишлеността
 Член 218
 Страните развиват и укрепват своето сътрудничество в сферата на промишлеността, включително по въпроси, свързани със създаването на ефективни стимули и благоприятни условия за постигането на по-голямо разнообразие и по-голяма конкурентоспособност на производствения отрасъл.
 За постигането на тази цел страните си сътрудничат, включително чрез обмен на най-добри практики и опит, в следните сектори:
 а)
 производителност и ефикасност на използването на ресурсите;
 б)
 публични мерки за подпомагане на промишлените отрасли въз основа на


text:
изискванията на СТО и други приложими правила на страните;
 в)
 прилагане на промишлената политика в контекста на все по-задълбочаваща се интеграция;
 г)
 инструменти за повишаване на ефикасността на прилагането на промишлената политика;
 д)
 инвестиции в производствения отрасъл, намаляване на потреблението на енергия в него и обмен на опит във връзка с прилагането на политики относно производителността на труда;
 е)
 условия за развитието на нови производствени технологии, на трансфера на обучение и на знания и технологии във високотехнологични промишлени сектори, както и за по-нататъшното изграждане на основна инфраструктура и благоприятна среда за развитието на клъстери за иновации;
 ж)
 инвестиции и търговия в минната промишленост и добива на суровини с цел насърчаване на взаимното разбирателство и прозрачност, подобряване на стопанската среда и насърчаване на обмена на информация и сътрудничеството по въпроси, които не са свързани с енергетиката, по-специално по въпроси, свързани с металните руди и индустриалните минерали;
 з)
 развиване на човешките ресурси в производствения отрасъл;
 и)
 насърчаване на стопански инициативи и сътрудничество в областта на промишлеността между предприятията на Европейския съюз и на Република Казахстан.
 Настоящото споразумение не изключва възможността за по-голямо сътрудничество в областта на промишлеността между страните и за сключване на отделни договорености.
 ГЛАВА 10
 Сътрудничество в областта на малките и средните предприятия
 Член 219
 Страните развиват и укрепват своето сътрудничество в областта на малките и средните предприятия (МСП) с цел насърчаването на стопанска среда, която благоприятства успешното развиване и създаване на МСП.
 За постигането на тази цел страните си сътрудничат в следните области:
 а)
 обмен на информация относно политиката за развитие на МСП;
 б)
 обмен на най-добри практики във връзка с инициативи за поощряване на предприемачеството като ключово умение;
 в)
 насърчаване на по-добри контакти между стопанските сдружения от двете страни посредством по-тесен диалог;
 г)
 обмен на опит във връзка с подпомагането на капацитета на МСП за достъп до международните пазари;
 д)
 обмен на опит във връзка с подобряването на въздействието на регулаторната рамка върху МСП;
 е)
 обмен на най-добри практики във връзка с достъпа до финансиране на МСП.
 ГЛАВА 11
 Сътрудничество в областта на дружественото право
 Член 220
 Страните признават значението на съществуването на ефективен набор от правила и практики в областите на дружественото право, корпоративното управление, счетоводството и одита в условията на функционираща пазарна икономика с предвидима и прозрачна стопанска среда и и подчертават важността на това да се насърчава сближаването на нормативните уредби в тази област.
 Страните си сътрудничат в следните области:
 а)
 обмен на най-добри практики с цел и във връзка с осигуряването на информация относно организацията и представителството на регистрирани дружества и достъп до такава информация по прозрачен и лесен начин;
 б)
 по-нататъшно развиване на политиката за корпоративно управление в съответствие с международните стандарти, и по-специално с тези на ОИСР;
 в)
 насърчаване на въвеждането и съгласуваното прилагане на Международните стандарти за финансово отчитане (МСФО) при консолидираните отчети на публичните дружества;
 г)
 сближаване на счетоводните правила и финансовата отчетност, включително за МСП;
 д)
 регулиране и упражняване на надзор върху професиите на одиторите и счетоводителите;
 е)
 международни стандарти за одит и Етичен кодекс на Международната федерация на