text:
 Важна правна забележка
 |
 22008A0326(01)
 Споразумение между Европейския съюз и Република Чад относно статута на силите, ръководени от Европейския съюз в Република Чад
 Официален вестник n° L 083 , 26/03/2008 стр. 0040 - 0045
 ПРЕВОДСпоразумениемежду Европейския съюз и Република Чад относно статута на силите, ръководени от Европейския съюз в Република ЧадЕВРОПЕЙСКИЯТ СЪЮЗ, наричан по-долу "ЕС",от една страна, иРЕПУБЛИКА ЧАД, наричана по-долу "приемащата държава",от друга страна,наричани по-долу "страните",КАТО ВЗЕХА ПРЕДВИД:- Резолюция 1778 (2007) на Съвета за сигурност на Организацията на обединените нации от 25 септември 2007 г.,- Съвместно действие 2007/677/ОВППС на Съвета от 15 октомври 2007 г. относно военната операция на Европейския съюз в Република Чад и в Централноафриканската република [1] (EUFOR Чад/ЦАР),- факта, че настоящото споразумение не засяга правата и задълженията на страните, произтичащи от споразумения и други международни правни инструменти за създаване на международни съдилища и трибунали, включително статута на Международния наказателен съд,СЕ СПОРАЗУМЯХА ЗА СЛЕДНОТО:Член 1Обхват и определения1. Разпоредбите на настоящото споразумение се прилагат за силите, ръководени от Европейския съюз, и за техния личен състав.2. Разпоредбите на настоящото споразумение се прилагат само на територията на приемащата държава.3. За целите на настоящото споразумение:а) "сили, действащи под ръководството на Европейския съюз" (EUFOR) означава военните щабове на ЕС и националните контингенти, които участват в операцията, както и тяхното оборудване и транспортни средства;б) "операция" означава подготовката, установяването, изпълнението и поддръжката на военната мисия в резултат на мандата, предоставен с Резолюция 1778 (2007) на Съвета за сигурност на Организацията на обединените нации от 25 септември 2007 г.;в) "командващ силите на ЕС" означава командващия в театъра на бойните действия;г) "военен щаб на ЕС" означава военният щаб и неговите подразделения, независимо от местоположението им, поставени под ръководството на военните командири на ЕС, които осъществяват военното командване или контрола на операцията;д) "национални контингенти" означава бойни части и подразделения на държавите-членки на Европейския съюз и на други държави, участващи в операцията;е) "личен състав на EUFOR" означава членовете на гражданския и военния персонал, зачислен към EUFOR, персоналът, изпратен на място с оглед подготовката на операцията, както и командированият персонал от участваща в операцията държава или институция на ЕС, които, освен ако в настоящото споразумение не е предвидено друго, се намират на територията на приемащата държава, с изключение на местния персонал и персонала, нает от международни търговски фирми;ж) "местен персонал" означава членове на персонала, които са граждани или пребивават постоянно на територията на приемащата държава;з) "база" означава всички помещения, жилища и терени, необходими на EUFOR и на персонала на EUFOR;и) "участваща държава" означава всяка държава, която е предоставила национален контингент на разположение на EUFOR.Член 2Общи разпоредби1. EUFOR и личният състав на EUFOR спазват законите и подзаконовите нормативни актове на приемащата държава и се въздържат от всякакви действия или дейности, които са несъвместими с целите на операцията.2. EUFOR редовно информират правителството на приемащата държава за числеността на личния състав, разположен на нейна територия.Член 3Идентификация1. Членовете на личния състав на EUFOR трябва винаги да носят със себе си паспорт или военна карта за самоличност.2. Транспортните средства, въздухоплавателните средства, плавателните съдове и другите транспортни средства на EUFOR носят обозначителни знаци и/или


