text:
за вземане на образци, показана във фигура 1 от настоящото приложение, съответствието на серийно произвежданите фарове не се оспорва, ако стойностите, измерени на дадените фарове, показват следните отклонения:
 3.1.1.1.
 образец С
 C1
 един фар
 0 процента
 един фар
 не повече от
 20 процента
 C2
 двата фара
 повече от
 0 процента
 но
 не повече от
 20 процента
 преминава се към образец D
 3.1.1.2.
 образец D
 D1
 в случай на С2
 двата фара
 0 процента
 3.1.2.
 или ако условията на точка 1.2.2 за образец С са изпълнени.
 3.2. Случаи, в които съответствието се оспорва
 3.2.1.
 След прилагането на процедурата за вземане на образци, показана във фигура 1 от настоящото приложение, съответствието на серийно произвежданите фарове се оспорва и производителят трябва да приведе производството си в съответствие с изискванията (привеждане в съответствие), ако стойностите, измерени на дадените фарове, показват следните отклонения:
 3.2.1.1.
 образец D
 D2
 в случай на С2
 един фар
 повече от
 0 процента
 но
 не повече от
 20 процента
 един фар
 не повече от
 20 процента
 3.2.1.2.
 или ако условията на точка 1.2.2 за образец С не са изпълнени.
 3.3. Отмяна на одобрение
 Съответствието се оспорва и се прилага точка 12, ако след процедурата за вземане на образци във фигура 1 от настоящото приложение отклоненията на измерените стойности на фаровете са:
 3.3.1.
 образец С
 C3
 един фар
 не повече от
 20 процента
 един фар
 повече от
 20 процента
 C4
 двата фара
 повече от
 20 процента
 3.3.2.
 образец D
 D3
 в случай на С2
 един фар
 0 или повече от
 0 процента
 един фар
 повече от
 20 процента
 3.3.3.
 или ако условията на точка 1.2.2 за образците С и D не са изпълнени.
 4. ВЕРТИКАЛНО ОТКЛОНЕНИЕ НА ГРАНИЦАТА МЕЖДУ ОСВЕТЕНАТА И ТЪМНАТА ЗОНА
 По отношение на проверката на вертикалното отклонение на границата между осветената и тъмната зона под въздействието на топлина се прилага следната процедура:
 след провеждането на процедурата за вземане на образци по фигура 1 от настоящото приложение един от фаровете от образец А се изпитва съгласно процедурата, описана в точка 2.1 от допълнение 6, след като е бил подложен три пъти последователно на цикъла, описан в точка 2.2.2 от приложение 6.
 Фарът се счита за приемлив, ако Δ r не превишава 1,5 mrad.
 Ако тази стойност превишава 1,5 mrad, но не превишава 2,0 mrad, вторият фар от образец А се подлага на изпитването, след което средната стойност на отчетените абсолютни стойности за двата образеца не трябва да превишава 1,5 mrad. Ако обаче стойността 1,5 mrad не е спазена за образец А, двата фара от образец В се подлагат на същата процедура изпитване, като стойността на Δ r за всеки от тях не трябва да превишава 1,5 mrad.
 Фигура 1
 (1) Буквите в скобите се отнасят за фарове, предназначени за ляво движение.
 (2) Границата на пренасочването от 1° в посока дясно или ляво не е сравнима с пренасочването нагоре или надолу във вертикалната равнина. Последното е обусловено единствено от изискванията на точка 8.3. Хоризонталната част на границата между осветената и тъмната зона обаче не трябва да се простира отвъд правата hh


text:
 Важна правна забележка
 |
 22006D0129
 Официален вестник n° L 366 , 21/12/2006 стр. 0066 - 0067
 Решение на Съвместния комитет на ЕИПNo 129/2006oт 27 октомври 2006 годиназа изменение на приложение II (Технически правила, стандарти, изпитвания и сертифициране) към Споразумението за ЕИПСЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с Протокола за адаптиране на Споразумението за Европейското икономическо пространство, по-нататък наричано "споразумението", и по-специално член 98 от него,като има предвид, че:(1) Приложение II към споразумението е изменено с Решение No 82/2006 на Съвместния комитет на ЕИП от 7 юли 2006 г. [1].(2) Решение 2006/257/EО на Комисията oт 9 февруари 2006 г. за изменение на Решение 96/335/ЕО за съставяне на списък и обща номенклатура на съставките, използвани в козметичните продукти [2] следва да се включи в споразумението,РЕШИ:Член 1В точка 10 (Решение 96/335/EО на Комисията) от глава XVI на приложение II към споразумението се добавя следното:"изменено със:- 32006 D 0257: Решение 2006/257/EО на Комисията oт 9 февруари 2006 г. (ОВ L 97, 5.4.2006 г., стр. 1)."Член 2Текстовете на Решение 2006/257/EО на исландски и норвежки език, които се публикуват в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.Член 3Настоящото решение влиза в сила на 28 октомври 2006 г., при условие че всички нотификации до Съвместния комитет на ЕИП съгласно член 103, параграф 1 от споразумението са направени [***].Член 4Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.Съставено в Брюксел на 27 октомври 2006 година.За Съвместния комитет на ЕИППредседателOda Helen Sletnes[1] ОВ L 289, 19.10.2006 г., стр. 14.[2] ОВ L 97, 5.4.2006 г., стр. 1.[***] Не са посочени конституционни изисквания.--------------------------------------------------

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
 31.3.2020
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 98/45
 РЕШЕНИЕ No 1/2020 НА КОМИТЕТА ЗА АСОЦИИРАНЕ ЕС— КРАЛСТВО МАРОКО
 от 16 март 2020 година
 относно обмена на информация между Европейския съюз и Кралство Мароко с цел оценка на въздействието на споразумението под формата на размяна на писма за изменение на протоколи No 1 и No 4 към Евро-средиземноморското споразумение за асоцииране между Европейските общности и техните държави членки, от една страна, и Кралство Мароко, от друга страна [2020/468]
 КОМИТЕТЪТ ЗА АСОЦИИРАНЕ ЕС— КРАЛСТВО МАРОКО,
 като взе предвид Евро-средиземноморското споразумение от 26 февруари 1996 г. за асоцииране между Европейските общности и техните държави членки, от една страна, и Кралство Мароко, от друга страна, и по-специално член 83 от него,
 като взе предвид споразумението под формата на размяна на писма между Европейския съюз и Кралство Мароко от 25 октомври 2018 г. за изменение на протоколи No 1 и No 4 към Евро-средиземноморското споразумение за асоцииране между Европейските общности и техните държави членки, от една страна, и Кралство Мароко, от друга страна,
 като има предвид, че:
 (1)
 Споразумението под формата на размяна на писма между Европейския съюз и Кралство Мароко за изменение на протоколи No 1 и No 4 към Евро-средиземноморското споразумение за асоцииране между Европейските общности и техните държави членки, от една страна, и Кралство Мароко, от друга страна, (наричано по-нататък „споразумение под формата на размяна на писма“) влезе в сила на 19 юли 2019 г.
 (2)
 Споразумението под формата на размяна на писма е сключено без да се засягат съответните позиции на Европейския съюз относно статута на Западна Сахара и на Кралство Мароко относно посочения регион.
 (3)
 По силата на това споразумение под формата на размяна на писма продуктите с произход от Западна Сахара, които подлежат на контрол от страна на митническите органи на Кралство Мароко, се ползват със същите търговски преференции като предоставените от Европейския съюз за продуктите, обхванати от Евро-средиземноморското споразумение за асоцииране между между Европейските общности и техните държави членки, от една страна, и Кралство Мароко, от друга страна (наричано по-нататък „споразумението за асоцииране“).
 (4)
 В дух на партньорство и за да се даде възможност на страните да направят оценка на въздействието на споразумението под формата на размяна на писма, в частност върху устойчивото развитие, и по-специално по отношение на ползите за съответното население и експлоатирането на природните ресурси на съответните територии, Европейският съюз и Кралство Мароко се споразумяха най-малко веднъж годишно да обменят информация помежду си в рамките на Комитета за асоцииране.
 (5)
 Специалните ред и условия за тази оценка трябва да бъдат приети от Комитета за асоцииране,
 ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
 Член 1
 1. В дух на партньорство и за да се даде възможност на страните да направят оценка на въздействието на споразумението под формата на размяна на писма по време на прилагането му като инструмент, подпомагащ устойчивото развитие, Европейският съюз и Кралство Мароко се споразумяха най-малко веднъж годишно да обменят информация помежду си в рамките на Комитета за асоцииране.
 2. Европейският съюз и Кралство Мароко обменят считаните за относими данни за съответните основни сектори на


text:
дейност, както и статистическа, икономическа, социална и свързана с околната среда информация, по-специално по отношение на ползите от споразумението под формата на размяна на писма за съответното население и експлоатирането на природните ресурси на съответните територии. Списък на относимата информация се съдържа в приложението към настоящото решение.
 Обменът ще се осъществява въз основа на писмено съобщение, предадено най-късно до края на март всяка година; съобщението може да бъде последвано от искания за пояснения и допълнителни въпроси от тематичните области, определени в настоящото решение. Отговорите се представят най-късно до края на юни всяка година.
 3. В дух на партньорство и за да се даде възможност на страните да направят оценка на въздействието на споразумението под формата на размяна на писма, страните също така се споразумяха, че Кралство Мароко може да иска, въз основа на вече съществуващите информационни системи, информация от Европейския съюз за производството и търговията със специфични категории продукти от особен интерес за Кралство Мароко.
 За тази цел Кралство Мароко отправя писмено искането си до Европейския съюз най-късно до края на март всяка година; съобщението може да бъде последвано от искания за пояснения и допълнителни въпроси, Отговорите се представят най-късно до края на юни всяка година.
 4. Страните приемат за сведение тази размяна в рамките на Комитета за асоцииране веднъж годишно.
 5. Протоколът със заключенията на Комитета за асоцииране се одобрява от страните в рамките на месеца, който следва месеца на провеждане на заседанието.
 Член 2
 Приложението съставлява неразделна част от настоящото решение.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
 Съставено в Брюксел на 16 март 2020 година.
 За Комитета за асоцииране
 ЕС— Кралство Мароко
 R. GILI
 ПРИЛОЖЕНИЕ
 ОТНОСИМА ИНФОРМАЦИЯ В РАМКИТЕ НА ОБМЕНА НА ИНФОРМАЦИЯ, ПРЕДВИДЕН В СПОРАЗУМЕНИЕТО ПОД ФОРМАТА НА РАЗМЯНА НА ПИСМА
 Информацията, която се обменя, трябва да позволява актуализирането на доклада, изготвен на 11 юни 2018 г. от службите на Комисията съвместно с Европейската служба за външна дейност (ЕСВД) (1). По тази причина обменът на информация трябва да обхваща подробна информация, позволяваща да се оцени въздействието на споразумението под формата на размяна на писма по време на прилагането му, включително информация от общ характер за съответните територии и население. Тази информация е предназначена да се използва единствено за целите на оценката и при изготвянето на актуализираните издания на горепосочения доклад от службите на Комисията и от ЕСВД. По-долу е посочена индикативно относимата информация:
 1.
 Информация, предоставена от Кралство Мароко
 а)
 Информация от общ характер:
 *
 Социално-икономическа статистическа информация и статистическа информация за околната среда.
 б)
 Информация за основните икономически сектори, осъществяващи износ:
 *
 производство по видове продукти;
 *
 стопанисвани площи и събрани количества реколта;
 *
 осъществен износ за Европейския съюз в количествено и стойностно изражение;
 *
 икономически дейности на местните субекти, свързани със секторите, обхванати от споразумението под формата на размяна на писма и създадени работни места;
 *
 устойчиво управление на ресурсите;
 *
 производствени предприятия.
 2.
 Информация, предоставена от ЕС:
 Информация за търговията с продукти, изнасяни за Кралство Мароко, по митнически кодове, в количествено и стойностно изражение, както и — доколкото


text:
тези данни са налични— за производството на специфични продукти.
 3.
 Друга относима информация:
 В съответствие с предвиденото в разменената на 6 декември 2018 г. кореспонденция между Европейската комисия и мисията на Кралство Мароко към Европейския съюз, Кралство Мароко въвежда механизъм за събиране на информация за износа, попадащ в обхвата на споразумението за асоцииране, така както е изменено в рамките на извършената размяна на писма, като този механизъм системно и редовно ще предоставя и ежемесечно ще осигурява достъп до достоверни данни, така че Европейският съюз да може да разполагат с прозрачна и надеждна информация за произхода на този износ за Съюза, по региони (2). Европейската комисия ще има директен достъп до тези данни, които ще споделя с митническите служби на държавите членки на Европейският съюз.
 От своя страна Кралство Мароко ще предоставя прозрачна и надеждна статистическа информация за износа на Европейския съюз към Кралство Мароко.
 (1) „Доклад относно ползите за населението от Западна Сахара и относно консултацията с това население във връзка с разширяването на тарифните преференции, като те обхванат продуктите с произход от Западна Сахара)“ от 11 юни 2018 г. (SWD (2018) 346 final).
 (2) NB Този механизъм функционира от 1 октомври 2019 г.


