text:
съгласно което тези представители не са
 ангажирани с извършването на преки продажби за широката общественост. Това ограничение вече се прилага и по
 отношение на тази държава членка.
 • Текст относно достъпа до пазара при начин на доставка 4 — Бизнес посетители (БП) — Регистриране на търговско
 присъствие (стр. 30). Списъкът на конкретните задължения на Литва не включваше ограничението, съгласно което тези
 представители не са ангажирани с извършването на преки продажби за широката общественост или с предоставянето на
 услуги. Това ограничение вече се прилага и по отношение на тази държава членка.
 • Задължения, поети от Литва по отношение на достъпа до пазара при начин на доставка 4 — Бизнес посетители (БП)
 (стр. 32). Тези задължения бяха частично оттеглени.
 • Задължение, поето от Латвия по отношение на достъпа до пазара при начин на доставка 4 — Доставчици на услуги по
 договори (ДУД) (стр. 33). Списъкът на конкретните задължения на Латвия не включваше ограничението, съгласно което
 временното влизане и престой в съответната държава членка ще бъдат разрешени за срок от не повече от три месеца в
 рамките на всеки период от 12 месеца. Това ограничение вече се прилага и по отношение на тази държава членка.
 Задължения по сектори
 • Наемни/лизингови услуги без оператори — По отношение на самолети (стр. 95). Ограничението върху достъпа до пазара
 при начин на доставка 2 вече се прилага и по отношение на Естония, Литва, Унгария, Австрия, Словения, Финландия и
 Швеция, а ограничението върху достъпа до пазара при начин на доставка 3 вече се прилага и по отношение на Естония,
 Унгария и Австрия.
 ---pagebreak--- 28.3.2019 г. BG Официален вестник на Европейския съюз L 87/69
 • Услуги, свързани с производството (стр. 109 и 110). Задълженията, включени в списъка на задълженията на Латвия,
 Литва и Австрия, бяха оттеглени.
 • Образователни услуги (стр. 156): ограничение до „само частно финансирани услуги“. Това ограничение не беше
 включено в списъка на задълженията на Естония, Латвия, Литва, Унгария, Австрия, Словения (невключено само по
 отношение на образователните услуги за възрастни) и Словакия. Това ограничение вече се прилага и по отношение на
 тези държави членки. В случая на Словения това разширено прилагане се отнася само до образователните услуги за
 възрастни.
 • Банкови и други финансови услуги (с изключение на застраховане) (стр. 193, 213 и 217). Ограниченията върху достъпа
 до пазара, в които се посочва, че „регистрирането на специализирано мениджърско дружество се изисква за изпълнение
 на дейностите по управлението на дялови тръстове и инвестиционни дружества“ и че „само фирми с адрес на управление
 в Общността могат да действат като депозитари на активите на инвестиционни фондове“ както при начин на доставка 1,
 така и при начин на доставка 3, не бяха включени в списъка на задълженията на Чешката република по отношение на
 начин на доставка 3, на Естония (невключени нито в начин на доставка 1, нито в начин на доставка 3), Латвия — по
 отношение на начин на доставка 3, Литва — по отношение на начин на доставка 1, Унгария — по отношение на начин
 на доставка 3 и Словакия — по отношение на начин на доставка 3. Тези ограничения


text:
вече се прилагат и по отношение
 на тези държави членки.
 • Космически транспорт. Задължението, включено в списъка на задълженията на Австрия, беше оттеглено.
 • Въздушен транспорт — Отдаване под наем на самолети с екипаж (стр. 246). Две ограничения върху достъпа до пазара
 (едно при начини на доставка 1 и 2 и друго — при начин на доставка 3) са въведени за Полша.
 • Въздушен транспорт — Продажби и маркетинг (стр. 247 и 248). Списъкът на конкретните задължения на Естония не
 включваше ограничението на националното третиране на разпространяването чрез използване на система за компютърни
 резервации (СКР) на услуги, свързани с въздушния транспорт, предоставяни от СКР на дружеството майка.
 • Въздушен транспорт — Система за компютърни резервации (стр. 248). Списъкът на конкретните задължения на Унгария
 не включваше ограничението на националното третиране на задълженията на дружеството майка или други участващи
 превозвачи по отношение на СКР, контролирана от въздушни превозвачи от една или повече страни извън Общността.
 • Помощни услуги за всички видове транспорт — Услуги по товарообработване (стр. 259). Ограничение върху достъпа до
 пазара при начин на доставка 3 беше въведено за Естония, Латвия и Литва.
 Б) Изменения, нотифицирани с документ S/SECRET/9
 Хоризонтални задължения
 • Задължения на Кипър и Малта при начин на доставка 4 във връзка с националното третиране (стр. 25, 29 и 32 от
 S/SECRET/8). Тези задължения бяха оттеглени.
 Задължения по сектори
 • Компютърни и свързани с тях услуги: а) Консултантски услуги, свързани с инсталирането на хардуер (CPC 841) (стр. 82), б)
 Услуги по внедряване на програмно осигуряване (CPC 842) (стр. 83), в) Услуги по обработка на данни (CPC 843) (стр. 85),
 г) Услуги, свързани с бази данни (CPC 844) (стр. 86). Задълженията на Кипър при начин на доставка 4 (ВКТ, БП и ДУД) във
 връзка с националното третиране бяха оттеглени.
 • Научно-изследователски и развойни услуги — б) НИР услуги по обществените и хуманитарните науки (CPC 852)
 (стр. 89 и 90). Задълженията на Кипър при начин на доставка 4 (ВКТ, БП и ДУД) във връзка с националното
 третиране бяха оттеглени.
 • (i) Застрахователни и свързани с тях услуги — Пряко застраховане (включително съзастраховане): а) животозастраховане
 и б) различно от животозастраховане (стр. 211 и 212). Задълженията на Кипър при начин на доставка 4 (ВКТ, БП и
 ДУД) във връзка с националното третиране бяха оттеглени.
 ---pagebreak--- L 87/70 BG Официален вестник на Европейския съюз 28.3.2019 г.
 • Банкови и други финансови услуги (без застраховане) — (x) д) прехвърляеми ценни книжа (стр. 223). Задълженията на
 Кипър при начин на доставка 4 (ВКТ, БП и ДУД) във връзка с националното третиране бяха оттеглени.
 • Хотелиерство, ресторантьорство и обществено хранене (CPC 641, 642 и 643) (стр. 232). Задълженията на Малта при
 начин на доставка 4 (ВКТ, БП и ДУД) във връзка с националното третиране бяха оттеглени.
 • Туристически агенции и туроператорски услуги (CPC 7471) (стр. 233 и 234). Задълженията на Малта при начин на
 доставка 4 (ВКТ, БП и ДУД) във връзка с националното третиране бяха оттеглени.
 • Морски транспортни услуги — с изключение на каботажен транспорт — а) Пътнически транспорт (CPC 7211); б)
 Товарен транспорт

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
(CPC 7212) (стр.242). Задълженията на Малта при начин на доставка 4 (ВКТ, БП и ДУД) във връзка с
 националното третиране бяха оттеглени.
 ---pagebreak--- 28.3.2019 г. BG Официален вестник на Европейския съюз L 87/71
 ПРИЛОЖЕНИЕ II
 ОБЕЗЩЕТЕНИЕ ОТ СТРАНА НА ЕО
 • Хоризонтално ограничение на обществените услуги при начин на доставка 3
 — Бележка под линия относно обхвата, показваща, че това ограничение не се отнася до телекомуникациите, до
 компютърните услуги и до услугите, свързани с тях.
 • Хоризонтални ограничения на инвестициите при начин на доставка 3
 — Премахване на ограничението по отношение на националното третиране за AT при начин на доставка 3 за клоновете
 начуждестранни акционерни дружества (Aktiengesellschaften) и дружества с ограничена отговорност (Gesellschaften
 mit beschränkter Haftung).
 • Начин на доставка 4 за вътрешнокорпоративни трансфери и бизнес посетители
 — Задължения, поети от CY и MT по отношение на достъпа до пазара и националното третиране при поети от тези
 държави хоризонтални задължения и задължения по сектори при начин на доставка 3.
 • Професионални услуги — Инженерни услуги (CPC 8672)
 — Задължения, поети от CY и MT по отношение на достъпа до пазара и националното третиране при начин на
 доставка 2
 — Задължения, поети от CY, CZ, MT и SK по отношение на достъпа до пазара при начин на доставка 3
 — Задължения, поети от CY и MT по отношение на националното третиране при начин на доставка 3
 — Премахване на ограниченията върху достъпа до пазара за PT при начин на доставка 3
 • Професионални услуги — Интегрирани инженерни услуги (CPC 8673):
 — Премахване на теста за икономическа потребност (ENT), прилаган по отношение на начин на доставка 4/ДУД от UK
 — Задължения, поети от SK по отношение на достъпа до пазара и националното третиране при начин на доставка 3
 • Професионални услуги — Градоустройствени и ландшафтни архитектурни услуги (CPC 8674):
 — Задължения, поети от CY, CZ, MT, PL, SI и SK по отношение на достъпа до пазара и националното третиране при
 начин на доставка 3.
 — Задължения, поети от HU по отношение на достъпа до пазара и националното третиране при ландшафтните
 архитектурни услуги при начин на доставка 2.
 • Компютърни и свързани с тях услуги —
 — Добавяне на обяснителна бележка под линия.
 — Задължения, поети от HU по отношение на достъпа до пазара и националното третиране съгласно начини на
 доставка 1, 2 и 3 за CPC 845 и 849
 — По-добри условия за ДУД/начин на доставка 4 от SE за компютърни и свързани с тях услуги при хоризонталните и
 новопоетите задължения на SE за ДУД/начин на доставка 4 за CPC 845 и 849.
 • Рекламни услуги (CPC 871):
 — Задължения, поети от CY, MT и PL по отношение на достъпа до пазара и националното третиране при начин на
 доставка 1
 • Телекомуникационни услуги
 — Нови и подобрени задължения, поети от ЕО като цяло, предлагани в тяхното преразгледано предложение в рамките
 на Програмата за развитие от Доха.
 — Пояснение от FI, че нейните три хоризонтални ограничения при начин на доставка 3 — на юридическите лица по
 отношение на достъпа до пазара; на дъщерните


text:
дружества, клоновете, агенциите и представителствата по отношение
 на националното третиране; и на инвестициите по отношение на достъпа до пазара не се отнасят до сектора на
 телекомуникационните услуги.
 ---pagebreak--- L 87/72 BG Официален вестник на Европейския съюз 28.3.2019 г.
 — Пояснителна бележка под линия, в която се посочва, че подсектори 2.C.h) до 2.C.m) от Секторния класификационен
 списък на услуги, съдържащ се в MTN,GNS/W/120 (услуги с добавена стойност), и подсектори 2.C.a) до 2.C.g) от
 този списък са включени тук. Подсектор 2.С.o от този списък също е включен тук, доколкото той попада в рамките
 на тази дефиниция. За целите на този списък на задълженията подсектор 2.C.n) от Секторния класификационен
 списък на услуги (онлайн обработка на информация и/или данни) е отразен в този списък на задълженията като 1.B
 (компютърни и свързани с тях услуги).
 • Финансови услуги (застраховане):
 — Отстраняване на част от ограниченията върху достъпа до пазара за SK при начин на доставка 3.
 • Финансови услуги (банкови услуги)
 — FI: Промяна в изискването за гражданство при начин на доставка 3 („Поне един от основателите, членовете на съвета
 на директорите, надзорния съвет и изпълнителният директор трябва да са постоянно пребиваващи в Европейската
 общност...“ вместо „Поне половината от основателите, членовете на съвета на директорите, надзорния съвет и
 делегатите, изпълнителният директор, пълномощникът и лицето, оправомощено да подписва от името на кредитната
 институция, трябва да са постоянно пребиваващи в Европейската общност...“).
 • Хотелиерство, ресторантьорство и обществено хранене
 — Нов (по-малко ограничителен) текст за теста за икономическа потребност (ENT) на ИТ при начин на доставка 3 за
 барове, кафенета и ресторанти, включително задължение за недискриминационното му естество.
 • Туристически агенции и туроператорски услуги
 — Премахване на теста за икономическа потребност (ENT), прилаган по отношение на начин на доставка 3 от CZ.
 • Фризьорски услуги
 — Задължения, поети от CZ, FI, HU и SK по отношение на достъпа до пазара и националното третиране при начини на
 доставка 2 и 3.
 Използваните съкращения се използват за обозначаване на следните държави членки:
 AT Австрия
 BE Белгия
 CY Кипър
 CZ Чешка република
 DE Германия
 DK Дания
 EE Естония
 EL Гърция
 ES Испания
 FI Финландия
 FR Франция
 HU Унгария
 IE Ирландия
 IT Италия
 LT Литва
 LU Люксембург
 LV Латвия
 ---pagebreak--- 28.3.2019 г. BG Официален вестник на Европейския съюз L 87/73
 MT Малта
 NL Нидерландия
 PL Полша
 PT Португалия
 SE Швеция
 SI Словения
 SK Словашка република
 UK Обединеното кралство