text: отличителни регистрационни табели на EUFOR, за които съответните органи на приемащата държава са нотифицирани.3. EUFOR имат право да поставят знамето на ЕС и отличителни знаци, като военни емблеми, титли и официални символи, в базата и върху превозните си и други транспортни средства. Върху униформите на личния състав на EUFOR се поставя отличителната емблема на EUFOR. Националните знамена или емблеми на националните контингенти, които участват в операцията, могат да се поставят в базата, върху превозните и други транспортни средства и върху униформите на EUFOR в зависимост от решението на командващия силите на ЕС.Член 4Преминаване на границите и движение на територията на приемащата държава1. Членовете на личния състав на EUFOR се допускат на територията на приемащата държава само след представяне на документите, предвидени в член 3, параграф 1, или в случаите на първо влизане на територията на държавата, с индивидуална или колективна заповед за мисия, издадена от EUFOR. Членовете на личния състав на EUFOR се освобождават от изискванията на паспортните и визовите разпоредби, както и от имиграционни проверки и митнически контрол при влизане, напускане или пребиваване на територията на приемащата държава.2. Членовете на личния състав на EUFOR се освобождават от изискванията на разпоредбите на приемащата държава относно регистрацията и контрола на чуждите граждани, но не придобиват право на постоянно пребиваване или местоживеене на територията на приемащата държава.3. Списъкът с ресурсите и транспортните средства на EUFOR, предназначени за поддръжка на операцията, които влизат на територията на приемащата държава, преминават транзитно или напускат тази територия, се предоставя на приемащата държава за информация. Въпреки това EUFOR се освобождават от представянето на всякакви други митнически документи, както и от всякакви проверки.4. Членовете на личния състав на EUFOR могат да управляват моторни превозни и въздухоплавателни средства на и над територията на приемащата държава, ако притежават валидна национална, международна или военна шофьорска книжка или лиценз за пилот, според случая.5. За целите на операцията приемащата държава предоставя на EUFOR и на личния състав на EUFOR свобода на движение и свобода на пътуване в рамките на територията си, включително въздушното си пространство, в сътрудничество с компетентните органи на приемащата държава, съгласно предвидените в член 18 от настоящото споразумение ред и условия.6. За целите на операцията и съгласувано с компетентните органи на Чад EUFOR могат да извършват на територията на приемащата държава, включително във въздушното ѝ пространство, всякакви учения, включително учения с бойно оръжие.7. За целите на операцията EUFOR могат да използват пътищата, мостовете, фериботите и летищата без заплащане на мита, пътни такси, данъци или подобни налози. EUFOR не се освобождават от заплащането на суми в разумен размер за услугите, от които се ползват по тяхно искане, при условия, еднакви с предвидените за въоръжените сили на приемащата държава.Член 5Привилегии и имунитети на EUFOR, предоставени от приемащата държава1. Базата на EUFOR е неприкосновена. Служителите на приемащата държава нямат право да влизат на нейна територия без съгласието на командващия силите на ЕС.2. Базата на EUFOR, мебелировката и другите предмети в нея, както и транспортните средства, не могат да бъдат обект на претърсване, реквизиция, изземване или изпълнителна мярка.3. EUFOR, тяхната собственост и ресурсите, с

type: contracts

jurisdiction: EU


text: които разполагат, независимо къде се намират и в чие владение са, се ползват с имунитет от юрисдикция.4. Архивите и документацията на EUFOR са неприкосновени по всяко време и навсякъде.5. Официалната кореспонденция на EUFOR е неприкосновена. Под "официална кореспонденция" се разбира всяка кореспонденция, свързана с операцията и нейните задачи.6. По отношение на закупени или внесени стоки, предоставени услуги и съоръжения, използвани от EUFOR за целите на операцията, EUFOR, както и техните доставчици и изпълнители, освен ако не са граждани на приемащата държава, са освободени от всякакви национални, регионални и общински данъци, такси и налози от подобно естество. EUFOR не се освобождават от данъци, такси и други плащания, които представляват заплащане за извършени услуги.7. Приемащата държава разрешава внасянето на стоки, военни превозни средства, военно оборудване и продукти, предназначени изключително за операцията, и ги освобождава от всякакви мита, такси, пътни такси, данъци и подобни налози, освен от разходите за съхранение, за превоз и от заплащанията за други извършени услуги.Член 6Привилегии и имунитети на личния състав на EUFOR, предоставени от приемащата държава1. Личният състав на EUFOR не подлежи на арест или задържане под никаква форма.2. Документите, кореспонденцията и собствеността на личния състав на EUFOR са неприкосновени, освен в случай на изпълнителни мерки, разрешени съгласно параграф 6.3. Личният състав на EUFOR се ползва с имунитет от наказателната юрисдикция на приемащата държава.Имунитетът на личния състав на EUFOR от наказателна юрисдикция може да бъде снет от изпращащата страна или от съответната институция на ЕС, според случая. Снемането на имунитета винаги трябва да бъде изрично указано.4. Личният състав на EUFOR се ползва с имунитет от гражданската и административната юрисдикция на приемащата държава по отношение на устни и писмени изказвания и всякакви техни действия, предприети в изпълнение на официалните им функции. Ако пред съд на приемащата държава бъде открито гражданско производство срещу член на личния състав на EUFOR, командващият силите на ЕС и компетентният орган на изпращащата държава или съответната институция на ЕС се уведомяват незабавно. Преди откриването на съдебното производство пред компетентния съд командващият силите на ЕС и компетентният орган на изпращащата държава или съответната институция на ЕС удостоверяват дали въпросното действие е извършено или не от личния състав на EUFOR в изпълнение на официалните му функции.Ако действието е извършено в изпълнение на официални функции, производство не се открива и се прилагат разпоредбите на член 15. Ако действието не е извършено в изпълнение на официални функции, производството може да продължи. Удостоверяването от страна на командващия силите на ЕС и на компетентния орган на изпращащата държава или на съответната институция на ЕС има задължителен характер за юрисдикцията на приемащата държава, която не може да го оспорва.При откриване на производство от личния състав на EUFOR, той вече не може да претендира за имунитет от юрисдикцията по отношение на всякакви насрещни искове, пряко свързани с основния иск.5. Личният състав на EUFOR не е длъжен да дава свидетелски показания.6. Спрямо членовете на личния състав на EUFOR не могат да се предприемат никакви изпълнителни мерки, освен ако срещу тях не е заведено гражданско дело, което не е свързано с официалните им функции. Имуществото