text:
 14.12.2018
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 317/56
 РЕШЕНИЕ No 1/2018 НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ
 от 4 декември 2018 година
 относно поканата към Обединеното кралство да се присъедини към Конвенцията за опростяване на формалностите при търговия със стоки [2018/1989]
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ,
 Като взе предвид Конвенцията от 20 май 1987 г. за опростяване на формалностите при търговия със стоки (1), и по-специално член 11, параграф 3 от нея,
 като има предвид, че:
 (1)
 Съгласно член 11, параграф 3 от Конвенцията за опростяване на формалностите при търговия със стоки („Конвенцията“), Съвместният комитет, създаден по силата на същата конвенция, приема с решение отправянето на покани към трети държави за присъединяване към Конвенцията.
 (2)
 Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия („Обединеното кралство“) изрази желанието си да се присъедини към Конвенцията като отделна договаряща страна от датата, на която Конвенцията престане да се прилага спрямо и в Обединеното кралство.
 (3)
 Обменът на стоки с Обединеното кралство би бил улеснен от опростяването на формалностите, засягащи търговията между Обединеното кралство и Европейския съюз, Република Исландия, бившата югославска република Македония, Кралство Норвегия, Република Сърбия, Конфедерация Швейцария и Република Турция.
 (4)
 С оглед на постигането на такова опростяване е целесъобразно Обединеното кралство да бъде поканено да се присъедини към Конвенцията.
 (5)
 Присъединяването на Обединеното кралство към Конвенцията следва да поражда действие, считано само от датата, на която Конвенцията престане да се прилага в Обединеното кралство в качеството ѝ на държава — членка на Европейския съюз, или — в случай че Европейският съюз и Обединеното кралство се договорят за преходни разпоредби, съгласно които Конвенцията ще се прилага спрямо и в Обединеното кралство — считано от датата, на която тези преходни разпоредби престанат да се прилагат,
 ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
 Член 1
 На Обединеното кралство се отправя покана да се присъедини към Конвенцията в съответствие с член 11а от нея, считано от датата, на която Обединеното кралство престане да бъде държава — членка на Европейския съюз, или от датата, на която престане да се прилага всяка евентуална преходна разпоредба, договорена между Европейския съюз и Обединеното кралство, по силата на която Конвенцията се прилага спрямо и в Обединеното кралство.
 Член 2
 Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
 Съставено в Брюксел на 4 декември 2018 година.
 За Съвместния комитет
 Председател
 Philip KERMODE
 (1) ОВ L 134, 22.5.1987 г., стр. 2.


text:
 21.2.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 47/47
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 122/2007
 от 28 септември 2007 година
 за изменение на приложение XIII (Транспорт) към Споразумението за ЕИП
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с Протокола за адаптиране на Споразумението за Европейското икономическо пространство, наричано по-долу „Споразумението“, и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Приложение XIII към Споразумението беше изменено с Решение на Съвместния комитет на ЕИП No 91/2007 от 6 юли 2007 г. (1)
 (2)
 Регламент (ЕО) No 1107/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 5 юли 2006 г. относно правата на хората с увреждания и на хората с ограничена подвижност при пътувания с въздушен транспорт (2) трябва да бъде включен в Споразумението.
 (3)
 Много малката територия на Лихтенщайн, както и специфичната му географска структура и фактът, че въздухоплавателни услуги се предоставят в изключително ограничен брой, трябва да бъдат взети предвид.
 (4)
 Общото количество на въздушното движение в Лихтенщайн и фактът, че няма редовни международни полети до или от Лихтенщайн и че инфраструктурата на гражданското въздухоплаване в Лихтенщайн се състои само от едно хеликоптерно летище, трябва да бъдат взети предвид,
 РЕШИ:
 Член 1
 След точка 68аб (Регламент (ЕО) No 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета) от приложение XIII към Споразумението се създава следната точка:
 „68ав.
 32006 R 1107: Регламент (ЕО) No 1107/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 5 юли 2006 г. относно правата на хората с увреждания и на хората с ограничена подвижност при пътувания с въздушен транспорт (ОВ L 204, 26.7.2006 г., стр. 1).
 За целите на настоящото споразумение разпоредбите на регламента се четат със следната адаптация:
 Мерките, установени в настоящия регламент, не се прилагат за съществуващата въздухоплавателна инфраструктура на територията на Лихтенщайн.“
 Член 2
 Текстовете на Регламент (ЕО) No 1107/2006 на исландски и на норвежки език, които ще бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила на 29 септември 2007 г., при условие че всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението, са внесени в Съвместния комитет на ЕИП (3).
 Член 4
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 28 септември 2007 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 Stefán Haukur JÓHANNESSON
 (1) ОВ L 328, 13.12.2007 г., стр. 40.
 (2) ОВ L 204, 26.7.2006 г., стр. 1.
 (3) Без отбелязани конституционни изисквания.


text:
 22.11.2018
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 297/41
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 32/2017
 от 3 февруари 2017 година
 за изменение на приложение II (Технически правила, стандарти, изпитвания и сертифициране) към Споразумението за ЕИП [2018/1766]
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство („Споразумението за ЕИП“), и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Решение за изпълнение (ЕС) 2016/1433 на Комисията от 26 август 2016 г. за признаване на схемата „Biomass Biofuels Sustainability voluntary scheme“ като схема, доказваща спазването на критериите за устойчивост в съответствие с директиви 98/70/ЕО и 2009/28/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (1) следва да бъде включено в Споразумението за ЕИП.
 (2)
 Поради това приложение II към Споразумението за ЕИП следва да бъде съответно изменено,
 ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
 Член 1
 След точка 6аф (Решение за изпълнение (ЕС) 2016/1362 на Комисията) от глава XVII от приложение II към Споразумението за ЕИП се вмъква следната точка:
 „6ах.
 32016 D 1433: Решение за изпълнение (ЕС) 2016/1433 на Комисията от 26 август 2016 г. за признаване на схемата „Biomass Biofuels Sustainability voluntary scheme“ като схема, доказваща спазването на критериите за устойчивост в съответствие с директиви 98/70/ЕО и 2009/28/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 232, 27.8.2016 г., стр. 13).“
 Член 2
 Текстовете на Решение за изпълнение (ЕС) 2016/1433 на исландски и норвежки език, които ще бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила на 4 февруари 2017 г., при условие че са внесени всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението за ЕИП (*1).
 Член 4
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 3 февруари 2017 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 Claude MAERTEN
 (1) ОВ L 232, 27.8.2016 г., стр. 13.
 (*1) Без отбелязани конституционни изисквания.


text:
 |
 22011A1008(01)
 Споразумение между Европейския съюз и правителството на Република Индонезия относно някои аспекти на въздухоплавателните услуги
 Официален вестник n° L 264 , 08/10/2011 стр. 0002 - 0011
 Споразумениемежду Европейския съюз и правителството на Република Индонезия относно някои аспекти на въздухоплавателните услугиЕВРОПЕЙСКИЯТ СЪЮЗ наричан по-нататък "Съюзът",от една страна, иПРАВИТЕЛСТВОТО НА РЕПУБЛИКА ИНДОНЕЗИЯ наричано по-нататък "Индонезия",от друга страна,наричани по-нататък "страните",КАТО ОТБЕЛЯЗВАТ, че са сключени двустранни споразумения за въздухоплавателни услуги между няколко държави-членки на Съюза и Индонезия, съдържащи разпоредби, които са в противоречие с правото на Съюза,КАТО ОТБЕЛЯЗВАТ, че Съюзът има изключителна компетентност по отношение на някои аспекти, които е възможно да са включени в двустранните споразумения за авиационни услуги между държави-членки на Съюза и трети държави,КАТО ОТБЕЛЯЗВАТ, че съгласно правото на Съюза установените в държава-членка въздушни превозвачи от Съюза имат право на недискриминационен достъп до въздушни маршрути между държавите-членки на Съюза и трети държави,КАТО ВЗЕМАТ ПРЕДВИД споразуменията между Съюза и някои трети държави, предвиждащи възможността граждани на тези трети държави да стават собственици на въздушни превозвачи, лицензирани в съответствие с правото на Съюза,КАТО ОТЧИТАТ, че някои разпоредби на двустранните споразумения за въздухоплавателни услуги между държави-членки на Съюза и Индонезия, които са в противоречие с правото на Съюза, трябва да бъдат приведени в съответствие с него, за да се създаде солидна правна основа за извършването на въздухоплавателни услуги между Съюза и Индонезия, както и за да се осигури тяхната непрекъснатост,КАТО ОТБЕЛЯЗВАТ, че съгласно правото на Съюза въздушните превозвачи по принцип не могат да сключват споразумения, които могат да засегнат търговията между държави-членки на Съюза и чиито предмет или резултат са възпрепятстването, ограничаването или нарушаването на конкуренцията,КАТО ПРИЗНАВАТ, че разпоредбите на двустранните споразумения за въздухоплавателни услуги, сключени между държави-членки на Съюза и Индонезия, които i) изискват или благоприятстват приемането на споразумения между предприятия, решения на сдружения на предприятия или съгласувани практики, които възпрепятстват, нарушават или ограничават конкуренцията между въздушни превозвачи по съответните маршрути; или ii) засилват последиците от което и да е такова споразумение, решение или съгласувана практика; или iii) делегират на въздушните превозвачи или други частни икономически оператори отговорността за вземането на мерки, които възпрепятстват, нарушават или ограничават конкуренцията между въздушните превозвачи по съответните маршрути, могат да направят неефективни правилата за конкуренцията, приложими за предприятията,КАТО ОТБЕЛЯЗВАТ, че целта на Съюза, като част от настоящото споразумение, не е да увеличи общия обем на въздушния трафик между Съюза и Индонезия, нито да наруши баланса между въздушните превозвачи на Съюза и тези на Индонезия, или да договаря изменения на разпоредбите на действащите двустранни споразумения за въздухоплавателните услуги относно търговските права,СЕ СПОРАЗУМЯХА ЗА СЛЕДНОТО:Член 1Общи разпоредби1. За целите на настоящото споразумение "държави-членки" означава държавите-членки на Съюза, "Договорите на ЕС" означава Договорът за Европейския съюз и Договорът за функционирането на Европейския съюз.2. Позоваването във всяко от споразуменията, изброени в приложение 1, на граждани на държавата-членка, която е страна по посоченото споразумение, се счита, че се отнася за граждани на държавите-членки на Съюза.3. Позоваването във всяко от споразуменията, изброени в приложение 1, на въздушни превозвачи или авиокомпании на държавата-членка, която е страна по посоченото споразумение, се счита,