text:
 Важна правна забележка
 |
 22000D1019(16)
 Официален вестник n° L 266 , 19/10/2000 стр. 0050 - 0051 специално чешко издание глава 11 том 04 стр. 243 - 244 специално испанско издание глава 11 том 04 стр. 243 - 244 специално унгарско издание глава 11 том 04 стр. 243 - 244 специално литвийско издание глава 11 том 04 стр. 243 - 244 LV.ES глава 11 том 04 стр. 243 - 244 MT.ES глава 11 том 04 стр. 243 - 244 PL.ES глава 11 том 04 стр. 243 - 244 SK.ES глава 11 том 04 стр. 243 - 244 специално словенско издание глава 11 том 04 стр. 243 - 244
 Решение на Съвместния комитет на ЕИПNo 43/1999от 26 март 1999 годиназа изменение на приложение XVIII (Здравословни и безопасни условия на труд, трудово право и равно третиране на мъжете и жените) към Споразумението за ЕИПСЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с Протокол за адаптиране на Споразумението за Европейското икономическо пространство, оттук нататък наричано "Споразумението", и по-специално член 98 от него,като има предвид, че:(1) приложение XVIII към Споразумението е изменено с Решение No 104/98 на Съвместния комитет за ЕИП от 30 октомври 1998 г. [1].(2) Директива 97/80/ЕО на Съвета от 15 декември 1997 г. относно тежестта на доказване в случаите на дискриминация, основана на пола [2], и Директива 98/52/ЕО на Съвета от 13 юли 1998 г. за прилагане в Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия на Директива 97/80/ЕО относно доказателствената тежест, в случаите на дискриминация, основана на пола [3] следва да бъдат включени към споразумението.(3) Актовете, включени в приложение XVIII, които договарящите се страни следва да вземат предвид, са изброени в края на това приложение,РЕШИ:Член 1В приложение XVIII към споразумението, позициите след точка 21 (Директива на Съвета 86/613/ЕИО) — "АКТОВЕ, КОИТО ДОГОВАРЯЩИТЕ СЕ СТРАНИ СЛЕДВА ДА ВЗЕМАТ ПРЕДВИД", включително въвеждащото изречение и актовете, следва да бъдат включени след точка 32 (Директива 96/34/ЕО на Съвета), а точка 21а (Резолюция 95/С 296/06 на Съвета и от представителите на правителствата на държавите-членки, участвали в съвещанието на Съвета), точка 21б (Резолюция 95/С 168/02 на Съвета) и точка 21в (Препоръка 96/694/ЕО на Съвета) стават съответно точки 33, 34 и 35.Член 2След точка 21 (Директива 86/613/ЕИО на Съвета) от приложение XVIII към споразумението се добавя следната точка:"21а. 397 L 0080: Директива 97/80/ЕО на Съвета от 15 декември 1997 г. относно тежестта на доказване в случаите на дискриминация, основана на пола (ОВ L 14, 20.1.1998 г., стр. 6), изменена с:- 398 L 0052: Директива 98/52/ЕО на Съвета от 13 юли 1998 г. (ОВ L 205, 22.7.1998 г., стр. 66).За целите на настоящото споразумение, разпоредбите на директивата следва да се четат, съгласно следната адаптация:В член 3, параграф 1, буква а) "член 119 от Договора" да се чете "член 69, параграф 1 от Споразумението за ЕИП"."Член 3Текстовете на Директиви 97/80/ЕО и 98/52/ЕО на исландски и норвежки език, които са приложени към съответните езикови версии на настоящото решение, са автентични.Член 4Настоящото решение влиза в сила на 27 март 1999 г. при условие че всички нотификации до Съвместния комитет


text: на ЕИП съгласно член 103, параграф 1 от Споразумението са направени.Член 5Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейските общности.Съставено в Брюксел на 26 март 1999 година.За Съвместния комитет на ЕИППредседателF. Barbaso[1] ОВ L 197, 29.7.1999 г., стр. 56, поправено в ОВ L 226, 27.8.1999 г., стр. 44.[2] ОВ L 14, 20.1.1998 г., стр. 6.[3] ОВ L 205, 22.7.1998 г., стр. 66.--------------------------------------------------


text:
 27.9.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 259/5
 РЕШЕНИЕ No 1/2004 НА СЪВЕТА ЗА АСОЦИИРАНЕ ЕС—ЕГИПЕТ
 от 14 юни 2004 година
 за приемане на процедурен правилник на Съвета за асоцииране
 (2008/756/ЕО)
 СЪВЕТЪТ ЗА АСОЦИИРАНЕ ЕС—ЕГИПЕТ,
 като взе предвид Евро-средиземноморското споразумение за асоцииране между Европейските общности и техните държави-членки, от една страна, и Арабска република Египет, от друга страна, и по-специално членове 74 и 80 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Споразумението влезе в сила на 1 юни 2004 г.
 (2)
 Следва да бъде приет процедурен правилник на Съвета за асоцииране ЕС/Египет,
 РЕШИ:
 Член 1
 Председателство
 Съветът за асоцииране се председателства последователно за периоди от 12 месеца от представител на председателството на Съвета на Европейския съюз от името на Общността и нейните държави-членки и от представител на правителството на Арабска република Египет. Първият период започва на датата на първото заседание на Съвета за асоцииране и завършва на 31 декември 2004 г.
 Член 2
 Заседания
 Съветът за асоцииране заседава редовно на ниво министри най-малко веднъж годишно. Извънредни заседания на Съвета за асоцииране може да се провеждат по взаимно съгласие на страните, по искане на всяка страна.
 Освен ако страните не решат друго, всяко заседание на Съвета за асоцииране се провежда на обичайното място за срещи на Съвета на Европейския съюз на дата, определена от двете страни.
 Заседанията на Съвета за асоцииране се свикват съвместно от секретарите на Съвета за асоцииране със съгласието на председателя.
 Член 3
 Представителство
 Членовете на Съвета за асоцииране може да бъдат представлявани, ако не могат да присъстват лично. Ако член на Съвета за асоцииране желае да бъде представляван, той трябва да съобщи на председателя името на своя представител преди заседанието, на което ще бъде представляван.
 Представителят на член на Съвета за асоцииране има всички права на представлявания член.
 Член 4
 Делегации
 Членовете на Съвета за асоцииране могат да бъдат придружавани от длъжностни лица. Преди всяко заседание председателят бива уведомяван за състава на делегацията на всяка от страните.
 Представител на Европейската инвестиционна банка присъства на заседанията на Съвета за асоцииране в качеството си на наблюдател, когато в дневния ред са включени въпроси, засягащи банката.
 Съветът за асоцииране може, по споразумение между страните, да покани и други лица да присъстват на заседанията му с цел предоставяне на информация по определени въпроси.
 Член 5
 Секретариат
 Длъжностно лице от генералния секретариат на Съвета на Европейския съюз и длъжностно лице от посолството на Арабска република Египет в Брюксел действат съвместно като секретари на Съвета за асоцииране.
 Член 6
 Кореспонденция
 Кореспонденцията до Съвета за асоцииране се изпраща до председателя на Съвета за асоцииране на адреса на генералния секретариат на Съвета на Европейския съюз.
 Двамата секретари осигуряват препращането на кореспонденцията до председателя на Съвета за асоцииране и, при необходимост, до другите членове на Съвета за асоцииране. Предаваната по този начин кореспонденция се изпраща до генералния секретариат на Комисията, до постоянните представителства на държавите-членки и до посолството на Арабска република Египет в Брюксел.
 Съобщенията от председателя на Съвета за асоцииране се изпращат на адресите на двамата секретари и се предават, при необходимост, на


text:
другите членове на Съвета за асоцииране на адресите, посочени във втора алинея.
 Член 7
 Публичност
 Освен ако не е решено друго, заседанията на Съвета за асоцииране не са публични.
 Член 8
 Дневен ред на заседанията
 1. Председателят изготвя предварителен дневен ред за всяко заседание. Предварителният дневен ред се препраща от секретарите на Съвета за асоцииране до адресатите, посочени в член 6, не по-късно от 15 дни преди началото на заседанието.
 Предварителният дневен ред включва въпросите, за които председателят е получил искане за включване в дневния ред не по-късно от 21 дни преди началото на заседанието. Тези въпроси обаче не се включват в предварителния дневен ред, ако не са придружени от съпътстващи документи, изпратени до секретарите не по-късно от датата на изпращане на дневния ред.
 Дневният ред се приема от Съвета за асоцииране в началото на всяко заседание. Към дневния ред могат да бъдат включвани допълнителни въпроси по взаимно съгласие на страните.
 2. Председателят може, със съгласието на страните, да съкрати сроковете, посочени в параграф 1, за да се вземат предвид особеностите на конкретен случай.
 Член 9
 Протоколи
 Двамата секретари изготвят проектопротокол за всяко заседание.
 По правило за всеки въпрос от дневния ред протоколите съдържат информация за:
 —
 документите, представени на Съвета за асоцииране,
 —
 становищата, чието вписване е поискано от член на Съвета за асоцииране,
 —
 взетите решения, съгласуваните становища и приетите заключения.
 Проектопротоколите се изпращат за одобрение на Съвета за асоцииране. Те се одобряват в срок от шест месеца след всяко заседание на Съвета за асоцииране. След като бъдат одобрени, протоколите се подписват от председателя и от двамата секретари. Протоколите се съхраняват в архивите на генералния секретариат на Съвета на Европейския съюз; заверено копие от протоколите се изпраща на всеки от адресатите, посочени в член 6.
 Член 10
 Решения и препоръки
 1. Съветът за асоцииране приема решения и препоръки по взаимно съгласие на страните.
 В периода между заседанията Съветът за асоцииране може да приема решения или препоръки чрез писмена процедура, ако страните се споразумеят за това.
 2. Решенията и препоръките на Съвета за асоцииране по смисъла на член 76 от Евро-средиземноморското споразумение имат следните наименования: „Решение“ и „Препоръка“, допълнени от пореден номер, дата на приемането им и описание на предмета им. Във всяко решение се посочва датата на влизането му в сила.
 Решенията и препоръките на Съвета за асоцииране се подписват от председателя и се заверяват от двамата секретари.
 Решенията и препоръките се препращат до всеки от адресатите, посочени в член 6.
 Съветът за асоцииране може да реши да нареди публикуването на неговите решения и препоръки в Официален вестник на Европейския съюз и Официален вестник на Арабска република Египет.
 Член 11
 Езици
 Официалните езици на Съвета за асоцииране са официалните езици на двете страни.
 Освен ако не е решено друго, Съветът за асоцииране основава разискванията си на документи, изготвени на тези езици.
 Член 12
 Разноски
 Общността и Арабска република Египет поемат разноските, направени във връзка с участието им в заседанията на Съвета за асоцииране, като тези разноски обхващат както разходите за персонал, пътните и дневните разходи, така и пощенските