text: на личния състав на EUFOR, което командващият силите на ЕС е удостоверил за необходимо при изпълнението на официалните им функции, се освобождава от изземване в изпълнение на съдебно решение. При граждански производства личният състав на EUFOR не подлежи на ограничения върху личната свобода или на други ограничителни мерки.7. Имунитетът на член на личния състав на EUFOR от юрисдикцията на приемащата държава не го освобождава от юрисдикцията на съответната изпращаща държава.8. По отношение на услугите, предоставени на EUFOR, личният състав на EUFOR е освободен от действието на разпоредбите за социална сигурност, които могат да бъдат в сила в приемащата държава.9. Членовете на личния състав на EUFOR се освобождават от всякакви форми на данъчно облагане в приемащата държава върху заплатите и възнагражденията, които получават от EUFOR или от съответните изпращащи държави, както и върху всички други доходи, получени извън приемащата държава.10. Личните вещи и предмети в употреба, които принадлежат на членове на личния състав на EUFOR, са освободени от всякакви такси и налози съгласно разпоредбите на нормативен акт 2/92-UDEAC/556-CD-SE 1 от 30 април 1992 г. За да се ползва от тези случаи на освобождаване, командващият силите на ЕС подава пред компетентните органи молба за удостоверяване на освобождаването, подписана от самия него.Личният багаж на членовете на личния състав на EUFOR се освобождава от проверки, освен ако няма сериозни основания да се счита, че съдържа предмети и вещи, които не са предназначени за лично ползване, или артикули, забранени за внос или износ по закон, или подчинени на нормативна уредба за карантина в приемащата държава. В такъв случай проверката се извършва само в присъствието на засегнатия член на личния състав на EUFOR или на упълномощен представител на EUFOR.Член 7Местен персонал на EUFORЧленовете на местния персонал се ползват с привилегии и имунитети единствено доколкото приемащата държава позволява това. Приемащата държава обаче следва да упражнява юрисдикцията си над местния персонал по такъв начин, че да не се възпрепятства прекомерно изпълнението на задачите на операцията.Член 8Наказателна юрисдикцияКомпетентните органи на изпращащата държава имат право да упражняват на територията на приемащата държава пълна наказателна юрисдикция и дисциплинарна власт, произтичащи от законодателството на изпращащата държава по отношение на целия личен състав на EUFOR, подчинен на това законодателство.Член 9Униформа и оръжия1. Носенето на униформа се регламентира с правила, приети от командващия силите на ЕС.2. Военният личен състав на EUFOR може да носи оръжия и муниции, при условие че е упълномощен за това със заповед.Член 10Подпомагане от страна на приемащата държава и сключване на договори1. Приемащата държава приема, ако бъде отправена такава молба, да подпомогне EUFOR при намирането на подходяща база.2. Приемащата държава предоставя безплатно бази, които са нейна собственост, и бази, които са собственост на частни юридически лица, доколкото такива са поискани с оглед на осъществяването на административните и оперативните дейности на EUFOR.3. В рамките на своите средства и възможности приемащата държава допринася за подготовката, установяването, изпълнението и поддръжката на операцията. Подпомагането и поддръжката на операцията от страна на приемащата държава се извършват при същите условия, които са предвидени за нейните собствени въоръжени сили.4. Правото, приложимо за договори, сключени от EUFOR в