text: че се отнася за въздушни превозвачи или авиокомпании, определени от тази държава-членка.Член 2Определяне от държава-членка1. Разпоредбите на параграфи 2 и 3 от настоящия член заменят съответните разпоредби в членовете, изброени в приложение 2, букви а) и б), съответно, във връзка с определянето на въздушен превозвач от съответната държава-членка, неговите разрешения или позволения, предоставени от Индонезия, както и съответно отказа, отмяната, спиране действието или ограничаването на разрешенията или позволенията на въздушния превозвач.2. При получаване на определяне от държава-членка, Индонезия предоставя съответните разрешения или позволения при минимален процедурен срок, при условие че:а) въздушният превозвач е установен на територията на определящата държава-членка съгласно Договорите на ЕС и притежава валиден оперативен лиценз в съответствие с правото на Съюза; иб) от държавата-членка, отговорна за издаването на свидетелство за авиационен оператор, се упражнява и поддържа ефективен регулаторен контрол върху въздушния превозвач и съответният авиационен орган е ясно идентифициран при определянето; ив) въздушният превозвач е притежаван, пряко или чрез мажоритарно участие, и се контролира ефективно от държави-членки и/или граждани на държави-членки, и/или от други държави, изброени в приложение 3, и/или от граждани на такива други държави.3. Индонезия може да откаже, отмени, спре действието или ограничи разрешенията или позволенията на въздушен превозвач, определен от държава-членка, когато:а) въздушният превозвач не е установен на територията на определящата държава-членка съгласно Договорите на ЕС или не притежава валиден оперативен лиценз в съответствие с правото на Съюза; илиб) не се упражнява или не се поддържа ефективен регулаторен контрол върху въздушния превозвач от държавата-членка, отговорна за издаването на неговото свидетелство за авиационен оператор, или съответният авиационен орган не е ясно идентифициран при определянето; илив) въздушният превозвач не е притежаван пряко или чрез мажоритарно участие, или не се контролира ефективно от държави-членки и/или граждани на държави-членки, и/или от други държави, изброени в приложение 3, и/или от граждани на други такива държави; илиг) въздушният превозвач вече има разрешение за дейност съгласно двустранно споразумение между Индонезия и друга държава-членка, и Индонезия може да докаже, че чрез упражняването на търговските права съгласно настоящото споразумение по маршрут, който включва точка в тази друга държава-членка, въздушният превозвач би заобиколил ограниченията върху търговските права, наложени с това друго споразумение; илид) определеният въздушен превозвач притежава свидетелство за авиационен оператор, издадено от държава-членка, и не е налице двустранно споразумение за въздухоплавателни услуги между Индонезия и тази държава-членка, както и държавата-членка е отказала търговски права на въздушния превозвач, определен от Индонезия.При упражняването на правото си по настоящия параграф Индонезия не дискриминира между въздушните превозвачи на Съюза на основание на тяхната националност.Член 3Безопасност1. Разпоредбите на параграф 2 от настоящия член допълват съответните разпоредби на членовете, изброени в приложение 2, буква в).2. Когато държава-членка е определила въздушен превозвач, регулаторният контрол над който се упражнява и поддържа от друга държава-членка, правата на Индонезия съгласно разпоредбите за безопасност на споразумението между държавата-членка, която е определила въздушния превозвач и Индонезия, се прилагат еднакво по отношение на приемането, упражняването или поддържането на стандарти за безопасност от тази друга държава-членка и по отношение на оперативния лиценз на този въздушен превозвач.Член 4Данъчно облагане на авиационно гориво1. Разпоредбите на параграф 2 от настоящия


text: член допълват съответните разпоредби на членовете, изброени в приложение 2, буква г).2. Независимо от всяка друга разпоредба с обратен смисъл, нищо от споразуменията, изброени в приложение 2, буква г), не възпрепятства държава-членка да налага, на недискриминационна основа, данъци, налози, мита, тарифи или такси върху горивото, доставяно на нейна територия за ползване във въздухоплавателно средство на определен въздушен превозвач на Индонезия, който изпълнява полети от точка на територията на тази държава-членка до друга точка на територията на тази държава-членка или на територията на друга държава-членка.Член 5Съвместимост с правилата за конкуренция1. Независимо от която и да било друга разпоредба с обратен смисъл, нищо от споразуменията, изброени в приложение 1, i) не благоприятства приемането на споразумения между предприятия, решения на сдружения на предприятия или съгласувани практики, които възпрепятстват, нарушават или ограничават конкуренцията; ii) не засилва последиците от което и да такова споразумение, решение или съгласувана практика; или iii) не делегира на частни икономически оператори отговорността за прилагане на мерки, възпрепятстващи, нарушаващи или ограничаващи конкуренцията.2. Разпоредбите, съдържащи се в споразуменията, изброени в приложение 1, които са несъвместими с параграф 1 от настоящия член, не се прилагат.Член 6Приложения към настоящото споразумениеПриложенията към настоящото споразумение представляват неразделна част от него.Член 7Преразглеждане или изменениеСтраните могат по всяко време да преразгледат или изменят настоящото споразумение по взаимно съгласие.Член 8Влизане в сила и временно прилагане1. Настоящото споразумение влиза в сила след като страните се нотифицират взаимно в писмен вид за приключването на съответните им вътрешни процедури, необходими за влизането му в сила.2. Без да се засягат разпоредбите на параграф 1, страните се съгласяват да прилагат временно настоящото споразумение от първия ден на месеца след датата, на която страните са се нотифицирали взаимно за приключването на необходимите за тази цел процедури.3. Настоящото споразумение се прилага за всички споразумения и договорености, изброени в приложение 1, включително и за тези, които към датата на подписване на настоящото споразумение все още не са влезли в сила и не се прилагат временно.Член 9Прекратяване1. В случай на прекратяване на споразумение, изброено в приложение 1, всички разпоредби на настоящото споразумение, които се отнасят до съответното споразумение, посочено в приложение 1, се прекратяват по същото време.2. В случай, че всички споразумения, изброени в приложение 1, бъдат прекратени, настоящото споразумение се прекратява по същото време.В ДОКАЗАТЕЛСТВО ЗА КОЕТО, долуподписаните, надлежно упълномощени лица, подписаха настоящото споразумение.Съставено в два еднообразни екземпляра в Брюксел на двадесет и девети юни две хиляди и единадесета година на английски, български, гръцки, датски, естонски, испански, италиански, латвийски, литовски, малтийски, немски, нидерландски, полски, португалски, румънски, словашки, словенски, унгарски, фински, френски, чешки, шведски и индонезийски език, като всички текстове са еднакво автентични.За Европейския съюзPor la Unión EuropeaZa Evropskou uniiFor Den Europæiske UnionFür die Europäische UnionEuroopa Liidu nimelΓια την Ευρωπαϊκή ΈνωσηFor the European UnionPour l'Union européennePer l'Unione europeaEiropas Savienības vārdā –Europos Sąjungos varduAz Európai Unió részérőlGħall-Unjoni EwropeaVoor de Europese UnieW imieniu Unii EuropejskiejPela União EuropeiaPentru Uniunea EuropeanăZa Európsku úniuZa Evropsko unijoEuroopan unionin puolestaFör Europeiska unionenUntuk Uni Eropa+++++ TIFF +++++За правителството на Република ИндонезияPor el Gobierno de la República de IndonesiaZa vládu Indonéské republikyFor Republiken Indonesiens regeringenFür die Regierung


text: der Republik IndonesienIndoneesia Vabariigi valitsuse nimelΓια την Κυβέρνηση της Δημοκρατίας της ΙνδονησίαςFor the Government of the Republic of IndonesiaPour le gouvernement de la République d'IndonésiePer il governo della Repubblica di IndonesiaIndonēzijas Republikas valdības vārdā –Indonezijos Respublikos vyriausybės varduAz Indonéz Köztársaság kormánya részérőlGħall-Gvern tar-Repubblika tal-IndoneżjaVoor de regering van de Republiek IndonesiëW imieniu rządu Republiki IndonezjiPelo Governo da República da IndonésiaPentru Guvernul Republicii IndoneziaZa vládu Indonézskej republikyZa vlado Republike IndonezijeIndonesian tasavallan hallituksen puolestaFör Republiken Indonesiens regeringenUntuk Pemerintah Republik Indonesia+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------ПРИЛОЖЕНИЕ 1Списък на споразуменията, посочени в член 1 от споразумениетоСпоразумения и други договорености за въздухоплавателни услуги между Република Индонезия и държавите-членки на Европейския съюз, както са променени или изменени, които към датата на подписването на споразумението са били сключени, подписани или парафирани:- Споразумение за въздушен транспорт между Австрийското федерално правителство и правителството на Република Индонезия относно редовния въздушен транспорт, подписано във Виена на 19 март 1987 г., наричано по-нататък "Споразумение Индонезия—Австрия" в приложение 2;- Споразумение между правителството на Кралство Белгия и правителството на Република Индонезия за въздухоплавателни услуги между и извън териториите им, съставено в Джакарта на 12 март 1971 г., наричано по-нататък "Споразумение Индонезия—Белгия" в приложение 2;- Споразумение за въздушен транспорт между правителството на Република България и правителството на Република Индонезия за въздухоплавателни услуги между и извън съответните им територии, съставено в Джакарта на 22 юни 1992 г., наричано по-нататък "Споразумение Индонезия—България" в приложение 2;- Споразумение за въздушен транспорт между правителството на Чехословашката социалистическа република и правителството на Република Индонезия, подписано на 10 май 1972 г. в Прага, наричано по-нататък "Споразумение Индонезия—Чешка република" в приложение 2;- Споразумение между правителството на Дания и правителството на Република Индонезия за въздухоплавателни услуги между съответните им територии, подписано в Копенхаген на 23 юни 1971 г., наричано по-нататък "Споразумение Индонезия—Дания" в приложение 2;- Споразумение за въздухоплавателни услуги между правителството на Република Финландия и правителството на Република Индонезия, подписано в Джакарта на 7 ноември 1997 г., наричано по-нататък "Споразумение Индонезия—Финландия" в приложение 2;- Споразумение между правителството на Френската република и правителството на Република Индонезия за въздухоплавателни услуги между и отвъд съответните им територии, съставено в Джакарта на 24 ноември 1967 г., наричано по-нататък "Споразумение Индонезия—Франция" в приложение 2;- Споразумение между Федерална република Германия и Република Индонезия за въздухоплавателни услуги между и отвъд съответните им територии, подписано в Джакарта на 4 декември 1969 г., наричано по-нататък "Споразумение Индонезия—Германия" в приложение 2;- Споразумение за въздухоплавателни услуги между правителството на Република Гърция и правителството на Република Индонезия, съставено в Джакарта на 24 юни 2008 г., наричано по-нататък "Споразумението Индонезия—Гърция" в приложение 2;- Споразумение за въздушен транспорт между правителството на Република Унгария и правителството на Република Индонезия, подписано в Джакарта на 20 септември 1994 г., наричано по-нататък "Споразумение Индонезия—Унгария" в приложение 2;- Споразумение между правителството на Италианската република и правителството на Република Индонезия за въздухоплавателни услуги между и отвъд съответните им територии, подписано в Джакарта на 7 декември 1966 г., наричано по-нататък "Споразумение Индонезия—Италия" в приложение 2;- Проект на споразумение между правителството на Великото херцогство Люксембург и правителството на Република Индонезия за въздухоплавателни услуги, парафирано в Денпасар на 15 март 2005