text:
и телекомуникационните разходи.
 Разходите, свързани с устни преводи по време на заседания, писмени преводи и размножаване на документи, се поемат от Общността, с изключение на разходите за устни или писмени преводи на или от арабски език, които се поемат от Арабска република Египет.
 Другите разноски, свързани с материалната организация на заседанията, се поемат от страната домакин.
 Член 13
 Комитет за асоцииране
 1. Съветът за асоцииране се подпомага от Комитет за асоцииране при изпълнение на задълженията му. Комитетът се състои от представители на Комисията на Европейските общности и от представители на членовете на Съвета на Европейския съюз, от една страна, и от представители на правителството на Арабска република Египет, от друга страна.
 2. Комитетът за асоцииране подготвя заседанията и разискванията на Съвета за асоцииране, при необходимост изпълнява решенията на Съвета за асоцииране и като цяло осигурява непрекъснатост на отношенията по асоцииране и нормалното функциониране на Евро-средиземноморското споразумение. Той разглежда всеки въпрос, отправен до него от Съвета за асоцииране, както и всеки друг въпрос, който може да възникне в хода на ежедневното изпълнение на Евро-средиземноморското споразумение. Той представя предложения и проекти на решения/препоръки за приемане от Съвета за асоцииране.
 3. Когато Евро-средиземноморското споразумение предвижда задължение за консултиране или възможност за консултиране, тези консултации могат да се проведат в рамките на Комитета за асоцииране. Консултациите могат да продължат в Съвета за асоцииране, ако страните се споразумеят за това.
 4. Проектът за процедурен правилник на Комитета по асоцииране е приложен към настоящото решение.
 Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
 Съставено в Брюксел на 14 юни 2004 година.
 За Съвета за асоцииране
 Председател
 B. COWEN
 ПРИЛОЖЕНИЕ
 ПРОЦЕДУРЕН ПРАВИЛНИК НА КОМИТЕТА ЗА АСОЦИИРАНЕ
 Член 1
 Председателство
 Комитетът за асоцииране се председателства последователно за периоди от 12 месеца от представител на Комисията на Европейските общности от името на Общността и нейните държави-членки и от представител на правителството на Арабска република Египет.
 Първият период започва на датата на първото заседание на Съвета за асоцииране и завършва на 31 декември 2004 г.
 Член 2
 Заседания
 Комитетът за асоцииране заседава, когато обстоятелствата налагат това, по общо съгласие на страните.
 Всяко заседание на Комитета за асоцииране се провежда по време и на място, определени от двете страни.
 Заседанията на Комитета за асоцииране се свикват от председателя.
 Член 3
 Делегации
 Преди всяко заседание председателят бива уведомяван за състава на делегацията на всяка от страните.
 Член 4
 Секретариат
 Длъжностно лице от генералния секретариат на Комисията на Европейските общности и длъжностно лице от правителството на Арабска република Египет действат съвместно като секретари на Комитета за асоцииране.
 Цялата кореспонденция до и от председателя на Комитета за асоцииране в рамките на настоящия процедурен правилник се препраща до секретарите на Комитета за асоцииране и до секретарите и председателя на Съвета за асоцииране.
 Член 5
 Публичност
 Освен ако не е решено друго, заседанията на Комитета за асоцииране не са публични.
 Член 6
 Дневен ред на заседанията
 1. Председателят изготвя предварителен дневен ред за всяко заседание. Предварителният дневен ред се изпраща от секретарите на Комитета за асоцииране до адресатите, посочени в член 4, не по-късно


text:
от 15 дни преди началото на заседанието.
 Предварителният дневен ред включва въпросите, за които председателят е получил искане за включване в дневния ред не по-късно от 21 дни преди началото на заседанието. Тези въпроси обаче не се включват в предварителния дневен ред, ако не са придружени от съпътстващи документи, изпратени до секретарите не по-късно от датата на изпращане на дневния ред.
 Комитетът за асоцииране може да покани на заседанията си експерти, които да предоставят информация по определени въпроси.
 Дневният ред се приема от Комитета за асоцииране в началото на всяко заседание.
 Към дневния ред могат да бъдат включвани допълнителни въпроси по взаимно съгласие на двете страни.
 2. Председателят може, със съгласието на двете страни, да съкрати сроковете, посочени в параграф 1, за да се вземат предвид особеностите на конкретен случай.
 Член 7
 Протоколи
 За всяко заседание се изготвят протоколи, съдържащи направено от председателя обобщение на заключенията на Комитета за асоцииране.
 След като бъдат одобрени от Комитета за асоцииране, протоколите се подписват от председателя и от секретарите и се предават на всяка от страните. Копие от протоколите се изпраща на всеки от адресатите, посочени в член 4.
 Член 8
 Приемане на документи
 В конкретните случаи, в които Комитетът за асоцииране е упълномощен от Съвета за асоцииране по Евро-средиземноморското споразумение да приеме решения/препоръки, тези актове имат наименования съответно „Решение“ и „Препоръка“, допълнени от пореден номер, датата на приемането им и описание на предмета им.
 Когато Комитетът за асоцииране приема решение, се прилагат mutatis mutandis членове 10 и 11 от Решение No 1/2004 на Съвета за асоцииране за приемане на неговия процедурен правилник.
 Решенията и препоръките на Комитета за асоцииране се изпращат на адресатите, посочени в член 4 от настоящия процедурен правилник.
 Член 9
 Разноски
 Всяка страна поема разноските, направени във връзка с участието ѝ в заседанията на Комитета за асоцииране и на всякакви работни групи или органи, създадени съгласно член 80 от Евро-средиземноморското споразумение, като това обхваща както разходите за персонал, пътните и дневните разходи, така и пощенските и телекомуникационните разходи.
 Разходите, свързани с устни преводи по време на заседания, писмени преводи и размножаване на документи, се поемат от Общността, с изключение на разходите за устни и/или писмени преводи на или от арабски език, които се поемат от Арабска република Египет.
 Другите разноски, свързани с материалната организация на заседанията, се поемат от страната домакин.


text:
 Важна правна забележка
 |
 22009A1120(01)
 Споразумение между Европейската комисия и Европейския надзорен орган на ГНСС по отношение на сигурността и обмена на класифицирана информация
 Официален вестник n° L 306 , 20/11/2009 стр. 0041 - 0044
 ПРИЛОЖЕНИЕСпоразумение между Европейската комисия и Европейския надзорен орган на ГНСС по отношение на сигурността и обмена на класифицирана информацияЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,наричана по-долу "Комисията", представлявана от генералния директор на Генерална дирекция "Енергетика и транспорт",от една страна, иЕВРОПЕЙСКИЯТ НАДЗОРЕН ОРГАН НА ГНСС,наричан по-долу "GSA", представляван от своя изпълнителен директор,от друга страна,наричани по-долу "страните" или "страна",КАТО ВЗЕХА ПРЕДВИД Договора за създаване на Европейската общност,КАТО ВЗЕХА ПРЕДВИД Регламент (ЕО) No 683/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 9 юли 2008 г. за продължаване на изпълнението на европейските програми за спътникова навигация (EGNOS и "Галилео"),КАТО ВЗЕХА ПРЕДВИД Регламент (ЕО) No 1321/2004 на Съвета от 12 юли 2004 г. за създаване на структури за управление на европейските сателитни радионавигационни програми,КАТО ВЗЕХА ПРЕДВИД Решение 2001/844/ЕО, ЕОВС, Евратом на Комисията от 29 ноември 2001 г. за изменение на нейния процедурен правилник,КАТО ИМАТ ПРЕДВИД, че в контекста на европейските програми за спътникова навигация EGNOS и "Галилео" съществува постоянна необходимост за обмен на класифицирана информация между страните,КАТО ПРИЗНАВАТ, че за едни оптимални и ефективни консултации и сътрудничество може да се изисква достъп до класифицирана информация на страните, както и обмен на такава информация между тях,КАТО ОСЪЗНАВАТ, че подобен достъп и обмен на класифицирана информация изискват подходящи мерки за сигурност,СЕ СПОРАЗУМЯХА ЗА СЛЕДНОТО:Член 1За целите на настоящото споразумение:а) "класифицирана информация" означава всякаква информация (а именно знание, което може да бъде съобщено под всякаква форма) или всеки материал, включително документи, за които една от страните счита, че трябва да бъдат защитени срещу непозволено разгласяване и които са били обозначени като такива съгласно класификацията за сигурност;б) "страна — източник на информацията" означава страната, от която произхожда класифицираната информация, която се съобщава или разкрива на другата страна, страната адресат;в) "страна адресат" означава страната, която получава класифицираната информация на другата страна, страната — източник на класифицираната информация;г) "нормативна уредба относно сигурността" означава Решение 2001/844/ЕО, ЕОВС, Евратом във вида му, приложим за всяка от страните, както и вътрешните процедури и разпоредби на всяка от страните.Член 2Настоящото споразумение се прилага за класифицираната информация, съобщена от една от страните на другата или обменена между тях съгласно тяхната съответна нормативна уредба относно сигурността за нуждите на европейските програми за спътникова навигация (EGNOS и "Галилео").Член 3Всяка от страните:а) осигурява защитата и съхранението на класифицираната информация по настоящото споразумение, съобщена от една от страните на другата или обменена между тях;б) гарантира, че класифицираната информация, съобщена или разменена по силата на настоящото споразумение, запазва класификацията за сигурност, дадена ѝ от страната — източник на информацията. Страната адресат осигурява защитата и съхранението на тази класифицирана информация съгласно разпоредбите на собствената ѝ нормативна уредба относно сигурността на класифицираната информация с равностойна класификация за сигурност в съответствие с мерките за сигурност, които трябва да бъдат установени по силата на член 9;в) не използва класифицираната информация по настоящото споразумение за цели, различни от установените от страната — източник на информацията;г)