text: приемащата държава, се определя в съответните договори.5. Договорът може да предвижда процедурата за разрешаване на спорове, предвидена в член 15, параграфи 3 и 4, да се прилага за спорове, възникнали при изпълнението на договора.6. Приемащата държава улеснява изпълнението на договорите, сключени между EUFOR и търговски дружества за целите на операцията.Член 11Промени на базите1. EUFOR са упълномощени да строят или изменят базите в зависимост от оперативните изисквания.2. Приемащата държава не изисква от EUFOR обезщетение за подобни строежи или изменения.Член 12Смърт на член на личния състав на EUFOR1. Командващият силите на ЕС има право да организира и да направи необходимите постъпки за репатриране на починал член на личния състав на EUFOR, както и на личното имущество на починалия.2. Не може да се извършва аутопсия на починал член на EUFOR без съгласието на съответната държава и без присъствието на представител на EUFOR и/или на съответната държава.3. Приемащата държава и EUFOR си сътрудничат в максимална степен за бързото репатриране на починали членове на личния състав на EUFOR.Член 13Сигурност на EUFOR и военна полиция1. Приемащата държава предприема всички подходящи мерки за гарантиране на сигурността на EUFOR и техния личен състав.2. EUFOR са упълномощени да предприемат необходимите мерки за защита на своите бази, включително базите, използвани за учения, срещу всяка външна атака или непозволен достъп.3. Командващият силите на ЕС може да създаде военно полицейско звено за поддържане на реда в базите на EUFOR.4. Военното полицейско звено може също така, в консултация и сътрудничество с военната полиция или полицията на приемащата държава, да действа извън базите с оглед осигуряване поддържането на реда и дисциплината сред личния състав на EUFOR.Член 14Комуникации1. EUFOR могат да инсталират и използват устройства за радиоразпръскване и радиоприемане, както и сателитни системи. Те си сътрудничат с компетентните органи на приемащата държава с оглед избягване на конфликти при използването на съответните честоти. Приемащата държава предоставя безплатен достъп до честотния спектър.2. EUFOR имат право на неограничена комуникация по радио (включително сателитно, мобилно и преносимо радио), телефон, телеграф, факс и други средства, както и право да инсталира необходимото оборудване за поддръжка на тези комуникации във и между базите на EUFOR, включително поставяне на кабели и наземни линии за целите на операцията.3. В собствените си бази EUFOR могат да вземат необходимите мерки, за да осигурят доставянето на поща, адресирана до или изпратена от EUFOR или персонала на EUFOR.4. Инсталирането на горепосоченото оборудване се осъществява в тясно сътрудничество с приемащата държава, съгласно предвидените в член 18 от настоящото споразумение ред и условия.Член 15Искове за обезщетение в случай на смърт, нараняване, щети или загуби1. EUFOR и личният състав на EUFOR не са отговорни за каквито и да било щети или загуби на гражданско или държавно имущество, предизвикани от дейности, свързани с оперативните потребности, или от дейности, свързани с граждански безредици или защитата на EUFOR.2. С оглед постигането на извънсъдебно споразумение исковете за обезщетение при повреждане или загуба на гражданско или публично имущество, които не са обхванати от параграф 1, както и исковете за обезщетение при смърт или нараняване на лице и за повреждане или загуба на имущество на EUFOR, се