text: г., наричано по-нататък "Споразумение Индонезия—Люксембург" в приложение 2;- Споразумение за въздушен транспорт между правителството на Кралство Нидерландия и правителството на Република Индонезия, подписано в Хага на 23 ноември 1990 г., наричано по-нататък "Споразумение Индонезия—Нидерландия" в приложение 2;- Споразумение за въздушен транспорт между правителството на Република Полша и Република Индонезия относно редовния въздушен транспорт, подписано в Джакарта на 13 декември 1991 г., наричано по-нататък "Споразумение Индонезия—Полша" в приложение 2;- Споразумение за въздухоплавателни услуги между правителството на Румъния и правителството на Република Индонезия, подписано в Джакарта на 7 септември 1993 г., наричано по-нататък "Споразумение Индонезия—Румъния" в приложение 2;- Споразумение за въздушен транспорт между правителството на Словашката република и правителството на Република Индонезия, парафирано в Джакарта на 28 март 1995 г., наричано по-нататък "Споразумение Индонезия—Словакия" в приложение 2;- Споразумение за въздушен транспорт между правителството на Кралство Испания и правителството на Република Индонезия относно редовния въздушен транспорт, съставено в Мадрид на 5 октомври 1993 г., наричано по-нататък "Споразумение Индонезия—Испания" в приложение 2;- Споразумение между правителството на Швеция и правителството на Република Индонезия за въздухоплавателни услуги между съответните им територии, подписано в Копенхаген на 23 юни 1971 г., наричано по-нататък "Споразумение Индонезия—Швеция" в приложение 2;- Споразумение между правителството на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия и правителството на Република Индонезия за въздухоплавателни услуги между и отвъд съответните им територии, подписано в Джакарта на 28 юни 1973 г., наричано по-нататък "Споразумение Индонезия—Обединено кралство" в приложение 2.--------------------------------------------------ПРИЛОЖЕНИЕ 2Списък на членовете от споразуменията, изброени в приложение 1 и посочени в членове 2—4 от споразумениетоа) Определяне от държава-членка:член 3 от Споразумението Индонезия—Австрия;член 3 от Споразумението Индонезия—Белгия;член III от Споразумението Индонезия—България;член 3 от Споразумението Индонезия—Чешка република;член 3 от Споразумението Индонезия—Дания;член 3 от Споразумението Индонезия—Финландия;член 3 от Споразумението Индонезия—Франция;член 3, параграф 4 от Споразумението Индонезия—Германия;член 3 от Споразумението Индонезия—Унгария;член 3 от Споразумението Индонезия—Италия;член III от Споразумението Индонезия—Люксембург;член 3 от Споразумението Индонезия—Нидерландия;член 3 от Споразумението Индонезия—Полша;член 3 от Споразумението Индонезия—Румъния;член 3 от Споразумението Индонезия—Словакия;член III от Споразумението Индонезия—Испания;член 3 от Споразумението Индонезия—Швеция;член 3 от Споразумението Индонезия—Обединено кралство.б) Отказ, отмяна, спиране действието или ограничаване на разрешения или позволителни:членове 3 и 4 от Споразумението Индонезия—Австрия;член 3 от Споразумението Индонезия—Белгия;член IV от Споразумението Индонезия—България;член 3 от Споразумението Индонезия—Чешка република;член 3 от Споразумението Индонезия—Дания;членове 3 и 4 от Споразумението Индонезия—Финландия;член 3 от Споразумението Индонезия—Франция;член 3, параграф 6 от Споразумението Индонезия—Германия;член 4 от Споразумението Индонезия—Унгария;член 3 от Споразумението Индонезия—Италия;член IV от Споразумението Индонезия—Люксембург;членове 3 и 4 от Споразумението Индонезия—Нидерландия;членове 3 и 4 от Споразумението Индонезия—Полша;член 4 от Споразумението Индонезия—Румъния;член 4 от Споразумението Индонезия—Словакия;членове III и IV от Споразумението Индонезия—Испания;член 3 от Споразумението Индонезия—Швеция;член 3 от Споразумението Индонезия—Обединено кралство.в) Безопасност:членове 3 и 6 от Споразумението Индонезия—Австрия;член 3 от Споразумението Индонезия—Белгия;член 3 от Споразумението Индонезия—Чешка република;член 3 от Споразумението Индонезия—Дания;член 16 от Споразумението Индонезия—Финландия;член 3 от Споразумението Индонезия—Франция;Приложение 4 от Договорения протокол, подписан в Бон на 4 юни 2003 г. от делегациите, представляващи въздухоплавателните органи на Федерална република Германия и Република Индонезия;член 7 от Споразумението Индонезия—Гърция;член 16 от Споразумението Индонезия—Унгария;член 3 от Споразумението Индонезия—Италия;член VII от Споразумението Индонезия—Люксембург;Приложение IV от Меморандума за разбирателство между въздухоплавателните органи на Република Индонезия


text: и Кралство Нидерландия, съставено в Хага на 19 август 2009 г.;член 6 от Споразумението Индонезия—Словакия;член VI от Споразумението Индонезия—Испания;член 3 от Споразумението Индонезия—Швеция.г) Данъчно облагане на авиационното гориво:член 7 от Споразумението Индонезия—Австрия;член 4 от Споразумението Индонезия—Белгия;член VI от Споразумението Индонезия—България;член 5 от Споразумението Индонезия—Чешка република;член 4 от Споразумението Индонезия—Дания;член 6 от Споразумението Индонезия—Финландия;член 4 от Споразумението Индонезия—Франция;член 5 от Споразумението Индонезия—Германия;член 10 от Споразумението Индонезия—Гърция;член 6 от Споразумението Индонезия—Унгария;член 4 от Споразумението Индонезия—Италия;член IХ от Споразумението Индонезия—Люксембург;член 10 от Споразумението Индонезия—Нидерландия;член 6 от Споразумението Индонезия—Полша;член 9 от Споразумението Индонезия—Румъния;член 8 от Споразумението Индонезия—Словакия;член VIII от Споразумението Индонезия—Испания;член 4 от Споразумението Индонезия—Швеция;член 4 от Споразумението Индонезия—Обединено кралство.--------------------------------------------------ПРИЛОЖЕНИЕ 3Списък на други държави, посочени в член 2 от споразумениетоа) Република Исландия (съгласно Споразумението за Европейското икономическо пространство);б) Княжество Лихтенщайн (съгласно Споразумението за Европейското икономическо пространство);в) Кралство Норвегия (съгласно Споразумението за Европейското икономическо пространство);г) Конфедерация Швейцария (съгласно Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария за въздушен транспорт)--------------------------------------------------


text:
 Важна правна забележка
 |
 22001D0011
 Официален вестник n° L 117 , 26/04/2001 стр. 0005 - 0006 специално чешко издание глава 11 том 06 стр. 101 - 102 специално испанско издание глава 11 том 06 стр. 101 - 102 специално унгарско издание глава 11 том 06 стр. 101 - 102 специално литвийско издание глава 11 том 06 стр. 101 - 102 LV.ES глава 11 том 06 стр. 101 - 102 MT.ES глава 11 том 06 стр. 101 - 102 PL.ES глава 11 том 06 стр. 101 - 102 SK.ES глава 11 том 06 стр. 101 - 102 специално словенско издание глава 11 том 06 стр. 101 - 102
 Решение на Съвместния комитет на ЕИПNo 11/2001от 28 февруари 2001 годиназа изменение на приложение II (Технически правила, стандарти, изпитвания и сертифициране) към Споразумението за ЕИПСЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с Протокол за адаптиране на Споразумението за Европейското икономическо пространство, по-нататък наричано "Споразумението", и по-специално член 98 от него,като има предвид, че:(1) Приложение II към споразумението беше изменено с Решение No 7/94 на Съвместния комитет на ЕИП от 21 март 1994 г. [1].(2) Директива 1999/103/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 януари 2000 г. за изменение на Директива 80/181/ЕИО относно сближаването на законодателствата на държавите-членки относно мерните единици [2], коригирана с ОВ L 104, 29.4.2000 г., стр. 89, и ОВ C 311, 12.12.2000 г., стр. 50, трябва да се включи в споразумението,РЕШИ:Член 1Към точка 24 (Директива 80/181/ЕИО на Съвета) от глава IХ на приложение II към споразумението, се добавя следният абзац:- "— 399 L 0103: Директива 1999/103/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 януари 2000 г. за отмяна на Директива 80/181/ЕИО на Съвета за изменение на Директива 80/181/ЕИО относно сближаването на законодателствата на държавите-членки относно мерните единици (ОВ L 34, 9.2.2000 г., стр. 17, коригирана с ОВ L 104, 29.4.2000 г., стр. 89 и ОВ C 311, 12.12.2000 г., стр. 50)."Член 2Текстовете на Директива 1999/103/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, коригирана с ОВ L 104, 29.4.2000 г., стр. 89 и ОВ C 311, 12.12.2000 г., стр. 50 на исландски и норвежки език, които предстои да бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейските общности, са автентични.Член 3Настоящото решение влиза в сила на 1 март 2001 г., при условие че всички нотификации до Съвместния комитет на ЕИП [***] съгласно член 103, параграф 1 от споразумението са направени.Член 4Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейските общности.Съставено в Брюксел на 28 февруари 2001 година.За Съвместния комитет на ЕИППредседателP. Westerlund[1] ОВ L 160, 28.6.1994 г., стр. 1.[2] ОВ L 34, 9.2.2000 г., стр. 17.[***] Не са посочени конституционни изисквания.--------------------------------------------------


text:
 25.6.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 162/22
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 44/2009
 от 24 април 2009 година
 за изменение на приложение II (Технически наредби, стандарти, изпитвания и сертифициране) към Споразумението за ЕИП
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с Протокола за адаптиране на Споразумението за Европейското икономическо пространство, наричано по-долу „Споразумението“, и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Приложение II към Споразумението беше изменено с Решение на Съвместния комитет на ЕИП No 29/2009 от 17 март 2009 г. (1)
 (2)
 Директива 2008/42/ЕО на Комисията от 3 април 2008 г. за изменение на Директива 76/768/ЕИО на Съвета относно козметични продукти, с цел привеждане в съответствие с техническия прогрес на приложения II и III от нея (2), поправена с ОВ L 136, 24.5.2008 г., стр. 52, трябва да бъде включена в Споразумението,
 РЕШИ:
 Член 1
 В глава ХVI, точка 1 (Директива 76/768/ЕИО на Съвета) от приложение II към Споразумението се добавя следното тире:
 „—
 32008 L 0042: Директива 2008/42/ЕО на Комисията от 3 април 2008 г. (ОВ L 93, 4.4.2008 г., стр. 13), поправена с ОВ L 136, 24.5.2008 г., стр. 52.“
 Член 2
 Текстовете на Директива 2008/42/ЕО, поправена с ОВ L 136, 24.5.2008 г., стр. 52, на исландски и на норвежки език, които ще бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила на 25 април 2009 г., при условие че всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението, са внесени в Съвместния комитет на ЕИП (3).
 Член 4
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 24 април 2009 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 Alan SEATTER
 (1) ОВ L 130, 28.5.2009 г., стр. 22.
 (2) ОВ L 93, 4.4.2008 г., стр. 13.
 (3) Без отбелязани конституционни изисквания.