text: не разкрива класифицираната информация по настоящото споразумение на трети страни, различни от посочените в член 4, параграфи 4 и 5, без предварителното съгласие на страната — източник на информацията;д) позволява достъп до подобна класифицирана информация само на лицата, които имат нужда от нея, и ако е приложимо, имат разрешение за достъп до необходимото ниво на класификация.Член 41. Класифицираната информация може да се съобщава или разкрива в съответствие с принципа на контрол от органа източник, от страната — източник на информацията, на страната адресат.2. Разгласяването или съобщаването на класифицирана информация на трети страни, различни от посочените в параграфи 4 и 5, се извършва след решение на страната адресат при предварително писмено съгласие от страната — източник на информацията, в съответствие с принципа на контрол от органа източник, както е определено в разпоредбите му за сигурност.3. В рамките на прилагане на параграфи 1 и 2 автоматичното разгласяване на трети страни, различни от посочените в параграфи 4 и 5, е възможно само ако между страните са били разработени и установени процедури за някои категории информация, свързани с техните оперативни нужди.4. Класифицираната информация, произхождаща от GSA, може да бъде разкривана автоматично от Комисията на Европейската космическа агенция (ЕКА), на Съвета и на държавите-членки.5. Комисията полага усилия да сключи споразумения и спогодби съответно с ЕКА, Съвета и държавите-членки, за да позволи автоматичното разкриване на GSA на класифицирана информация, произхождаща от ЕКА, Съвета или държавите-членки.Член 51. Страните осигуряват система за сигурност и въвеждат мерки за сигурност, основани на основните принципи и минималните норми за сигурност, предвидени в тяхната съответна нормативна уредба и отразени в разпоредбите, които предстои да бъдат установени съгласно член 9, така че да се гарантира, че към класифицираната информация по настоящото споразумение се прилага равностойно ниво на защита.2. Страните се подпомагат взаимно по отношение на сигурността на класифицираната информация по настоящото споразумение и по въпроси от общ интерес в областта на сигурността. Органите по член 9 провеждат взаимни консултации и инспекции в областта на сигурността, за да оценят ефективността на мерките за сигурност, за които са отговорни и които трябва да бъдат установени съгласно посочения член.3. Преди съобщаване или обмен на класифицирана информация по настоящото споразумение между страните, отговарящите за сигурността органи по член 9 потвърждават, че по тяхна оценка страната адресат е в състояние да осигури защитата и съхранението на посочената информация при спазване на мерките, които трябва да бъдат установени съгласно посочения член.Член 6Страните гарантират, че всяко лице, което при изпълнение на служебните си задължения има нужда от достъп или поради своите задължения или функции може да има достъп до класифицирана информация, съобщена или обменена съгласно настоящото споразумение, притежава разрешение за достъп до подходящото ниво на класификация, преди да му предоставят достъп до информацията.Целта на процедурите за проучване на надеждността е да се определи дали дадено лице, като се вземат предвид неговата лоялност и благонадеждност, може да има достъп до класифицирана информация.Член 71. За целите на настоящото споразумение:а) за Комисията цялата кореспонденция се изпраща до централната регистратура на генералния секретариат на Комисията на следния адрес:Commission européenneSecrétariat général1049 Bruxelles/BrusselBELGIQUE/BELGIËб) за GSA цялата


text: кореспонденция се изпраща на следния адрес:GSALocal Security OfficerRue de la Loi/Wetstraat 561049 Bruxelles/BrusselBELGIQUE/BELGIË2. Чрез дерогация от параграф 1 кореспонденцията от едната страна, която е достъпна само за определени компетентни служители, органи или служби на тази страна, може по оперативни причини да се адресира и да е достъпна само за определени компетентни служители, органи или служби на другата страна, специално посочени като адресати, като се взема предвид тяхната компетентност и съгласно принципа "необходимост да се знае". В този случай:а) за Комисията тази кореспонденция се изпраща директно от GSA до местната регистратура, която обслужва компетентните служители, органи или служби на Комисията или чрез [централната регистратура на генералния секретариат] на Комисията, ако служителите, органите или службите адресати не разполагат с местна регистратура,б) за GSA тази кореспонденция се предава чрез отдела за сигурност на GSA.Член 8Изпълнителният директор на GSA и директорът на Дирекцията за сигурност на Комисията упражняват надзор върху прилагането на настоящото споразумение.Член 91. За целите на прилагането на настоящото споразумение органите, посочени в параграфи 2 и 3, установяват мерки за сигурност с оглед определяне на нормите за защита на сигурността и взаимно съхранение на класифицираната информация, съобщена или обменена по силата на настоящото споразумение.2. Отделът за сигурност на GSA, под ръководството и от името на изпълнителния директор на GSA, изготвя мерките за сигурност, които да се вземат за осигуряване на защита и съхраняване на класифицираната информация, съобщена на GSA или разменена с него по силата на настоящото споразумение.3. Дирекцията за сигурност на Комисията, действаща под ръководството на члена на Комисията, отговарящ за въпросите на сигурността, изготвя мерките за сигурност, които да се вземат за осигуряване на защита и опазване на класифицираната информация, съобщена или разменена по силата на настоящото споразумение в рамките на Комисията и нейните помещения.4. За GSA мерките за сигурност по параграф 1 подлежат на одобрение от страна на управителния съвет на GSA.Член 10Органите, посочени в член 9, установяват процедурите, които да бъдат следвани в случай на доказано или предполагаемо нарушение по отношение на класифицираната информация по настоящото споразумение, включително уведомяване на другата страна за обстоятелствата и предприетите действия.Член 11Всяка страна поема своите разходи по прилагане на настоящото споразумение.Член 12Разногласията между Комисията и GSA в резултат на тълкуването или прилагането на настоящото споразумение са предмет на преговори между страните.Член 131. Настоящото споразумение влиза в сила на първия ден от първия месец след датата, на която страните са се уведомили взаимно за изпълнението на необходимите вътрешни процедури.2. Всяка от страните уведомява другата относно всяка промяна в своята нормативна уредба, която би могла да навреди на защитата на класифицираната информация по настоящото споразумение.3. Настоящото споразумение може да се преразгледа при поискване на една от страните за въвеждане на евентуални изменения.4. Всяко изменение на настоящото споразумение се извършва само писмено и при взаимно съгласие на страните. То влиза в сила след взаимно уведомяване съгласно разпоредбите на параграф 1.5. Настоящото споразумение се сключва за неограничен срок. То може да бъде прекратено по всяко време от едната страна чрез писмено известие за прекратяване, изпратено до другата страна. Прекратяването влиза в сила шест месеца след получаване


text: на известието от другата страна. Все пак то не засяга ангажиментите, поети преди това по силата на разпоредбите на настоящото споразумение. По-специално всяка класифицирана информация, съобщена или обменена по силата на настоящото споразумение, продължава да бъде защитена съгласно разпоредбите на споразумението, докато страната адресат не я върне на страната — източник на информацията, при поискване от последната.6. Настоящото споразумение е съставено в два екземпляра на английски език.В доказателство за това долуподписаните надлежно упълномощени лица подписаха настоящото споразумение.Съставено в Брюксел на 11 ноември 2009 година.За КомисиятаГенерален директорMatthias RueteЗа Европейския надзорен орган на ГНССИзпълнителен директорPedro Pedreira--------------------------------------------------


text:
 12.1.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 8/17
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 187/2015
 от 10 юли 2015 година
 за изменение на приложение XIII (Транспорт) към Споразумението за ЕИП [2017/27]
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство („Споразумението за ЕИП“), и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Регламент (ЕС) No 1302/2014 на Комисията от 18 ноември 2014 г. относно техническата спецификация за оперативна съвместимост по отношение на подсистемата „Подвижен състав — локомотиви и пътнически подвижен състав“ на железопътната система в Европейския съюз (1), поправен с ОВ L 10, 16.1.2015 г., стр. 45, следва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.
 (2)
 Поради това приложение XIII към Споразумението за ЕИП следва да бъде съответно изменено.
 ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
 Член 1
 Приложение XIII към Споразумението за ЕИП се изменя, както следва:
 1.
 В точка 37аз (Решение 2008/232/ЕО на Комисията) и в точка 37ги (Решение 2008/232/ЕО на Комисията) се добавя следното тире:
 „—
 32014 R 1302: Регламент (ЕС) No 1302/2014 на Комисията от 18 ноември 2014 г. (ОВ L 356, 12.12.2014 г., стр. 228), поправен с ОВ L 10, 16.1.2015 г., стр. 45.“
 2.
 След точка 37гн (Регламент (ЕС) No 1301/2014 на Комисията) се вмъква следното:
 „37do.
 32014 R 1302: Регламент (ЕС) No 1302/2014 на Комисията от 18 ноември 2014 година относно техническата спецификация за оперативна съвместимост по отношение на подсистемата „Подвижен състав — локомотиви и пътнически подвижен състав“ на железопътната система в Европейския съюз (ОВ L 356, 12.12.2014 г., стр. 228), поправен с ОВ L 10, 16.1.2015 г., стр. 45.
 За целите на настоящото споразумение разпоредбите на регламента се четат със следните адаптации:
 а)
 В раздел 7.3.2.12 от приложението се добавя следното:
 „Специфичен случай „Норвегия“ („Т“)
 За неограничен достъп до норвежката мрежа се прилагат следните правила за електрическите тягови единици:
 —
 Капацитивният фактор на мощността е не по-малък от 0,95 при напрежение върху контактната мрежа, по-голямо от 16,5 kV, когато тяговата единица активно потребява електроенергия.
 —
 Капацитивната мощност не превишава 60 kVAr, когато тяговата единица регенерира електроенергия.
 —
 Индуктивният фактор на мощността е не по-малък от 0,95 при напрежение върху контактната мрежа, по-малко от 16,5 kV, когато тяговата единица регенерира електроенергия.“
 б)
 В раздел 7.3.2.14 от приложението се добавя следното:
 „Специфичен случай „Норвегия“ („Т“)
 Този специфичен случай е приложим за единици, експлоатирани по линии с немодернизирана контактна мрежа. Линиите със съответстваща на ТСОС контактна мрежа се отбелязват в референтния документ на мрежата.
 Геометрията на плъзгача на пантографа съответства на стандарт EN 50367:2011 Фигура Б.6 (1 800 mm).“
 в)
 След раздел 7.3.2.15 от приложението се вмъква следното:
 „7.3.2.15а
 Статичен контактен натиск на пантографа (ниво „СЕОС“) (4.2.8.2.9.5)
 „Специфичен случай „Норвегия“ („Т“)
 Този специфичен случай е приложим за единици, експлоатирани по линии с немодернизирана контактна мрежа. Линиите със съответстваща на ТСОС контактна мрежа се отбелязват в референтния документ на мрежата.
 В покой пантографите следва да имат статичен контактен натиск от 55 N.“
 г)
 В раздел 7.3.2.16 от приложението се добавя следното:
 „Специфичен случай „Норвегия“ („Т“)
 Този специфичен случай е приложим за единици,


text:
експлоатирани по линии с немодернизирана контактна мрежа. Линиите със съответстваща на ТСОС контактна мрежа се отбелязват в референтния документ на мрежата.
 В допълнение към изискванията по ТСОС пантографите трябва да отговарят и на крива, изчислена по следната формула: F
 m
 = 0,00097v2
 + 55 с допустимо отклонение от ± 10 %.“
 д)
 В раздел 7.4 от приложението се добавя следното:
 „Специфични условия за Норвегия
 За неограничен достъп на подвижния състав до норвежката мрежа при зимни условия трябва да се докаже, че подвижният състав отговаря на следните условия:
 —
 Избрана е температурна зона T2, определена в точка 4.2.6.1.1.
 —
 Трябва да бъдат избрани тежките условия на сняг, лед и градушка, определени в точка 4.2.6.1.2.“
 Член 2
 Текстовете на Регламент (ЕС) No 1302/2014, поправен с ОВ L 10, 16.1.2015 г., стр. 45, на исландски и норвежки език, които ще бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила на 11 юли 2015 г., при условие че са внесени всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението за ЕИП (*1).
 Член 4
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 10 юли 2015 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 Atle LEIKVOLL
 (1) ОВ L 356, 12.12.2014 г., стр. 228.
 (*1) Без посочени конституционни изисквания.


text:
 27.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 58/16
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 163/2013
 от 8 октомври 2013 година
 за изменение на приложение II (Технически правила, стандарти, изпитвания и сертифициране) към Споразумението за ЕИП
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство („Споразумението за ЕИП“), и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Регламент (ЕС) No 1027/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 г. за изменение на Регламент (ЕО) No 726/2004 по отношение на фармакологичната бдителност (1) следва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.
 (2)
 Поради това приложение II към Споразумението за ЕИП следва да бъде съответно изменено,
 ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
 Член 1
 В точка 15щб (Регламент (ЕО) No 726/2004 на Европейския парламент и на Съвета) в глава XIII на приложение II към Споразумението за ЕИП се добавя следното тире:
 „—
 32012 R 1027: Регламент (ЕС) No 1027/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 г. (ОВ L 316, 14.11.2012 г., стр. 38.)“
 Член 2
 Текстовете на Регламент (ЕС) No 1027/2012 на исландски и норвежки език, които ще бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила на 9 октомври 2013 г., при условие че са внесени всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението за ЕИП (2), или в деня, в който влиза в сила Решение на Съвместния комитет на ЕИП No 158/2013 от 8 октомври 2013 г. (3), която от двете дати е по-късна.
 Член 4
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 8 октомври 2013 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 Thórir IBSEN
 (1) ОВ L 316, 14.11.2012 г., стр. 38.
 (2) Без отбелязани конституционни изисквания.
 (3) Вж. страница 10 от настоящия брой на Официален вестник.