text:
 19.5.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 129/18
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 43/2015
 от 20 март 2015 година
 за изменение на приложение II (Технически правила, стандарти, изпитвания и сертифициране) към Споразумението за ЕИП [2016/726]
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство („Споразумението за ЕИП“), и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Директива 2014/33/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2014 г. за хармонизиране на законодателствата на държавите членки по отношение на асансьори и предпазни устройства за асансьори (1) следва да бъде включена в Споразумението за ЕИП.
 (2)
 С Директива 2014/33/ЕС, считано от 20 април 2016 г., се отменя Директива 95/16/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (2), която е включена в Споразумението и поради това трябва да бъде отменена от Споразумението, считано от 20 април 2016 г.
 (3)
 Поради това приложение II към Споразумението за ЕИП следва да бъде съответно изменено,
 ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
 Член 1
 Глава III от приложение II към Споразумението за ЕИП се изменя, както следва:
 1.
 След точка 5 (Директива 95/16/ЕО на Европейския парламент и на Съвета) се вмъква следната точка:
 „6.
 32014 L 0033: Директива 2014/33/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2014 г. за хармонизиране на законодателствата на държавите членки по отношение на асансьори и предпазни устройства за асансьори (ОВ L 96, 29.3.2014 г., стр. 251).“
 2.
 Текстът на точка 5 (Директива 95/16/ЕО на Европейския парламент и на Съвета) се заличава, считано от 20 април 2016 г.
 3.
 Под заглавието „АКТОВЕ, КОИТО СЕ ВЗЕМАТ ПРЕДВИД ОТ ДОГОВАРЯЩИТЕ СЕ СТРАНИ“ точка 6 (Препоръка 95/216/ЕО на Комисията) се преномерира на точка 1.
 Член 2
 Текстовете на Директива 2014/33/ЕС на исландски и норвежки език, които ще бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила на 21 март 2015 г., при условие че са внесени всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението за ЕИП (*).
 Член 4
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 20 март 2015 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 Gianluca GRIPPA
 (1) ОВ L 96, 29.3.2014 г., стр. 251.
 (2) ОВ L 213, 7.9.1995 г., стр. 1.
 (*) Без отбелязани конституционни изисквания.


text:
 19/ 12
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 4
 41995A1127(01)
 C 316/2
 ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
 КОНВЕНЦИЯ
 съставена на основание член К.3 от Договора за Европейския съюз, за създаването на Европейска полицейска служба (Конвенция за Европол)
 ВИСОКОДОГОВАРЯЩИТЕ СТРАНИ по настоящата конвенция, държави-членки на Европейския съюз,
 КАТО СЕ ПОЗОВАВАТ на Акта на Съвета от 26 юли 1995 г.;
 КАТО ОСЪЗНАВАТ неотложните проблеми, които произлизат от тероризма, незаконния трафик на наркотици и други сериозни престъпления с международен характер;
 КАТО ИМАТ ПРЕДВИД, че има нужда от напредък в солидарността и сътрудничеството между държавите-членки на Европейския съюз, особено чрез подобряване на полицейското сътрудничество между държавите-членки;
 КАТО ИМАТ ПРЕДВИД, че този напредък ще даде възможност за по-нататъшно подобряване на защитата на сигурността и обществения ред;
 КАТО ИМАТ ПРЕДВИД, че създаването на Европейска полицейска служба (Европол) бе договорено в Договора за Европейския съюз от 7 февруари 1992 г.;
 С ОГЛЕД на Решението на Европейския съвет от 29 октомври 1993 г., че Европол се учредява в Нидерландия и има седалище в Хага;
 КАТО ПРИПОМНЯТ общата задача за подобряване на сътрудничеството между полицейските служби в областта на тероризма, незаконния трафик на наркотици и други форми на сериозни престъпления с международен характер чрез постоянен, поверителен и интензивен обмен на информация между националните звена на държавите-членки;
 ПРИ УСЛОВИЕ, че формите на сътрудничество, които се въвеждат с настоящата конвенция не трябва да влияят на други форми на двустранно и многостранно сътрудничество;
 С УБЕЖДЕНИЕТО, че в областта на сътрудничеството между полицейските служби трябва да се обърне по-специално внимание на защитата на правата на лицата, и по-специално на защитата на техните лични данни;
 КАТО ИМАТ ПРЕДВИД, че дейността на Европол съгласно настоящата конвенция не накърнява правомощията на Европейските общности; като имат предвид, че Европол и Общностите имат взаимен интерес в рамките на Европейския съюз за създаване на типове на сътрудничество, които да дават възможност на всяка от тях да изпълнява колкото е възможно по-ефикасно съответните свои задачи,
 СЕ СПОРАЗУМЯХА ЗА СЛЕДНИТЕ РАЗПОРЕДБИ:
 СЪДЪРЖАНИЕ
 ДЯЛ I
 СЪЗДАВАНЕ И ЗАДАЧИ
 Член 1
 Създаване
 Член 2
 Цел
 Член 3
 Задачи
 Член 4
 Национални звена
 Член 5
 Служители за връзка
 Член 6
 Автоматизирани системи на събраната информация
 ДЯЛ II
 ИНФОРМАЦИОННА СИСТЕМА
 Член 7
 Създаване на информационна система
 Член 8
 Съдържание на информационната система
 Член 9
 Право на достъп до информационната система
 ДЯЛ III
 РАБОТНИ ДОСИЕТА ЗА ЦЕЛИТЕ НА АНАЛИЗА
 Член 10
 Събиране, обработка и използване на лични данни
 Член 11
 Индексна система
 Член 12
 Заповед за отваряне на досие с данни
 ДЯЛ IV
 ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ ПО ОБРАБОТКАТА НА ИНФОРМАЦИЯТА
 Член 13
 Задължение за нотифициране
 Член 14
 Стандарт на защита на данните
 Член 15
 Отговорност по въпросите на защита на данните
 Член 16
 Разпоредби за съставянето на отчети
 Член 17
 Правила за използване на данни
 Член 18
 Съобщаване на данни на трети страни и трети организации
 Член 19
 Право на достъп
 Член 20
 Поправяне и заличаване на данни
 Член 21
 Срокове за съхраняване и заличаване на досиета с данни
 Член 22
 Проправяне и съхраняване на данни във досиета на хартиен носител
 Член 23
 Национален надзорен орган


text:
Член 24
 Общ надзорен орган
 Член 25
 Сигурност на данните
 ДЯЛ V
 ВЕН СТАТУТ, ОРГАНИЗАЦИЯ И ФИНАНСОВИ РАЗПОРЕДБИ
 Член 26
 Правоспособност
 Член 27
 Органи на Европол
 Член 28
 Управителен съвет
 Член 29
 Директор
 Член 30
 Персонал
 Член 31
 Поверителност
 Член 32
 Задължение за дискретност и поверителност
 Член 33
 Работни езици
 Член 34
 Информиране на Европейския парламент
 Член 35
 Бюджет
 Член 36
 Финансова ревизия
 Член 37
 Споразумение за седалището
 ДЯЛ VI
 ОТГОВОРНОСТ И ПРАВНА ЗАЩИТА
 Член 38
 Отговорност за неупълномощена или неправилна обработка на данни
 Член 39
 Други отговорности
 Член 40
 Разрешаване на спорове
 Член 41
 Привилегии и имунитети
 ДЯЛ VII
 ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
 Член 42
 Взаимоотношения с трети страни и трети организации
 Член 43
 Изменяне на Конвенцията
 Член 44
 Резерви
 Член 45
 Влизане в сила на Конвенцията
 Член 46
 Присъединяване на нови държави-членки
 Член 47
 Депозитар
 Приложение по член 2
 Декларация
 ДЯЛ I
 СЪЗДАВАНЕ И ЗАДАЧИ
 Член 1
 Създаване
 1. Държавите-членки на Европейския съюз, наричани по-нататък „държави-членки“, създават Европейска полицейска служба, наричана по-нататък „Европол“.
 2. Европол поддържа връзка с единното полицейско звено във всяка държава-членка, което ще се създаде или определи в съответствие с член 4.
 Член 2
 Цел
 1. Целта на Европол в рамките на сътрудничеството между държавите-членки, съгласно член К.1, точка 9 на Договора за Европейския съюз, чрез мерките по настоящата конвенция да подобри ефикасността и сътрудничеството на компетентните органи в държавите-членки при предотвратяването и борбата с тероризма, незаконния трафик на наркотици и други сериозни престъпления с международен характер, когато има фактически признаци, че е замесена организирана престъпна структура, и две или повече държави-членки са засегнати от въпросните престъпления по такъв начин, че да се налага общ подход на държавите-членки поради мащаба, значението и последствията на съответните престъпления.
 2. За да постигне постепенно целта по параграф 1, Европол действа първоначално за предотвратяването и борбата с незаконния трафик на наркотици, ядрени и радиоактивни вещества, незаконната контрабанда на имигранти, търговията с хора и престъпленията с моторни превозни средства.
 Поне през първите две години от влизането в сила на Конвенцията, Европол се занимава също така с престъпления, които са извършени или е възможно да бъдат извършени срещу живота, здравето, личната свобода или собствеността, по време на терористични действия. Съветът, който действа с единодушие, в съответствие с процедурата по дял VI на Договора за Европейския съюз, може да решени да даде указания на Европол да се занимава с тези терористични дейности преди изтичането на този срок.
 Съветът, който действа с единодушие, в съответствие с процедурата по дял VI на Договора за Европейския съюз, може да реши да даде указания на Европол да се занимава с други форми на престъпления, които са изброени в приложението на настоящата конвенция или на техни специфични проявления. Преди да предприеме действия, Съветът дава указания на Управителния съвет да подготви свое решение, и по-специално да предвиди заключенията относно бюджета и щата на Европол.
 3. Правомощията на Европол по отношение на формите на престъпления или на техните специфични проявления обхващат:
 1)
 незаконни дейности за изпиране на пари във връзка с тези форми на престъпления или техните специфични проявления;
 2)
 свързани


text:
престъпления.
 В съответствие с процедурите по членове 8 и 10, за свързани се смятат и се вземат предвид следните престъпления:
 —
 престъпления, които са извършени за да се придобият средства за извършване на престъпни действия в сферата на правомощията на Европол,
 —
 престъпления, които са извършени за да се улеснят или извършат действия в сферата на правомощията на Европол,
 —
 престъпления, които са извършени за да се осигури безнаказаност на действия в сферата на правомощията на Европол.
 4. За целите на настоящата конвенция „компетентни органи“ означава всички публични органи, които съществуват в държавите-членки и са отговорни по националното право за предотвратяване и борба с престъпленията.
 5. За целите на параграфи 1 и 2, „незаконен трафик на наркотици“ означава престъпленията, които са изброени в член 3, параграф 1 на Конвенцията на Организацията на обединените нации от 20 декември 1988 г. срещу незаконния трафик на наркотици и психотропни вещества, и в разпоредби, които изменят или заменят настоящата конвенция.
 Член 3
 Задачи
 1. В рамките на целта по член 2, параграф 1, Европол има следните основни задачи:
 1)
 да улеснява обмена на информация между държавите-членки;
 2)
 да придобива, сортира и анализира информация и разузнавателни сведения;
 3)
 да нотифицира незабавно компетентните органи на държавите-членки чрез националните звена по член 4, за информация, която ги засяга и за всякакви установени връзки между престъпления;
 4)
 да подпомага разследванията в държавите-членки чрез изпращане на всички релевантни информация на националните звена;
 5)
 да поддържа автоматизирана система на събраната информация, която съдържа данни в съответствие с членове 8, 10 и 11.
 2. За да подобрява сътрудничеството и ефикасността на компетентните органи в държавите-членки чрез националните звена с оглед постигането на целта по член 2, параграф 1, Европол освен тези има следните допълнителни задачи:
 1)
 да развива специфични познания на специалистите по процедурите по разследване на компетентните органи в държавите-членки и да предоставя съвет при разследванията;
 2)
 да предоставя стратегическа информация за подпомагане и насърчаване на ефективното и ефикасно използване на наличните ресурси на национално ниво при оперативните дейности;
 3)
 да подготвя общи доклади за състоянието на работата.
 3. В контекста на своята цел, съгласно член 2, параграф 1, Европол може допълнително, в съответствие с щатните и бюджетни ресурси, с които разполага, и в поставените от управителния съвет рамки, да подпомага държавите-членки чрез съвети и научни изследвания в следните области:
 1)
 повишаване на квалификацията на служителите на техните компетентни органи;
 2)
 организация и оборудване на тези органи;
 3)
 методи за предотвратяване на престъпления;
 4)
 технически и съдебно-полицейски методи и процедури за разследване.
 Член 4
 Национални звена
 1. Всяка държава-членка създава или определи национално звено, което да осъществява изброените в този член задачи.
 2. Националното звено е единственият орган за връзка между Европол и компетентните национални органи. Взаимоотношенията между националното звено и компетентните органи ще се подчиняват на националния закон, и по-специално на съответните конституционни разпоредби.
 3. Държавите-членки трябва да вземат необходимите мерки, които да гарантират националните звена да са в състояние да изпълняват своите задачи, и по-специално да имат достъп до съответната национална база данни.
 4. Националните звена имат задачата