text:
 22.8.2019
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 219/7
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП No 196/2017
 от 27 октомври 2017 година
 за изменение на приложение II (Технически правила, стандарти, изпитвания и сертифициране) към Споразумението за ЕИП [2019/1359]
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство („Споразумението за ЕИП“), и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Регламент (ЕС) 2017/1224 на Комисията от 6 юли 2017 г. за изменение на приложение V към Регламент (ЕО) No 1223/2009 на Европейския парламент и на Съвета относно козметичните продукти (1) следва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.
 (2)
 Поради това приложение II към Споразумението за ЕИП следва да бъде съответно изменено,
 ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
 Член 1
 В точка 1а (Регламент (ЕО) No 1223/2009 на Европейския парламент и на Съвета) от глава XVI от приложение II към Споразумението за ЕИП се добавя следното тире:
 „—
 32017 R 1224: Регламент (ЕС) 2017/1224 на Комисията от 6 юли 2017 г. (ОВ L 174, 7.7.2017 г., стр. 16).“
 Член 2
 Текстът на Регламент (ЕС) 2017/1224 на исландски и норвежки език, който ще бъде публикуван в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, е автентичен.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила на 28 октомври 2017 г., при условие че са внесени всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението за ЕИП (*1).
 Член 4
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 27 октомври 2017 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 Sabine MONAUNI
 (1) ОВ L 174, 7.7.2017 г., стр. 16.
 (*1) Без отбелязани конституционни изисквания.


text:
 15/ 14
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 204
 22005A0517(01)
 L 124/4
 ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
 КОНВЕНЦИЯ ЗА ДОСТЪПА ДО ИНФОРМАЦИЯ, УЧАСТИЕТО НА ОБЩЕСТВЕНОСТТА В ПРОЦЕСА НА ВЗЕМАНЕТО НА РЕШЕНИЯ И ДОСТЪПА ДО ПРАВОСЪДИЕ ПО ВЪПРОСИ НА ОКОЛНАТА СРЕДА
 Съставено в Орхус, Дания, на 25 юни 1998 г.
 Страните по тази конвенция,
 като припомнят принцип 1 от Стокхолмската декларация за околната среда на човека,
 като припомнят също така принцип 10 от Декларацията от Рио де Жанейро за околната среда и развитието,
 като припомнят освен това и резолюции на Общото събрание 37/7 от 28 октомври 1982 г. за Световната харта за природата и 45/94 от 14 декември 1990 г. за необходимостта да се осигури здравословна околна среда за благосъстоянието на хората,
 като припомнят Европейската харта за околна среда и здраве, приета на Първата европейска конференция по околна среда и здраве на Световната здравна организация във Франкфурт на Майн, Германия, на 8 декември 1989 г.,
 като потвърждават необходимостта от опазване, съхраняване и подобряване на състоянието на околната среда и от осигуряване на устойчиво и екологосъобразно развитие,
 като признават, че адекватното опазване на околната среда е от съществено значение за благосъстоянието на човека и осъществяването на основните човешки права, включително самото право на живот,
 като признават също, че всеки човек има правото да живее в околна среда, благоприятна за неговото здраве и благосъстояние, както и задължението, индивидуално и съвместно с други лица, да опазва и подобрява околната среда в полза на сегашните и бъдещите поколения,
 като имат предвид, че, за да могат да отстояват това право и да спазват това задължение, гражданите трябва да имат достъп до информация, да имат право да участват при вземането на решения и да имат достъп до правосъдие по въпроси на околната среда и като признават в тази връзка, че гражданите могат да се нуждаят от помощ при упражняването на своите права,
 като признават, че в областта на околната среда по-добрият достъп до информация и общественото участие във вземането на решения подобряват качеството и изпълнението на тези решения, допринасят за повишаване на обществената информираност по въпроси на околната среда, дават възможност на обществеността да изразява своята загриженост и позволяват на държавните органи надлежно да вземат предвид такава загриженост,
 като си поставят за цел по този начин да увеличат отговорността и прозрачността във вземането на решения и да засилят обществената подкрепа за решенията, отнасящи се до околната среда,
 като признават, че прозрачността е желателна във всички подразделения на държавната власт и като приканват законодателните органи да прилагат принципите на тази конвенция в своята работа,
 като признават, че обществеността трябва да бъде информирана за процедурите за участие във вземането на решения, засягащи околната среда, да има свободен достъп до тях и да знае как да ги използва,
 като признават също значението на съответните роли, които отделните граждани, неправителствените организации и частният сектор могат да играят в опазването на околната среда,
 като изразяват желанието си да се поощри екологичното образование с цел по-добро разбиране на околната среда и устойчивото развитие и да се насърчи широката информираност на обществото за


text:
решенията, оказващи въздействие върху околната среда и устойчивото развитие, както и неговото участие при вземането на такива решения,
 като отбелязват в този контекст значението на използването на медиите и електронните или други бъдещи форми на комуникация,
 като признават важността на пълното отчитане на съображенията за околната среда при вземането на решения от страна на правителството и последващата необходимост държавните органи да разполагат с точна, пълна и актуална информация за околната среда,
 като признават, че държавните органи разполагат с информация за околната среда в интерес на обществото,
 загрижени, че обществеността, включително организациите, трябва да има достъп до ефективни съдебни механизми,така че нейните законни интереси да бъдат защитени и законът да се прилага,
 като отбелязват важността на това да се предоставя на потребителите достатъчно информация за продуктите, за да могат те да правят информиран избор, отчитайки екологичните аспекти,
 като отчитат загрижеността на обществеността за преднамереното пускане на генетично модифицирани организми в околната среда и необходимостта от по-голяма прозрачност и по-широко участие на обществеността при вземането на решения в тази област,
 убедени, че прилагането на тази конвенция ще допринесе за укрепване на демокрацията в региона на Икономическата комисия за Европа (ИКЕ) на Обединените нации,
 като съзнават ролята, която ИКЕ играе в това отношение, и като припомнят, inter alia, Насоките на ИКЕ за достъпа до информация за околната среда и участието на обществеността във вземането на решения, засягащи околната среда, одобрени в Декларацията на министрите, приета на Третата министерска конференция „Околна среда за Европа“ в София, България, на 25 октомври 1995 г.,
 като имат предвид съответните разпоредби в Конвенцията за оценка на въздействието върху околната среда в трансграничен контекст, приета в Еспо, Финландия, на 25 февруари 1991 г., Конвенцията за трансграничните ефекти на промишлените аварии и Конвенцията за опазване и използване на трансграничните водни течения и международните езера , и двете приети в Хелзинки на 17 март 1992 г., и други регионални конвенции,
 като съзнават, че приемането на тази Конвенция ще допринесе за по-нататъшното укрепване на процеса „Околна среда за Европа“ и за резултатите от Четвъртата министерска конференция в Орхус, Дания, през юни 1998 г.,
 СЕ ДОГОВОРИХА ЗА СЛЕДНОТО:
 Член 1
 Цел
 За да допринесе за защита на правото на всеки човек от настоящите и бъдещите поколения да живее в околна среда, благоприятна за неговото здраве и благосъстояние, всяка страна гарантира правата на достъп до информация, участие на обществеността при вземането на решения и достъп до правосъдие по въпроси на околната среда в съответствие с разпоредбите на тази конвенция.
 Член 2
 Определения
 За целите на тази конвенция,
 1.
 „Страна“ означава, освен ако в текста не е посочено друго, договаряща се страна по тази конвенция.
 2.
 „Държавен орган“ означава:
 (a)
 правителство на национално, регионално и друго равнище;
 (b)
 физически и юридически лица, изпълняващи държавни административни функции в съответствие с националното законодателство, включително специфични задължения, дейности или услуги във връзка с околната среда;
 (c)
 всички други физически или юридически лица, които имат обществени задължения или функции или предоставят обществени услуги във връзка с околната среда, под контрола на орган или лице, посочени в (а) или (b)


text:
по-горе;
 (d)
 институциите на всяка регионална организация за икономическа интеграция съгласно член 17 , която е страна по тази конвенция.
 Това определение не включва органите или институциите, действащи в съдебно или законодателно качество.
 3.
 „Информация за околната среда“ означава всяка информация в писмена, визуална, звукова, електронна или друга материална форма относно:
 (а)
 състоянието на елементите на околната среда, каквито са въздухът и атмосферата, водите, почвите, земите, ландшафтът и природните местообитания, биологичното разнообразие и неговите компоненти, включително генетично модифицираните организми, и взаимодействието между тези елементи;
 (b)
 факторите, като например вещества, енергия, шум и радиация, и дейностите или мерките, включително и административните мерки, екологичните споразумения, политики, законодателство, планове и програми, които оказват или биха могли да окажат въздействие върху елементите на околната среда, посочени в точка (а) по-горе, и анализ на разходите и ползите и други икономически анализи и допускания, използвани при вземането на решения, отнасящи се до околната среда;
 (c)
 състоянието на човешкото здраве и безопасност, условията за живот на хората, културните обекти и построените сгради и съоръжения дотолкова, доколкото те са или могат да бъдат засегнати от състоянието на елементите на околната среда или чрез тези елементи от факторите, дейностите или мерките, посочени в точка (b) по-горе.
 4.
 „Общественост“ означава едно или повече физически или юридически лица и в съответствие с националното законодателство или практика техните сдружения, организации или групи.
 5.
 „Засегната общественост“ означава обществеността, която е засегната или може да бъде засегната от вземането на решения за околната среда или има интерес в този процес; за целите на това определение ще се счита, че неправителствените организации, работещи за опазване на околната среда и отговарящи на всички изисквания на националното право, имат интерес.
 Член 3
 Общи положения
 1. Всяка страна предприема необходимите законодателни, подзаконови или други мерки, включително мерки за постигане на съвместимост между разпоредбите, прилагащи текстовете на тази конвенция относно информацията, участието на обществеността и достъпа до правосъдие, както и подходящи мерки за тяхното прилагане, с цел създаването и поддържането на ясна, прозрачна и последователна рамка за прилагане на разпоредбите на тази конвенция.
 2. Всяка страна се стреми да гарантира, че длъжностните лица и органите подпомагат и дават насоки на обществеността при търсенето на достъп до информация, при улесняването на участието при вземането на решения и търсенето на достъп до правосъдие по въпроси на околната среда.
 3. Всяка страна поощрява екологичното образование и повишаване на общественото съзнание по проблемите на околната среда, особено по отношение на получаването на достъп до информация, участието при вземането на решения и достъпа до правосъдие по въпроси на околната среда.
 4. Всяка страна осигурява съответното признаване и подкрепа на сдруженията, организациите или групите, работещи за опазване на околната среда, и гарантира съвместимост на националната правна система с това задължение.
 5. Разпоредбите на тази конвенция не засягат правото на страната да поддържа или въвежда мерки, осигуряващи по-широк достъп до информация, по-широко обществено участие при вземането на решения и по-широк достъп до правосъдие по въпроси на околната среда.
 6. Тази конвенция не изисква никакво обезсилване на съществуващи права за достъп до информация, участие на обществеността при