text:
да:
 1)
 предоставят на Европол по тяхна инициатива информация и разузнавателни сведения, които му са необходими за осъществяване на неговите задачи;
 2)
 отговарят на искания на Европол за информация, разузнавателни сведения и съвет;
 3)
 актуализират информацията и сведенията;
 4)
 извършват оценка на информацията и сведенията, в съответствие с националния закон за компетентните органи, и им предават тази оценка;
 5)
 изпращат искания за съвет, информация, сведения и анализ до Европол;
 6)
 предоставят на Европол информация за съхраняване в автоматизираната система;
 7)
 гарантират спазване на закона при всеки обмен на информация между тях и Европол.
 5. Без да се засяга упражняването на отговорностите, които са възложени на държавите-членки, както са изложени в член К.2, параграф 2 на Договора за Европейския съюз, националното звено не е задължено при отделни случаи да предоставя информация и сведения, които са предвидени в параграф 4, точки 1, 2 и 6 и в членове 7 и 10, ако това предоставяне:
 1)
 уврежда основни интереси на националната сигурност; или
 2)
 излага на опасност резултата на текущо разследване или безопасността на лица;
 3)
 включва информация, която е свързана с организацията на специфични разузнавателни дейности в областта на националната сигурност.
 6. Разходите, които са направени от националните звена за комуникации с Европол, се поемат от държавата-членка, с изключение на разходите за свързване.
 7. Когато е необходимо ръководителите на националните звена се срещат за да подпомагат Европол със съвети.
 Член 5
 Служители за връзка
 1. Всяко национално звено изпраща в Европол най-малко един служител за връзка. Броят на служителите за връзка, които могат да бъдат изпратени от държавите-членки в Европол, се приема с единодушие от управителния съвет; решението може да бъде променено от Управителния съвет с единодушие. Освен в случаите, когато е предвидено в разпоредбите на настоящата конвенция, служителите за връзка се подчиняват на националния закон на изпращащата държава-членка.
 2. Националните звена дават указания на служителите за връзка да представляват интересите на звеното в Европол, в съответствие с националния закон на изпращащата държава-членка, и при спазване на разпоредбите, които са приложими за администрирането на Европол.
 3. Без да се засяга член 4, параграфи 4 и 5, в рамките на целта по член 2, параграф 1, служителите за връзка подпомагат обмена на информация между изпращащите национални звена и Европол, по-специално чрез:
 1)
 предоставяне на Европол на информация от изпращащото национално звено;
 2)
 изпращане на информация от Европол до изпращащото национално звено; и
 3)
 сътрудничество със служителите на Европол, чрез предоставяне на информация и предоставяне на съвет по отношение на анализа на информация, която засяга изпращащата държава-членка.
 4. В същото време служителите за връзка подпомагат обмена на информация от техните национални звена и координацията на произтичащите мерки в съответствие с тяхното национално право, в рамките на изложената в член 2, параграф 1 цел.
 5. В обхвата, който е необходим за изпълнение на задачите по параграф 3 по-горе, служителите за връзка имат правото да правят справки с различните досиета в съответствие със съответните разпоредби на Конвенцията.
 6. Член 25 се прилага mutatis mutandis за дейността на служителите за връзка.
 7. Без да се засягат разпоредбите


text:
на настоящата конвенция, правата и задълженията на служителите за връзка към Европол се определят с единодушие от управителния съвет.
 8. Служителите за връзка притежават привилегиите и имунитетите, които са необходими за изпълнение на техните задачи в съответствие с член 41, параграф 2.
 9. Европол предоставя на държавите-членки безплатно необходимите помещения в сградата на Европол за дейността на техните служители за връзка. Всички други разходи, които произтичат от изпращането на служителите за връзка се поемат от изпращащата държава-членка; това се прилага също за разходите за оборудването на служителите за връзка, доколкото при специфичен случай, при изготвянето на бюджета на Европол, управителният съвет не препоръча друго с единодушие.
 Член 6
 Автоматизирана система за събраната информация
 1. Европол поддържа автоматизирана система за събраната информация, която се състои от следните компоненти:
 1)
 информационна система по член 7, която разполага с ограничено и прецизно определено съдържание, и която позволява бърза справка за наличната информация от държавите-членки и Европол;
 2)
 работни досиета по член 10, които са създадени за различни срокове, за целите на анализа, и съдържат всеобхватна информация; и
 3)
 индексна система, която в съответствие с член 11, съдържа определени сведения от досиета за целите на анализи по точка 2.
 2. Автоматизираната система на събраната информация, която се управлява от Европол, не трябва при никакви обстоятелства да се свързва с други системи за автоматизирана обработка, освен със системите за автоматизирана обработка на националните звена.
 ДЯЛ II
 ИНФОРМАЦИОННА СИСТЕМА
 Член 7
 Създаване на информационна система
 1. За да изпълнява своите задачи, Европол създава и поддържа автоматизирана информационна система. Информационна система, в която държавите-членки, представени от техните национални звена и служители за връзка, могат пряко да въвеждат данни в съответствие с техните национални процедури, и в която Европол може пряко да въвежда данни, които са предоставени от трети държави и организации, както и данни от анализи, и позволява пряк достъп за консултации от националните звена, служителите за връзка, директорът, заместник-директорите и надлежно упълномощени служители на Европол.
 Прекият достъп на националните звена до информационната система по отношение на лицата, които са посочени в член 8, параграф 1, точка 2, се ограничава само от изброените в член 8, параграф 2 данни за самоличността. Ако това е необходимо относно специфично запитване, пълният обем данни е достъпен за тях чрез служителите за връзка.
 2. Европол:
 1)
 има задача да гарантира спазване на разпоредбите относно сътрудничеството и работата на информационната система, и
 2)
 отговаря за правилната работа на информационната система в технически и експлоатационен аспект. Европол по-специално предприема всички необходими мерки за гарантиране на мерките по членове 21 и 25 относно информационната система и тяхното правилното прилагане.
 3. Националното звено на всяка държава-членка отговаря за комуникацията с информационната система. То по-специално отговаря за мерките за сигурност по член 25, по отношение на оборудването за обработка на данни, което се използва на територията на съответната държава-членка, за прегледа в съответствие с член 21 и, доколкото се изисква от законовите, подзаконовите и административните разпоредби и процедури на настоящата държава-членка, за правилното прилагане на настоящата конвенция в друго отношение.
 Член 8
 Съдържание на информационната система


text:
1. Информационната система може да се използва за съхраняване, изменяне и използване само на данните, които са необходими за изпълнение на задачите на Европол, с изключение на данните, които засягат свързани престъпления, както е посочено във втората алинея на член 2, параграф 3. Въведените данни трябва да са свързани с:
 1)
 лица, които в съответствие с националния закон на засегнатата държава-членка, са заподозрени в извършване или съучастие в престъпление, за което Европол е компетентен съгласно член 2, или които са били осъдени за такова престъпление;
 2)
 лица, за които има сериозно основание съгласно националния закон, да се допусне, че ще извършат престъпления, за които Европол е компетентен съгласно член 2.
 2. Личните данни по параграф 1 могат да включват само следните сведения:
 1)
 фамилия, име по рождение, лични имена, всякакви псевдоними и приети имена;
 2)
 дата и място на раждане;
 3)
 националност;
 4)
 пол; и
 5)
 когато е необходимо, други характерни черти, които е възможно да подпомогнат при определяне на самоличността, включително всяка специфична физическа характерна черта, която не се променя.
 3. В допълнение към данните по параграф 2 и към указанията за Европол или националното звено, което въвежда сведенията, информационната система може да се използва също за съхраняване, изменяне и използване на следните сведения за лицата по параграф 1:
 1)
 престъпления, подозрения за извършени престъпления, и кога и къде те са били извършени;
 2)
 средства, които са били използвани или могат да бъдат използвани за извършване на престъпленията;
 3)
 ведомства, които са отговорни за случая и регистрационните номера на досиета;
 4)
 предполагаема принадлежност към престъпна организация;
 5)
 присъди, когато те са свързани с престъпления, за които Европол е компетентен, съгласно член 2.
 Тези данни могат също да се въвеждат, когато те още не са свързани с конкретни лица. Когато Европол самостоятелно въвежда данни, както и когато издава регистрационен номер, се посочва дали данните са предоставени от трета страна или са резултат на собствен анализ.
 4. Допълнителна информация, която се притежава от Европол или от национални звена, и която засяга групите лица по параграф 1, при поискване може да се съобщава на всяко национално звено или Европол. Националното звено прави това при спазване на националния закон.
 Когато допълнителната информация засяга едно или повече свързани престъпления, както е определение във втората алинея на член 2, параграф 3, съхраняваните в информационната система данни трябва да бъдат съответно обозначени, за да дават възможност на националните звена и Европол да обменят информация за свързаните престъпления.
 5. Ако съдебното производство срещу засегнатото лице е прекратено или това лице е оправдано, данните които са свързани с тези решения трябва да се заличават.
 Член 9
 Право на достъп до информационната система
 1. Само националните звена, служителите за връзка, директорът, заместник-директорите или надлежно упълномощени служители имат право пряко да въвеждат данни в информационната система, да търсят и извличат данни от нея. Данни могат да се търсят и извличат, когато това е необходимо за изпълнение на задачите на Европол при даден случай; търсенето и извличането се осъществява в съответствие с законовите, подзаконовите, административните разпоредби и с процедурите относно търсещото


text:
звено, които са предмет на допълнителни разпоредби, които се съдържат в настоящата конвенция.
 2. Само звеното, което е въвело данните, може да изменя, поправя или заличава тези данни. Когато едно звено има причини да смята, че данните по член 8, параграф 2 са неточни или желае да ги допълни, то незабавно информира въвеждащото звено; последното разглежда без забавяне тази нотификация и, ако е необходимо, незабавно изменя, допълва, поправя или заличава данните.Когато системата съдържа данни по член 8, параграф 3, които засягат дадено лице, всяка звено може да въведе допълнителни данни по член 8, параграф 3. Когато има явно противоречие между въведените данни, съответните звена трябва да се консултират помежду си и да се споразумеят. Когато едно звено възнамерява изцяло да заличи данни, както е посочено в член 8, параграф 2, които са въведени за лице, и когато данните, както е посочено в член 8, параграф 3, са за същото лице, но са въведените от други звена, отговорността по отношение на законодателството за защита на данни, съгласно член 15, параграф 1 и правото да изменя, допълва, поправя и заличава тази информация съгласно член 8, параграф 2 се прехвърля на следващото звено, което е въвело данни за това лице, както е посочено в член 8, параграф 3. Звеното, което възнамерява да заличи данни, информира за своето намерение звеното, на което е прехвърлена отговорността по отношение на защитата на данните.
 3. Отговорността за допустимостта на извличане, въвеждане и модифициране в рамките на информационната система се носи от извличащото, въвеждащото или модифициращото звено; трябва да е възможно да се определи това звено. Предаването на информация между националните звена и компетентните органи на държавите-членки се подчинява на националния закон.
 ДЯЛ III
 РАБОТНИ ДОСИЕТА ЗА ЦЕЛИТЕ НА АНАЛИЗА
 Член 10
 Събиране, обработка и използване на лични данни
 1. Когато това е необходимо за постигането на целта по в член 2, параграф 1, Европол може да съхранява, изменя и използва в други досиета данни за престъпления, в допълнение към данните от неличен характер, за които Европол е компетентен съгласно член 2, параграф 2, включително данни за свързани престъпления, които са предвидени във втората алинея на член 2, параграф 3, които са предназначени за специфични анализи, и засягат:
 1)
 лица по член 8, параграф 1;
 2)
 лица, които би могло да бъдат призовани да свидетелстват при разследвания във връзка с разследване на престъпления или в последващи наказателни производства;
 3)
 лица, които са били жертва на едно или повече от разглежданите престъпления, или по отношение на които някои факти дават основание да се смята, че те били могли да са жертвите на такова престъпление;
 4)
 контакти и съучастници, и
 5)
 лица, които могат да предоставят информация за разглежданите престъпления.
 Събирането, съхраняването и обработката на данните, които са изброени в първото изречение на член 6 на Конвенцията на Съвета на Европа от 28 януари 1981 г. по отношение на автоматичната обработка на лични данни, няма да се разрешава, освен ако не е крайно необходимо за целите на разглежданото досие, и ако тези данни не допълват други лични данни, които вече


text:
са въведени в това досие. Забранен е целенасочен подбор на отделна група лица само на основа на данните, които са изброени в първото изречение на член 6 на Конвенцията на Съвета на Европа от 28 януари 1981 г., в нарушение на горепосочените правила.
 Съветът, който действа с единодушие, в съответствие с процедурата по дял VI на Договора за Европейския съюз, приема изпълнителни правила относно досиетата с данни, които се подготвят от Управителния съвет и съдържат допълнителни подробности, по-специално по отношение на категориите лични данни по настоящия член, както и разпоредбите, които се отнасят към запазване на поверителността на въпросните данни и към вътрешния надзор на тяхното използване.
 2. Тези досиета са открити за целите на анализа, които са определени като съставяне, обработка или използване на данни с цел подпомагане на наказателното разследване. Всеки проект за анализ трябва да води до създаването на група за анализ, в която съвместно работят по определените в член 3, параграфи 1 и 2 и член 5, параграф 3 задачи следните участници:
 1)
 анализатори и други служители на Европол, които са определени от ръководството на Европол: само анализаторите са упълномощени да въвеждат данни, да търсят и да извличат данни от съответните досиета;
 2)
 служители за връзка и/или експерти на държавите-членки, които предоставят информацията, или заинтересовани от анализа, по смисъла на параграф 6.
 3. По искане на Европол или по тяхна собствена инициатива, националните звена по член 4, параграф 5, съобщават на Европол цялата информация, която може да се изисква за изпълнение на задачите по член 3, параграф 1, точка 2. Държавите-членки съобщават такива данни само когато те се обработват за целите на предотвратяване, анализиране или борба с престъпленията, и когато това е разрешена от тяхното национално законодателство.
 В зависимост от тяхната степен на поверителност, данните от националните звена могат да се отправят директно към групата за анализ, чрез служителите за връзка или по всякакъв друг подходящ начин.
 4. Ако в допълнение към данните по параграф 3, би било оправдано Европол да притежава друга информация, която е за изпълнение на задачите по член 3, параграф 1, точка 2, Европол може да поиска:
 1)
 Европейските общности и публичноправните органите, които са създадени съгласно Договорите за създаване на тези общности;
 2)
 други публичноправни органи, които са създадени в рамките на Европейския съюз;
 3)
 органи, които се основат на споразумение между две или повече държави-членки на Европейския съюз;
 4)
 трети държави;
 5)
 международни организации и техните подчинени публичноправни органи;
 6)
 други органи, учредени от публичното право, които се основават на споразумение между две или повече държани; и
 7)
 Международната организация на криминалната полиция,
 да изпратят съответната информация чрез всякакви подходящи средства. При същите условия и чрез същите средства може да се приема информация, която е предоставена от тези органи по тяхна инициатива. Съветът, който действа с единодушие, в съответствие с процедурата по дял VI на Договора за Европейския съюз, след консултации с Управителния съвет, изготвя правила, които Европол трябва да спазва.
 5. Доколкото Европол е оправомощен съгласно други конвенции да получава автоматичен достъп до данни от други информационни системи, Европол


text:
може да извършва търсене и извличане на лични данни чрез такива средства, ако това е необходимо за изпълнение на задачи по член 3, параграф 1, точка 2.
 6. Ако анализът е от общ характер и от стратегически тип, всички държави-членки чрез служителите за връзка и/или експерти са напълно обвързани в неговите констатации, по-специално чрез съобщаването на съставените от Европол отчети.
 Ако анализът се занимава със специфични случаи, които не засягат всички държави-членки, и има пряка оперативна цел, в него участват представители на следните държавите-членки:
 1)
 държави-членки, които са били източникът на информацията, която е довела до вземане на решение за откриване на досие за анализ, или тези, които са пряко заинтересовани от тази информация държави-членки, които са поканени след това от групата за анализ да вземат участие в анализа, защото те също стават заинтересовани;
 2)
 държави-членки, които са научили чрез консултиране с индексната система, че те имат нужда да бъдат информирани и отстояват нуждата да знаят, съгласно параграф 7.
 7. Нуждата да бъдат информирани може да бъде заявена от упълномощени служители за връзка. Всяка държава-членка трябва да определи и упълномощи ограничен брой служители за връзка. Тя изпраща на Управителния съвет списък на тези служители.
 Служител за връзка заявява нужда да бъде информиран, както е определено в параграф 6, чрез писмено обосновано заявление, което е одобрено от органа, на която е подчинен в своята държава-членка, и изпратено до всички участници в анализа. След това той автоматично се включва в извършвания анализ.
 Ако в групата за анализ възникне възражение, автоматичното включване се отлага до приключване на помирителната процедура, която може да включва следните три етапа:
 1)
 участниците в анализа трябва да положат усилия да постигнат споразумение със служителя за връзка, който заявява нуждата да бъде информиран; за тази цел те разполагат с не повече от осем дни;
 2)
 ако не се постигне споразумение, ръководителите на заинтересованите национални звена и Директорът на Европол трябва да се срещнат в срок от три дни;
 3)
 ако не се постигне съгласие, представителите на заинтересованите страни в Управителния съвет трябва да се срещнат в срок от осем дни. Ако заинтересованата държава-членка не се откаже от нуждата си да бъде информирана, автоматичното включване на тази държава-членка се решава с консенсус.
 8. Държавата-членка, която съобщава определена информация на Европол сама преценява степента на чувствителност и промените на тази поверителност. Всяко разпространяване или оперативно използване на данните от анализа се решава с консултации с участниците в анализа. Държава-членка, която се присъединява в извършван анализ, не може по-специално да разпространява или използва данните без предварително съгласие на държавите-членки, които са били заинтересовани първоначално.
 Член 11
 Индексна система
 1. Европол създава индексна система на данните, които се съхраняват в досиетата по член 10, параграф 1.
 2. Директорът, заместник-директорите и надлежно упълномощени служители на Европол и служителите за връзка имат право да правят справки с индексната система. Индексната система трябва бъде такава, че на служителя за връзка, който я използват, да става ясно от данните, с които се консултира, че досиетата по член 6, параграф 1, точка 2 и член 10, параграф 1


text:
съдържат данни, които представляват интерес за изпращащата държава-членка.
 Достъпът на служителите за връзка трябва да бъде определен по такъв начин, че да е възможно да се определи дали определена информация е съхранена, но няма да е възможно да се правят връзки или по-нататъшни заключения относно съдържанието на досиетата.
 3. Подробните процедури за оформянето на индексната система се определят от управителния съвет, който действа с единодушие.
 Член 12
 Заповед за отваряне на досие с данни
 1. За всяко компютъризирано досие с данни, което съдържа лични данни, което се обработва от Европол за целите на изпълнение на задачите по член 10, Европол трябва с заповед да определи отварянето на досието, което изисква одобрението на управителния съвет, да установи:
 1)
 наименование на досието;
 2)
 цел на отваряне на досието;
 3)
 групата лица, за които се съхраняват данни;
 4)
 характерът на данни, които ще се съхраняват, и всякакви данни, които са изброени в първото изречение на член 6 от Конвенцията на Съвета на Европа от 28 януари 1981 г., които са безусловно необходими;
 5)
 типа лични данни, които се използват при отваряне на досието;
 6)
 предоставеното или входните данни, които ще се съхраняват;
 7)
 условията, при които личните данни, които се съдържат във досието, могат да се съобщават, на кои получатели и по каква процедура;
 8)
 сроковете за преглеждане и продължителност на съхранение;
 9)
 метод за създаване на проверка на регистрацията.
 Директорът на Европол незабавно информира Обединения надзорен орган, който е предвиден в член 24, за намерението да разпореди отваряне на такова досие с данни, и получава досието за да може да отправи всякакви бележки към Управителния съвет, които смята за нужни.
 2. Ако спешността на въпроса е такава, че изключва получаването на одобрението от управителния съвет, което се изисква съгласно параграф 1, директорът по своя инициатива или по искане на заинтересованите държави-членки може с обосновано решение за разпореди отваряне на досие с данни. В същото време той трябва да информира членовете на управителния съвет за своето решение. Тогава процедурата по параграф 1 започва незабавно и трябва да бъде завършена във възможно най-кратък срок.
 ДЯЛ IV
 ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ ОТНОСНО ОБРАБОТКА НА ИНФОРМАЦИЯ
 Член 13
 Задължение за нотифициране
 Европол своевременно нотифицира националните звена, а също и техните служители за връзка, ако така поискат националните звена, за всяка информация, която представлява интерес за техните държави-членки и за установени връзки между престъпления, за които Европол е компетентен съгласно член 2. Може да се съобщават също така информация и разузнавателни данни, които засягат други сериозни престъпления, за които Европол научава при изпълнение на своите задължения.
 Член 14
 Стандарт за защита на данните
 1. Най-късно до влизането в сила на настоящата конвенция всяка държава-членка, съгласно своето национално законодателство, трябва да предприеме необходимите мерки по отношение на обработката на лични данни в досиетата с данни в рамките на настоящата конвенция, за да гарантира стандарт за защита на данните, който най-малкото съответства на стандарта, който е постигнат в резултат от прилагането на принципите на Конвенцията на Съвета на Европа от 28 януари 1981 г., и при това отчита Препоръка No R