text:
вземането на решения и достъп до правосъдие по въпроси на околната среда.
 7. Всяка страна съдейства за прилагането на принципите на тази конвенция в международните процеси на вземане на решения за околната среда и в рамките на международните организации по въпроси, касаещи околната среда.
 8. Всяка страна гарантира, че лицата, упражняващи своите права в съответствие с разпоредбите на тази конвенция, няма да бъдат наказвани, преследвани или обезпокоявани по какъвто и да е начин за своята дейност. Тази разпоредба не засяга правомощията на националните съдилища да постановяват покриването на приемливи разходи, свързани със съдебните дела.
 9. В рамките на съответните разпоредби на тази конвенция обществеността следва да има достъп до информация, възможност да участва при вземането на решения и достъп до правосъдие по въпроси на околната среда без дискриминация въз основа на гражданство, националност или местожителство, а в случай на юридически лица, без дискриминация въз основа на мястото, където са регистрирани, или действителното място на упражняване на дейност.
 Член 4
 Достъп до информация за околната среда
 1. Всяка страна гарантира, че при спазване на следващите параграфи на този член държавните органи в отговор на искане за предоставяне на информация за околната среда предоставят на обществеността тази информация в рамките на националното законодателство, включително когато се искат и в съответствие с точка (b) по-долу копия от документите, съдържащи или включващи такава информация:
 (a)
 без да e необходимо да се заявява заинтересованост;
 (b)
 в исканата форма, освен ако:
 (i)
 за държавния орган не е по-подходящо да я предостави в друга форма, като в такива случаи се посочват причините, поради които информацията се предоставя в дадената форма, или
 (ii)
 информацията е вече публично достояние в друга форма.
 2. Информацията за околната среда, спомената в параграф 1, се предоставя възможно най-скоро и не по-късно от един месец след подаване на искането, освен ако обемът и сложността на информацията не оправдават удължаването на този период до два месеца от подаването на молбата. Заявителят се информира за удължаването и за причините, които го налагат.
 3. Искането за информация за околната среда може да бъде отказано, ако:
 (a)
 държавният орган, към който е отправена молбата, не разполага с исканата информация за околната среда;
 (b)
 искането е очевидно необосновано или формулирано по твърде общ начин; или
 (c)
 искането се отнася до материали в процес на завършване или се отнася до вътрешни комуникации между държавните органи, когато такова изключение е предвидено в националното законодателство или обичайната практика, като се отчита общественият интерес от разкриването на информацията.
 4. Искането за информация за околната среда може да бъде отказано, ако разкриването на информацията би се отразило неблагоприятно върху:
 (a)
 поверителността на работата на държавните органи, когато тази поверителност е предвидена в националното законодателство;
 (b)
 международните отношения, националната отбрана или обществената сигурност;
 (c)
 хода на правосъдието, правото на лицата на справедлив процес или възможността на държавните органи да извършват разследване в наказателно или дисциплинарно производство;
 (d)
 поверителността на търговска или промишлена информация, когато тази поверителност е защитена от закона с цел защита на законен икономически интерес; в тези рамки следва да бъде разкривана


text:
информация за емисиите, имаща отношение към опазването на околната среда;
 (e)
 правото на интелектуална собственост;
 (f)
 поверителността на лични данни и/или архиви, свързани с физическо лице, когато това лице не е дало съгласието си за разкриването на информацията пред обществеността и когато такава поверителност е предвидена в националното законодателство;
 (g)
 интересите на трета страна, която е предоставила исканата информация, без да има правно задължение да го направи и без да може такова задължение да й бъде наложено, и когато не е съгласна с разпространението на материала; или
 (h)
 околната среда, за която се отнася информацията, като например местата за размножаване на редки видове.
 Гореспоменатите основания за отказ се тълкуват ограничително, като се отчита общественият интерес от разкриване на информацията и като се взема предвид дали исканата информация се отнася до емисии в околната среда.
 5. В случаите, когато държавният орган не разполага с исканата информация за околната среда, този орган информира във възможно най-кратки срокове заявителя кой е държавният орган, който счита, че е възможно да предостави исканата информация, или прехвърля молбата към този орган, като съответно информира заявителя за това.
 6. Всяка страна гарантира, че в случаите, когато информацията, неподлежаща на разкриване съгласно параграфи 3(с) и 4, може да бъде отделена от останалата информация, без да се накърнява поверителността на неподлежащата на разкриване информация, държавните органи предоставят останалата част от исканата информация за околната среда.
 7. Отказът на искането следва да бъде направен в писмена форма, ако молбата е била в писмена форма или по искане на заявителя. В отказа се посочват причините за него и се дава информация за достъпа до процедурата за преразглеждане, предвидена в съответствие с член 9. Отказът трябва да бъде направен във възможно най-кратък срок и не по-късно от един месец, освен ако сложността на информацията не оправдава удължаването на този период до два месеца от искането. Заявителят се информира за удължаването и за причините, които го налагат.
 8. Всяка страна може да позволи на държавните си органи да събират такса срещу предоставянето на такава информация, но тази такса не трябва да надвишава разумните граници.
 Държавните органи, възнамеряващи да събират такава такса за предоставяне на информация, предоставят на заявителите тарифа за възможните такси, посочвайки обстоятелствата, при които те се събират или опрощават, и случаите, при които информацията се предоставя срещу авансово плащане на таксата.
 Член 5
 Събиране и разпространение на информация за околната среда
 1. Всяка страна гарантира, че:
 (a)
 държавните органи разполагат с информация за околната среда, имаща отношение към техните функции, и я актуализират;
 (b)
 са създадени задължителни системи за осигуряване на адекватно подаване на информация към държавните органи относно планираните или текущите дейности, които могат да окажат значително въздействие върху околната среда;
 (c)
 в случай на непосредствена заплаха за човешкото здраве или околната среда, причинена от човешка дейност или природно бедствие, цялата информация, която би дала възможност на обществеността да вземе мерки за предотвратяване или намаляване на вредите, произтичащи от заплахата, и с която разполага държавен орган, се разпространява незабавно сред членовете на обществото, които могат да бъдат засегнати.
 2. Всяка


text:
страна гарантира, че в рамките на националното законодателство държавните органи предоставят информация за околната среда на обществеността по прозрачен начин и че съществува ефективен достъп до информация за околната среда и чрез:
 (a)
 предоставяне на достатъчно информация на обществеността относно вида и обхвата на информацията за околната среда, с която разполагат съответните държавни органи, основните положения и условия, при които тази информация се предоставя и е достъпна, и процедурата за нейното получаване;
 (b)
 създаване и поддържане на практическа систематизация, като:
 (i)
 обществено достъпни списъци, регистри или архиви;
 (ii)
 изисквания към длъжностните лица за оказване на съдействие на обществеността при получаването на достъп до информация съгласно тази конвенция;
 (iii)
 определянето на места за връзка; и
 (c)
 предоставяне на безплатен достъп до информация за околната среда, съдържаща се в списъците, регистрите или архивите, посочени в точка (b) (i).
 3. Всяка страна гарантира, че постепенно нараства обемът на информацията за околната среда, съдържаща се в електронните бази данни, които са лесно достъпни за обществеността чрез обществените телекомуникационни мрежи. Достъпната в тази форма информация трябва да включва:
 (a)
 докладите за състоянието на околната среда, споменати в параграф 4 по-долу;
 (b)
 текстовете на нормативни актове, касаещи околната среда;
 (c)
 ако е уместно, политики, планове и програми, касаещи околната среда, и споразумения в областта на околната среда; и
 (d)
 друга информация, доколкото предоставянето й в тази форма би улеснило прилагането на националното законодателство в изпълнение на тази конвенция, при условие, че тази информация вече съществува в електронна форма.
 4. Всяка страна през редовни интервали от време не по-дълги от три или четири години публикува и разпространява национален доклад за състоянието на околната среда, включително информация за качеството на околната среда и информация за натиска, оказван върху околната среда.
 5. Всяка страна предприема мерки в рамките на своето законодателство с цел разпространение на:
 (a)
 нормативни актове и политически документи, като стратегии, политики, програми и планове за действие, свързани с околната среда, и доклади за напредъка по тяхното изпълнение, изготвени на различни равнища на държавното управление;
 (b)
 международни договори, конвенции и споразумения по въпроси на околната среда; и
 (c)
 ако е уместно, други важни международни документи по въпроси на околната среда.
 6. Всяка страна насърчава операторите, чиито дейности имат значително въздействие върху околната среда, редовно да информират обществеността за въздействието върху околната среда на своите дейности и продукти, ако това е уместно, в рамките на доброволните схеми на екомарката и екоодита или чрез други средства.
 7. Всяка страна:
 (a)
 публикува фактите и анализите на фактите, които счита за относими и важни за оформяне на най-важните предложения в политиката за околната среда;
 (b)
 публикува или прави достъпни по друг начин пояснителни материали за своите взаимоотношения с обществеността по въпроси, попадащи в обхвата на тази конвенция; и
 (c)
 предоставя в подходяща форма информация за изпълнението на държавните функции или предоставянето на обществени услуги, имащи отношение към околната среда, на всички равнища на държавното управление.
 8. Всяка страна разработва механизми с цел да осигури предоставянето на обществеността на достатъчно информация за продуктите по начин, който да даде възможност на потребителите да


text:
правят своя избор, отчитайки екологичните аспекти.
 9. Като отчита международните процеси, където е уместно, всяка страна предприема мерки за постепенно създаване на съгласувана национална система за инвентаризация на замърсяванията или на регистри в структурирана компютъризирана и обществено достъпна база данни, съставена посредством стандартизирано отчитане. Такава система може да включва данни за постъпването, отделянето и преноса в резултат на конкретни действия на определен набор от вещества и продукти, включително при използването на вода, енергия и ресурси, в компонентите на околната среда, както и в намиращите се в предприятията или извън тях съоръжения за преработка и депониране.
 10. Никоя от разпоредбите в този член не оказва влияние върху правото на страните да откажат разкриването на определена информация за околната среда в съответствие с член 4, параграфи 3 и 4.
 Член 6
 Участие на обществеността при вземането на решения по определени дейности
 1. Всяка страна:
 (a)
 прилага разпоредбите на този член по отношение на решенията за разрешаване на предлаганите дейности, изброени в Анекс I;
 (b)
 в съответствие с националното си законодателство прилага разпоредбите на този член и по отношение на решенията по предлагани дейности, които не са включени в Анекс I, но могат да имат значителен ефект върху околната среда; за тази цел страните определят дали предлаганата дейност е предмет на тези разпоредби; и
 (c)
 може да реши за всеки конкретен случай, ако това е предвидено в националното законодателство, да не прилага разпоредбите на този член към предлагани дейности, които обслужват целите на националната отбрана, ако страната счита, че прилагането им ще се отрази неблагоприятно на тези цели.
 2. Заинтересованата общественост се информира чрез публична обява или индивидуално, на ранен етап от процедурата по вземане на решения за околната среда, по подходящ, своевременен и ефективен начин и относно:
 (a)
 предлаганата дейност и заявлението, по което ще се взема решение;
 (b)
 характера на възможните решения или проекторешението;
 (c)
 държавния орган, отговорен за вземане на решението;
 (d)
 предвижданата процедура, включително как и кога може да се предостави информация за:
 (i)
 началото на процедурата;
 (ii)
 възможностите за участие на обществеността;
 (iii)
 времето и мястото на предвиденото обществено обсъждане;
 (iv)
 държавния орган, от който може да се получи съответната информация, и мястото, където съответната информация е депозирана за разглеждане от обществеността;
 (v)
 съответния държавен орган или друг официален орган, на който могат да се подават коментари или въпроси, и графика за подаване на коментари или въпроси; и
 (vi)
 каква е наличната информация за околната среда във връзка с предлаганата; и
 (e)
 това дали предлаганата дейност подлежи на процедура за оценка на въздействието върху околната среда на национално или трансгранично ниво.
 3. Процедурите за обществено участие предвиждат разумни срокове за различните етапи, давайки достатъчно време за информиране на обществеността в съответствие с параграф 2 и за подготовка и ефективно участие на обществеността във вземането на решения за околната среда.
 4. Всяка страна осигурява участието на обществеността на ранен етап, когато всички възможности са открити и може да се проведе ефективно обществено обсъждане.
 5. Всяка страна следва, когато това е подходящо, да насърчава евентуалните заявители да определят коя е