text:
(87) 15 на Комитета на министрите на Съвета на Европа от 17 септември 1987 г. относно използването на лични данни в полицейския сектор.
 2. Съобщаването на лични данни, което е предвидено в настоящата конвенция, не може да започне, докато правилата за защита на данните по параграф 1 по-горе, не са влезли в сила на територията на всяка от държавите-членки, които участват в това съобщаване.
 3. При събирането, обработката и използването на лични данни, Европол взема предвид принципите на Конвенцията на Съвета на Европа от 28 януари 1981 г. и Препоръка No R (87) 15 на Комитета на министрите на Съвета на Европа от 17 септември 1987 г.
 Европол също така съблюдава принципите по отношение на не-автоматизирани данни, които са притежавани във формата на досиета с данни, т.е. всеки структуриран комплект лични данни, до които има достъп съгласно специфични критерии.
 Член 15
 Отговорност по въпроси на защита на данните
 1. Отговорността за данните, които се съхраняват в Европол, по-специално по отношение на законността на събирането, предаването на Европол и въвеждането на данните, както и за тяхната точност, актуалност и проверка на сроковете за съхранение, които са предмет на други разпоредби на настоящата конвенция, се носи от:
 1)
 държавата-членка, която въвежда или по някакъв друг начин съобщава данните;
 2)
 Европол, по отношение на данни съобщени на Европол от трети страни, или които са резултат от извършени от Европол анализи.
 2. В допълнение, когато е предмет на други разпоредби на настоящата конвенция, Европол отговаря за всички получени и обработени от Европол данни, независимо дали тези данни са в информационната система по член 8, във досиетата с данни, които са открити за целите на анализа по член 10, или в индексната система по член 11, или в досиетата с данни по член 14, параграф 3.
 3. Европол трябва да съхранява данните по такъв начин, че да може да се установи коя държава-членка или трета страна е предала данните, или дали те са резултат от анализ на Европол.
 Член 16
 Разпоредби за съставянето на отчети
 Европол трябва да съставя отчети средно за най-малко едно от десет търсения и извличания на информация на лични данни, и за всяко търсене и извличане, което е извършено в информационната система по член 7, за да може да провери законосъобразността на извличането. Данните, които се съдържат в отчетите се използват само за тази цел от Европол и надзорните органи по членове 23 и 24, и се заличават след шест месеца, освен ако данните не са необходими за текущ контрол. Подробностите се уточняват от Управителния съвет след консултации с общия надзорен орган.
 Член 17
 Правила за използване на данни
 1. Личните данни, които са извлечени от информационната система, индексната система или досиетата с данни, които са открити за целите на анализа, и данните, които са съобщени по всеки друг подходящ начин, могат да се предават или използват само от компетентните органи на държавите-членки, за предотвратяване и борба с престъпленията, които попадат в правомощията на Европол, както и за борба с други сериозни форми на престъпления.
 Данните по първия параграф, се използват


text:
в съответствие със закона на държава-членка, която е отговорна за органите, които използват данните.
 Европол може да използва данните по параграф 1, само за изпълнение на задачи по член 3.
 2. Ако при някои данни съобщаващата държава-членка или съобщаващата трета страна, или съобщаващата трета организация, както е посочено в член 10, параграф 4, постави по-специални ограничения върху използването, на които тези данни са предмет в тази държава-членка или от третите страни, тези ограничения трябва да се спазват от ползвателя на данните, освен в специфичния случай, когато националния закон постановява, че ограниченията върху използването се отменят за съдебни органи, законодателни органи или други независими органи, които са учредени съгласно закона и са отговорни за надзора на компетентните национални органи по смисъла на член 2, параграф 4. В тези случаи, данните могат да бъдат използвани след предварителна консултация със съобщаващата държава-членка, чийто интереси и мнение трябва да се вземат предвид, доколкото това е възможно.
 3. Използването на данните за други цели или от органи, които са различни от посочените в член 2 от настоящата конвенция, е възможно само след предварителна консултация с държавата-членка, която е предала данните, дотолкова доколкото националният закон на тази държава-членка позволява това.
 Член 18
 Съобщаване на данни на трети държави и трети организации
 1. При условията на параграф 4, Европол може да предава лични данни, които притежава, на трети държави и трети организации, по смисъла на член 10, параграф 4, когато:
 1)
 това е необходимо в индивидуални случаи за целите на предотвратяването и борбата с престъпления, за които Европол е компетентен съгласно член 2;
 2)
 в тази държава или организация е гарантирано подходящо ниво на защита на данните; и
 3)
 това е допустимо съгласно общите правила, по смисъла на параграф 2.
 2. В съответствие с процедурата по дял VI на Договора за Европейския съюз и като отчете обстоятелствата по параграф 3, Съветът определя с единодушие общите правила за предаване на лични данни от Европол на трети държави и трети организации, по смисъла на член 10, параграф 4. Управителният съвет подготвя решението на Съвета и се консултира с общия надзорен орган по член 24.
 3. Съответствието на нивото на защита на данните, предоставяна от третите държави и организации, по смисъла на член 10, параграф 4, се преценява, като се вземат предвид всички обстоятелства, които играят роля при предаването на лични данни; и по-специално е отчита следното:
 1)
 характера на данните;
 2)
 целта, за която са предназначени данните;
 3)
 продължителността на предвидената обработка; и
 4)
 общите или специфични разпоредби, които са приложими към третите държави и третите организации, по смисъла на член 10, параграф 4.
 4. Ако посочените данни са били съобщени на Европол от държава-членка, Европол може да ги съобщи на трети държави и трети организации, само със съгласието на тази държавата-членка. Държавата-членка може да даде своето предварително съгласие за такива предаване, което може да е общо или при определени условия; това съгласие може да бъде оттеглено по всяко време.
 Ако данните не са били съобщени от държава-членка, Европол се уверява, че предаването на тези данни няма да е


text:
причина за:
 1)
 възпрепятстване на правилното изпълнение на задачите, които попадат в сферата на правомощия на държава-членка;
 2)
 застрашаване на сигурността и обществения ред в държава-членка, или по някакъв друг начин засягане на нейното общо благосъстояние.
 5. Европол отговаря за законността на допустимостта на предаването. Европол води отчет на предаването на данни и на основанията за това предаване. Предаването на данни се упълномощава само ако получателят поеме задължението данните да се използват само за целта, за които са съобщени. Това няма да се отнася за предаване на лични данни, които са необходими за запитване на Европол.
 6. Когато предаването по параграф 1, засяга информация, която е предмет на изискване за поверителност, то е допустимо само когато между Европол и получателя съществува споразумение за поверителност.
 Член 19
 Право на достъп
 1. Всяко лице, което желае да упражни своето право на достъп до данни, които се отнасят до него и се съхраняват в Европол, или желае да провери тези данни, може безплатно да отправи искане за това до компетентния национален орган във всяка държава-членка, която той пожелае, и този орган незабавно представя искането на Европол и информира лицето, което е отправило искането, че Европол ще отговори директно по него.
 2. Европол трябва да обработи напълно искането в срок от три месеца от неговото получаване от компетентния национален орган на съответната държава-членка.
 3. Правото на всяко лице да има достъп до данни, които са свързани с него, или да провери тези данни, се упражнява в съответствие със закона на държавата-членка, където правото се заявява, като се отчитат следните разпоредби:
 Когато приложимият закон на държавата-членка предвижда съобщаване на данни, това съобщаване се отказва, ако този отказ е необходим за да:
 1)
 даде възможност на Европол да изпълни правилно своите задължения;
 2)
 се защити сигурността и обществения ред в държавите-членки или за предотвратяване на престъпление;
 3)
 се защитят правата и свободите на трети страни;
 съображенията, които съобщаването следва не могат да нарушават интересите на лицата, които са засегнати от съобщаването на информацията.
 4. Правото на съобщаване на информация по параграф 3 се упражняват съгласно следните процедури:
 1)
 по отношение на данни, които са въведени в информационната система по член 8, не може да се вземе решение за съобщаване на тези данни освен ако държавата-членка, която е въвела тези данни и държавите-членки, която е пряко заинтересовани от съобщаването на тези данни, не са имали първо възможността да заявят своята позиция, която може да включва отказ за съобщаване на данните. Данните, които могат да се съобщят и условията за съобщаване на тези данни се посочват от държавата-членка, която е въвела данните;
 2)
 по отношение на данни, които са въведени в информационната система от Европол, държавите-членки, които са пряко засегнати от съобщаването на тези данни, трябва първо да са имали възможността да заявят своята позиция, която може да включва отказ от съобщаване на данните;
 3)
 по отношение на данни, въведени в работни досиета за целите на анализа по член 10, съобщаването на тези данни зависи от консенсуса между Европол и държавите-членки, които участват в анализа, по смисъла на


text:
член 10, параграф 2, и консенсуса между държавата(ите)-членка(и), които са пряко засегнати от съобщаването на тези данни.
 Ако една или повече държави-членки или Европол са се противопоставили на съобщаването на въпросните данни, Европол нотифицира заинтересованото лице, че са извършени проверките, без да му разкрива някаква информация, която може да му разкрие дали се разполага с данни за него.
 5. Правото на проверка на информация се упражнява съгласно следните процедури:
 Когато приложимият национален закон не предвижда съобщаване на данни, или при обикновено искане за проверка, Европол, в близко сътрудничество със заинтересованите национални органи, извършва проверките и нотифицира лицето, което е отправило искането, без да му разкрива някаква информация, която може да му разкрие дали се разполага с данни за него
 6. В своя отговор на искане за проверка или за достъп до данни, Европол информира лицето, което е отправило искането, че то може да обжалва пред общия надзорен орган, ако не е доволно от решението. Лицето може също така да отнесе въпроса до общия надзорен орган, ако не е получил отговор в срока по този член.
 7. Ако лицето отправило искане подаде жалба и обжалва пред общия надзорен орган по член 24, жалбата се разглежда от този орган.
 Когато обжалването е свързано със съобщаване относно данни, които са въведени в информационната система от държава-членка, общият надзорен орган взема своето решение в съответствие с националния закон на държавата-членка, в която е направено искането. Общият надзорен орган първо се консултира с националния надзорен орган или компетентния съдебен орган в държавата-членка, която е била източник на данните. Националният орган извършва необходимите проверки, по-специално за да установи дали решението за отказ е взето в съответствие с параграфи 3 и 4, алинея 1 от настоящия член. В потвърждение на това, решението, което може да включва отказ за съобщаване на всяка информация, се взема от общия надзорен орган в тясно сътрудничество с националния надзорен орган или компетентния съдебен орган.
 Когато обжалването е свързано със съобщаване, което засяга данни, които са въведени в информационната система от Европол или данни, съхранявани в работни досиета за целите на анализа, общият надзорен орган, в случай на настоятелни възражения от Европол или държава-членка, не може да пренебрегне тези възражения, освен с мнозинство от две-трети от своите членове, след като е изслушал Европол или заинтересованата държава-членка. Ако няма такова мнозинство, общият надзорен орган уведомява лицето, което е отправило запитването, че са извършени проверките, без да му разкрива някаква информация, която може да му разкрие дали се разполага с данни за него.
 Когато обжалването засяга проверка на данни, които са въведени в информационната система от държава-членка, общият надзорен орган гарантира правилното извършване на необходимите проверки в близко сътрудничество с националния надзорен орган на държавата-членка, която и въвела данните. Общият надзорен орган уведомява лицето отправило запитването, че са извършени проверките, без да му разкрива някаква информация, която може да му разкрие дали се разполага с данни за него.
 Когато обжалването засяга проверка на данни, които са въведени в информационната система от Европол или данни, съхранявани в работните досиета за целите на анализа, общият надзорен орган