text:
заинтересованата общественост, да участват в дискусии и да предоставят информация за целите на своето заявление, преди да кандидатстват за разрешително.
 6. Всяка страна изисква от компетентните държавни органи да предоставят на заинтересованата общественост при поискване в случаите, когато това е предвидено в националното законодателство, безплатен достъп за разглеждане на цялата информация, имаща отношение към вземането на решения по този член, налична към момента на общественото обсъждане, веднага след постъпването й, без да се накърнява правото на страните да отказват разкриването на определена информация в съответствие с член 4, параграфи 3 и 4. Тази информация, без ущърб на разпоредбите на член 4 , включва най-малкото:
 (a)
 описание на площадката и физическите и техническите характеристики на предлаганата дейност, в това число оценка на очакваните остатъци и емисии;
 (b)
 описание на значимите въздействия от предлаганата дейност върху околната среда;
 (c)
 описание на предвижданите мерки за предотвратяване и/или намаляване на въздействията, включително на емисиите;
 (d)
 резюме на горното, описано на нетехнически език;
 (e)
 кратко изложение на основните алтернативи, проучени от заявителя;
 (f)
 в съответствие с националното законодателство основните доклади и препоръки, предоставени на държавния орган към момента на информиране на заинтересованата общественост в съответствие с параграф 2.
 7. Процедурите за участие на обществеността й позволяват по време на общественото обсъждане или допитване до заявителя да представя в писмена форма или по друг подходящ начин всякакви коментари, информация, анализи и становища, които счита за уместни, спрямо предлаганата дейност.
 8. Всяка страна гарантира, че при вземането на решението се взема под внимание резултатът от общественото обсъждане.
 9. Всяка страна осигурява, след като решението бъде взето от държавния орган, своевременното информиране на обществеността за това решение в съответствие с предвидените процедури. Всяка страна предоставя за обществен достъп текста на решението заедно с причините и съображенията, на които то се основава.
 10. Всяка страна осигурява в случаите, когато държавен орган преразгледа или актуализира условията за осъществяване на дадена дейност, посочена в параграф 1, прилагането на разпоредбите на параграфи 2 до 9 на този член mutatis mutandi и там, където е необходимо.
 11. В рамките на националното си законодателство всяка страна прилага във възможна и подходяща степен разпоредбите на този член към решения за това дали да се позволи преднамереното пускане на генетично модифицирани организми в околната среда.
 Член 7
 Участие на обществеността по отношение на планове, програми и политики, касаещи околната среда
 Всяка страна предвижда съответните практически и/или други разпоредби за участието на обществеността при изготвянето на планове и програми, касаещи околната среда, в рамките на прозрачна и справедлива рамка, след предоставяне на необходимата информация на обществеността. В тази рамка се прилага член 6 , параграфи 3, 4 и 8. Обществеността, която може да участва, се определя от съответния държавен орган, като се отчитат целите на тази конвенция. Всяка страна се стреми в подходяща степен да предоставя възможности за участие на обществеността при изготвянето на политиките, касаещи околната среда.
 Член 8
 Участие на обществеността при изготвянето на нормативни актове с непосредствена изпълнителна сила и/или общоприложими нормативни актове със задължителна сила
 Всяка страна се стреми да подпомага ефективното участие


text:
на обществеността на подходящ етап и когато все още са налице открити възможности в подготовката от страна на държавните органи на нормативни актове с непосредствена изпълнителна сила и на други общоприложими правила със задължителна сила, които могат да имат значително въздействие върху околната среда.
 За тази цел следва да се предприемат следните мерки:
 (a)
 да се установят достатъчни срокове за ефективно участие;
 (b)
 да се публикуват или да бъдат направени публично достояние по друг начин проектоправилата;
 (c)
 да се даде възможност на обществеността да направи своите коментари пряко или чрез представителни консултативни органи.
 Резултатът от участието на обществеността се взема предвид в максималната възможна степен.
 Член 9
 Достъп до правосъдие
 1. Всяка страна в рамките на своето национално законодателство гарантира, че всяко лице, което счита, че неговото искане за информация по член 4 не е разгледано, че е отклонено неправомерно, частично или изцяло, че е удовлетворена неадекватно или че разпоредбите на този член са нарушени спрямо нея по друг начин, има право да обжалва пред съда или пред друг независим и безпристрастен орган, установен със закон.
 В случаите, когато се предвижда такава процедура на преразглеждане от съда, страната осигурява на лицето достъп до бърза безплатна или евтина законово установена процедура за повторно разглеждане от държавния орган или за преразглеждане от независим и безпристрастен орган, различен от съда.
 Окончателните решения по този параграф са задължителни за държавния орган, който разполага с информацията. Причините се излагат в писмена форма, поне в случаите, когато е отказан достъп до информацията по този параграф.
 2. В рамките на своето национално законодателство всяка страна осигурява на членовете на заинтересованата общественост,
 (a)
 които имат достатъчен интерес, или
 (b)
 чието право е нарушено, ако административно-процесуалното право на страната го изисква като предпоставка, достъп до процедура за обжалване пред съда и/или друг законово установен независим и безпристрастен орган, за да оспорва по същество и от процедурна гледна точка законността на всяко решение, действие или пропуск в съответствие с разпоредбите на член 6 и в случаите, когато е предвидено от националното законодателство и без да се засяга прилагането на разпоредбите на параграф 3 по-долу, други разпоредби на тази конвенция.
 Какво представлява достатъчен интерес и нарушение на дадено право се определя в съответствие с изискванията на националното право, и съобразно целта за предоставяне на заинтересованата общественост на широк достъп до правосъдие в рамките на тази конвенция. За тази цел заинтересоваността на всяка неправителствена организация, отговаряща на условията, посочени в член 2 , параграф 5, се счита за достатъчна за целите на точка (а) по-горе. За тези организации също се счита, че имат права, които могат да бъдат нарушени, за целите на точка (b) по-горе.
 Разпоредбите на този параграф не изключват възможността за предварителна процедура на обжалване пред административен орган и не засягат изискването за изчерпване на процедурите за обжалване по административен ред преди отнасянето към съда, когато съществува такова изискване в националното право.
 3. В допълнение и без ущърб на процедурите за преразглеждане, споменати в параграфи 1 и 2 по-горе, всяка страна осигурява на представителите на обществеността, които отговарят на критериите,


text:
ако има такива, посочени в националното право, достъп до административни или съдебни процедури за оспорване на действия или пропуски на частни лица и държавни органи, които нарушават разпоредбите на националното законодателство, касаещо околната среда.
 4. В допълнение и без ущърб на предвиденото в параграф 1 по-горе, процедурите, споменати в параграфи 1, 2 и 3, предоставят адекватни и ефективни средства за правна защита, включително при необходимост правна защита под формата на съдебно запрещение, и са справедливи, безпристрастни и своевременни, без да бъдат недостъпно скъпи. Решенията по този член се дават или протоколират в писмена форма. Решенията на съда, а когато е възможно и на другите органи, са обществено достъпни.
 5. За повишаване на ефективността на разпоредбите на този член всяка страна гарантира предоставянето на информация на обществеността относно достъпа до административни и съдебни процедури за обжалване и обмисля създаването на подходящи помощни механизми за премахване или намаляване на финансовите и другите пречки пред достъпа до правосъдие.
 Член 10
 Съвещание на страните
 1. Първото съвещание на страните се свиква не по-късно от една година след влизането в сила на тази конвенция. Впоследствие обикновено съвещание на страните се провежда най-малко веднъж на две години, освен ако страните не решат друго, или по писмена молба на някоя от страните при условие, че в рамките на шест месеца след като Изпълнителният секретар на Икономическата комисия за Европа доведе молбата до знанието на всички страни, тя да бъде подкрепена от най-малко една трета от страните.
 2. На своите съвещания страните редовно правят преглед на изпълнението на тази конвенция въз основа на регулярните доклади на страните и с оглед на тази цел:
 (a)
 разглеждат политиките, правните и методологичните подходи по отношение на достъпа до информация, участието на обществеността при вземането на решения и достъпа до правосъдие по екологични въпроси с оглед на тяхното подобряване;
 (b)
 обменят информация за опита, придобит при сключването и изпълнението на двустранни и многостранни споразумения или други договорености, имащи отношение към целите на тази конвенция, с участието на една или повече страни;
 (c)
 търсят при необходимост услугите на съответните органи на ИКЕ и други компетентни международни органи и специални комисии във всички аспекти, имащи отношение към целите на тази конвенция;
 (d)
 създават спомагателни органи, ако считат това за необходимо;
 (e)
 подготвят, при необходимост, протоколи към тази конвенция;
 (f)
 разглеждат и приемат предложения за изменение на тази конвенция в съответствие с разпоредбите на член 14 ;
 (g)
 разглеждат и предприемат допълнителни действия, които могат да се изискват за постигане на целите на тази конвенция;
 (h)
 на първото си съвещание разглеждат и приемат с консенсус процедурни правила за своите съвещания и за съвещанията на спомагателните органи;
 (i)
 на първото си съвещание правят преглед на своя опит по прилагане на разпоредбите на член 5 , параграф 9 и разглеждат въпроса за това какви стъпки са необходими за по-нататъшното развитие на системата, спомената в този параграф, отчитайки международните процеси и тенденции, включително разработването на подходящ документ относно регистрите или инвентарните списъци на изпусканията и трансфера на замърсители, които биха могли да бъдат приложени към тази конвенция.
 3.


text:
Съвещанието на страните може, при необходимост, да разгледа създаването на финансови договорености на основата на постигнат консенсус.
 4. Организацията на обединените нации, нейните специализирани агенции и Международната агенция по атомна енергия, както и всяка държава или регионална организация за икономическа интеграция, която има право по член 17 да подпише тази конвенция, но не е страна по нея, както и всяка междуправителствена организация, компетентна в области, към които се отнася конвенцията, имат право да участват като наблюдатели в съвещанията на страните.
 5. Всяка неправителствена организация, компетентна в области, към които се отнася тази конвенция, която е уведомила Изпълнителния секретар на Икономическата комисия за Европа за своето желание да бъде представена на дадено съвещание на страните, има право да участва като наблюдател, освен ако най-малко една трета от страните, присъстващи на съвещанието, не възразят срещу това.
 6. За целите на параграфи 4 и 5 процедурните правила, споменати в параграф 2 (h), предвиждат практическите механизми, касаещи процедурата за допускане, и другите условия.
 Член 11
 Право на глас
 1. С изключение на предвиденото в параграф 2 на този член всяка страна по тази конвенция има право на един глас.
 2. Регионалните организации за икономическа интеграция, по въпроси от тяхна компетентност, упражняват правото си на глас с брой гласове, равен на броя на техните държави-членки, които са страни по конвенцията. Тези организации не упражняват правото си на глас, ако техните държави-членки упражнят своето право на глас, и обратното.
 Член 12
 Секретариат
 Изпълнителният секретар на Икономическата комисия за Европа изпълнява следните функции като Секретариат:
 (a)
 свиква и подготвя съвещанията на страните;
 (b)
 предава на страните доклади и друга информация, получена в съответствие с разпоредбите на тази конвенция;
 (c)
 осъществява други функции, определени от страните.
 Член 13
 Анекси
 Анексите към тази конвенция представляват неразделна част от нея.
 Член 14
 Изменения на конвенцията
 1. Всяка страна може да предлага изменения на тази конвенция.
 2. Текстът на всяко предложение за изменение на конвенцията се представя в писмена форма на Изпълнителния секретар на Икономическата комисия за Европа, който го изпраща на всички страни най-малко деветдесет дни преди съвещанието на страните, на което то се предлага за приемане.
 3. Страните полагат всички усилия за постигане на споразумение с консенсус по всяко предложение за изменение. Ако всички усилия за консенсус са изчерпани и не се постигне споразумение, в краен случай изменението се приема с мнозинство от три четвърти от гласовете на страните, които присъстват и гласуват на съвещанието.
 4. Измененията на тази конвенция, приети в съответствие с параграф 3 на този член, се довеждат от депозитаря до знанието на всички страни за ратификация, одобрение или приемане. Измененията на тази конвенция, без тези на анексите, влизат в сила за страните, които са ги ратифицирали, одобрили или приели, на деветдесетия ден след получаването от депозитаря на уведомленията за тяхната ратификация, одобрение или приемане от най-малко три четвърти от тези страни. Впоследствие те влизат в сила за всяка друга страна на деветдесетия ден, след като тя депозира своя документ за ратификация, одобрение или приемане на измененията.
 5. Всяка страна, която не може да одобри изменение


text:
на анекс към конвенцията, уведомява писмено за това депозитаря в срок от дванадесет месеца от датата на съобщаване на приемането на това изменение. Депозитарят незабавно уведомява всички страни за получената информация. Всяка страна може по всяко време да приеме изменението, като се откаже от предишното си уведомление, и изменението на анекса влиза в сила за тази страна при депозиране на документ за приемане при депозитаря.
 6. При изтичане на дванадесетмесечния срок от датата на съобщението на депозитаря, споменато в параграф 4, изменението на анекса влиза в сила за тези страни, които не са представили уведомление при депозитаря в съответствие с разпоредбите на параграф 5, при условие, че не повече от една трета от страните са представили такова уведомление.
 7. За целите на този член „Страните, които присъстват и гласуват“ означава страните, които присъстват и гласуват с положителен или отрицателен вот.
 Член 15
 Преглед на съответствието
 На базата на консенсус съвещанието на страните създава незадължителни механизми с неконфронтационен, несъдебен, консултативен характер за преглед на съответствието с разпоредбите на тази конвенция. Тези механизми позволяват адекватно участие на обществеността и могат да включват вариант за разглеждане на съобщения от представители на обществеността по въпроси, свързани с конвенцията.
 Член 16
 Разрешаване на спорове
 1. При възникване на спор между две или повече страни относно тълкуването или прилагането на тази конвенция те търсят решение чрез преговори или по друг начин за разрешаване на спорове, приемлив за страните по спора.
 2. При подписване, ратифициране, приемане, одобрение или присъединяване към конвенцията или по всяко друго време след това страната може да декларира писмено пред депозитаря, че за спор, неразрешен в съответствие с параграф 1, тя приема едното или и двете от следните средства за разрешаване на спорове като задължение:
 (a)
 предаване на спора в Международния съд;
 (b)
 арбитраж в съответствие с процедурата, установена в Анекс II.
 3. Ако страните по спора са приели и двете средства за разрешаване на спорове, посочени в параграф 2 на този член, спорът може да се отнесе за разрешаване само пред Международния съд, освен ако страните не се споразумеят за друго.
 Член 17
 Подписване
 Тази конвенция е открита за подписване в Орхус (Дания) на 25 юни 1998 г., а след това в седалището на Организацията на обединените нации в Ню Йорк до 21 декември 1998 г., от държавите - членки на Икономическата комисия за Европа, както и от държавите, които имат съвещателен глас при Икономическата комисия за Европа по силата на параграфи 8 и 11 от резолюция 36 (IV) на Икономическия и социален съвет от 28 март 1947 г., и от регионалните организации за икономическа интеграция, съставени от суверенни държави - членки на Икономическата комисия за Европа, на които техните страни членки са прехвърлили компетенциите по въпросите, третирани в тази конвенция, включително компетенцията за сключване на договори по тези въпроси.
 Член 18
 Депозитар
 Генералният секретар на Организацията на обединените нации действа като депозитар на тази конвенция.
 Член 19
 Ратификация, приемане, одобрение и присъединяване
 1. Тази конвенция подлежи на ратификация, приемане или одобрение от подписалите я държави и регионални организации за икономическа интеграция.


text:
2. Тази конвенция е открита за присъединяване от държавите и регионалните организации за икономическа интеграция, посочени в член 17 , считано от 22 декември 1998 г.
 3. Всяка друга държава, която не е посочена в параграф 2, но е членка на Обединените нации, може да се присъедини към конвенцията с одобрение от съвещанието на страните.
 4. Всяка организация по член 17 , която става страна по тази конвенция, без никоя от нейните държави-членки да е страна по конвенцията, се обвързва с всички задължения по конвенцията. Ако една или повече от държавите - членки на такава организация, е страна по тази конвенция, организацията и нейните държави-членки вземат решение за съответните си отговорности за изпълнение на задълженията по конвенцията. В такива случаи организацията и държавите членки нямат право да упражняват правата си по тази конвенция едновременно.
 5. В своите документи за ратификация, приемане, одобрение или присъединяване, регионалните организации за икономическа интеграция, посочени в член 17 , заявяват нивото на своята компетентност по отношение на въпросите, регулирани от тази конвенция. Тези организации също информират депозитаря за всяка съществена промяна в нивото на своята компетентност.
 Член 20
 Влизане в сила
 1. Тази конвенция влиза в сила на деветдесетия ден след датата на депозиране на шестнадесетия документ за ратификация, приемане, одобрение или присъединяване.
 2. За целите на параграф 1 всеки документ, депозиран от регионална организация за икономическа интеграция, не се счита за допълнителен към документите, депозирани от държавите - членки на тази организация.
 3. За всяка държава или организация по член 17 , която ратифицира, приеме или одобри тази конвенция или се присъедини към нея след депозирането на шестнадесетия документ за ратификация, приемане, одобрение или присъединяване, конвенцията влиза в сила на деветдесетия ден след датата, на която тази държава или организация е депозирала своя инструмент за ратификация, приемане, одобрение или присъединяване.
 Член 21
 Оттегляне
 По всяко време след изтичането на три години от датата, на която конвенцията е влязла в сила за дадена страна, тази страна може да се оттегли от нея, като отправи писмено уведомление за това до депозитаря. Всяко такова оттегляне влиза в сила от деветдесетия ден от получаването на уведомлението от депозитаря.
 Член 22
 Автентични текстове
 Оригиналът на тази конвенция, чиито английски, френски и руски текстове са еднакво автентични, се депозира при Генералния секретар на Обединените нации.
 В уверение на което долуподписаните, надлежно упълномощени за това, подписаха тази конвенция.
 Съставено в Орхус, Дания, на двадесет и пети юни, хиляда деветстотин деветдесет и осма година.
 АНЕКС I
 Списък на дейностите, посочени в член 6 , параграф 1 (а)
 1. Енергетика:
 —
 нефтопреработвателни и газопреработвателни предприятия;
 —
 инсталации за газификация и втечняване;
 —
 топлоцентрали и други горивни инсталации с топлинна мощност50 мегавата или повече;
 —
 коксови пещи;
 —
 ядрени електроцентрали и други ядрени реактори, включително демонтирането или извеждането от експлоатация на такива централи или реактори (1) (с изключение на изследователските инсталации за производство и конверсия на делими и възпроизвеждащи се материали, чиято максимална мощност не надхвърля 1 kW постоянно топлинно натоварване);
 —
 инсталации за преработка на облъчено ядрено гориво;
 —
 инсталации, предназначени:
 —
 за


text:
производство или обогатяване на ядрено гориво;
 —
 за преработка на облъчено ядрено гориво или силно радиоактивни вещества;
 —
 за окончателно депониране на облъчено ядрено гориво;
 —
 единствено за окончателно депониране на радиоактивни отпадъци;
 —
 единствено за съхранение (планирано за повече от 10 години) на облъчени ядрени горива или радиоактивни отпадъци на друго място извън производствената площадка.
 2. Производство и обработка на метали:
 —
 инсталации за изпичане или синтероване на метална руда (включително сулфидна руда);
 —
 инсталации за производство на чугун на блокове или стомана (първично или вторично сплавяване), включително непрекъснато леене с капацитет над2,5 тона на час;
 —
 инсталации за преработка на черни метали:
 (i)
 машини за горещо валцоване с капацитет над 20 тона сурова стомана на час;
 (ii)
 ковачници с чукове, чиято енергия надвишава 50 килоджаула на чук, а потребяваната топлинна енергия надвишава 20 мегавата;
 (iii)
 нанасяне на защитни покрития от метални сплави с подаване на над 2 тона сурова стомана на час;
 —
 леярни за черни метали с производствен капацитет над 20 тона на ден;
 —
 инсталации:
 (i)
 за производство на сурови цветни метали от руда, концентрати или вторични суровини посредством металургични, химически или електролитни процеси;
 (ii)
 за топене, включително сплавяване на черни метали, в това числовъзстановени продукти (рафиниране, леене и др.) с капацитет на топене над4 тона на ден за олово и кадмий или 20 тона на ден за всички други метали;
 —
 инсталации за повърхностна обработка на метали и пластмаси чрез използването на електролитен или химически процес, при който обемът на съдовете за обработка надвишава 30 куб. метра.
 3. Минералопреработвателна промишленост:
 —
 инсталации за производство на циментов клинкер в ротационни пещи с производствен капацитет над 500 тона дневно или варовик в ротационни пещи с производствен капацитет над 50 тона дневно или в други пещи с производствен капацитет над 50 тона дневно;
 —
 инсталации за производство на азбест и азбестосъдържащи продукти;
 —
 инсталации за производство на стъкло, включително стъклени влакна, с капацитет на топене над 20 тона дневно;
 —
 инсталации за топене на минерални вещества, включително производство на минерални влакна, с капацитет на топене над 20 тона дневно;
 —
 инсталации за производство на керамични продукти чрез изпичане, в частност керемиди за покриви, тухли, огнеупорни тухли, плочки, каменинови и порцеланови изделия, с производствен капацитет над 75 тона дневно, и/или в пещ с капацитет над 4 кубически метра и с плътност на пещ над 300 кг/кубически метър.
 4. Химическа промишленост: производство, по смисъла на значението на категориите дейности, съдържащи се в този параграф, означава производство в промишлени мащаби чрез химическа обработка на веществата или групите вещества, изброени в точки от (а) до (g):
 (a)
 химически инсталации за производство на основни органични химикали,като:
 (i)
 прости въглеводороди (линейни или циклични, наситени или ненаситени, алифатични или ароматни);
 (ii)
 съдържащи кислород въглеводороди, като алкохоли, алдехиди,кетони, карбоксилни киселини, естери, ацетати, етери, пероксиди, епоксиднисмоли;
 (iii)
 серни въглеводороди;
 (iv)
 азотни въглеводороди, като амини, амиди, азотосъдържащисъединения, нитросъединения или нитратни съединения, нитрили, цианати,изоцианати;
 (v)
 фосфорсъдържащи въглеводороди;
 (vi)
 халогенни въглеводороди;
 (vii)
 органометални съединения;
 (viii)
 основни пластмаси (полимери, синтетични влакна и влакна нацелулозна основа);
 (ix)
 синтетичен каучук;
 (x)
 бои и