text: предават на EUFOR чрез компетентните органи на приемащата държава, когато се отнася за искове, предявени от юридически или физически лица от приемащата държава, или на компетентните органи на приемащата държава, когато се отнася за искове, предявени от EUFOR.3. Когато не може да се постигне уреждане на спора чрез извънсъдебно споразумение, искът се подава до комисия по обезщетенията, състояща се от равен брой представители на EUFOR и на приемащата държава. Уреждането на исковете става по общо съгласие.4. При невъзможност да се постигне споразумение в комисията по обезщетенията, исковете:а) за суми по-малки или равни на 40000 евро се уреждат по дипломатически път между приемащата държава и представители на ЕС;б) за суми, надхвърлящи посочената в буква а), се отнасят до арбитражен орган, чиито решения са задължителни.5. Арбитражният трибунал се състои от трима арбитри, като един арбитър се посочва от приемащата държава, един арбитър— от EUFOR и един се определя съвместно от приемащата държава и EUFOR. Когато една от страните не посочи арбитър в рамките на два месеца, или когато приемащата държава и EUFOR не могат да постигнат съгласие по определянето на третия арбитър, той се назначава служебно от председателя на Съда на Европейските общности.6. Между EUFOR и административните органи на приемащата държава се сключва административно споразумение за определяне на мандата на комисията по обезщетенията и на арбитражния трибунал, на приложимата в рамките на тези органи процедура, както и на условията, при които се предявяват искове за обезщетения.Член 16Сътрудничество и спорове1. Всички въпроси, възникнали при прилагането на настоящото споразумение, се уреждат съвместно от представители на EUFOR и от компетентните органи на приемащата държава.2. Ако не е постигнато предварително споразумение, споровете относно тълкуването или прилагането на настоящото споразумение се уреждат между приемащата държава и представители на ЕС единствено с дипломатически средства.Член 17Други разпоредби1. Когато в настоящото споразумение се посочват привилегиите, имунитетите и правата на EUFOR и на личния състав на EUFOR, правителството на приемащата държава отговаря за тяхното прилагане и спазване от страна на съответните местни органи на приемащата държава.2. Никоя разпоредба на настоящото споразумение няма за цел да нарушава и не може да се разглежда като нарушаване на правата, признати по силата на други споразумения, на държава-членка на ЕС или на друга държава, участваща в EUFOR.Член 18Разпоредби за прилаганеЗа целите на прилагането на настоящото споразумение въпросите от оперативен, административен или технически характер могат да бъдат предмет на отделни договорености, сключени между командващия силите на ЕС и административните органи на приемащата държава.Член 19Влизане в сила и прекратяване1. Настоящото споразумение се прилага временно от датата на подписването му и влиза в сила, след като всяка от страните изпълни своите вътрешни процедури по одобряване, и остава в действие до датата на напускане на последните части на EUFOR и последния член на личния състав на EUFOR, съгласно нотификация на EUFOR.2. Независимо от разпоредбите на параграф 1, предвидените в член 4, параграф 7, член 5, параграфи 1—3, 6 и 7, член 6, параграфи 1, 3, 4, 6 и 8—10, член 10, параграф 2, член 11, член 13, параграфи 1 и 2 и член 15 разпоредби се прилагат от датата


text: на разполагане на първия член на личния състав на EUFOR, ако тази дата предхожда датата на влизане в сила на настоящото споразумение.3. Настоящото споразумение може да се изменя с писмено споразумение между страните.4. Прекратяването на настоящото споразумение не засяга правата и задълженията, произтичащи от изпълнението на споразумението преди неговото прекратяване.Съставено в Нджамена на 6 март 2008 година в четири оригинални екземпляра на френски език.[1] ОВ L 279, 23.10.2007 г., стр. 21.--------------------------------------------------


text:
 Важна правна забележка
 |
 12008M/PRO/03
 Консолидиран текст на Договора за функционирането на Европейския съюз - ПРОТОКОЛИ - Протокол (No 3) относно Статута на Съда на Европейския съюз
 Официален вестник n° 115 , 09/05/2008 стр. 0210 - 0229
 ПРОТОКОЛ (No 3)ОТНОСНО СТАТУТА НА СЪДА НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗВИСОКОДОГОВАРЯЩИТЕ СЕ СТРАНИ,КАТО ЖЕЛАЯТ да приемат Статут на Съда на Европейския съюз, предвиден в член 281 от Договора за функционирането на Европейския съюз,СЕ СПОРАЗУМЯХА по следните разпоредби, които са приложени към Договора за Европейския съюз, към Договора за функционирането на Европейския съюз и към Договора за създаване на Европейската общност за атомна енергия:Член 1Съдът на Европейския съюз се формира и функционира съгласно разпоредбите на Договорите, Договора за създаването на Европейската общност за атомна енергия (Договора за Евратом) и настоящия статут.ДЯЛ IСЪДИИ И ГЕНЕРАЛНИ АДВОКАТИЧлен 2Преди да встъпи в длъжност, всеки съдия, пред Съда, заседаващ в открито заседание полага клетва да изпълнява задълженията си безпристрастно и съвестно и да пази тайната на разискванията на Съда.Член 3Съдиите се ползват с имунитет срещу съдебно преследване. След прекратяване на техните функции те продължават да се ползват с имунитет по отношение на действията, предприети в изпълнение на служебните им задължения, включително за казаното или написаното от тях.Пленумът на Съда има право да отнеме този имунитет. Когато решението засяга член на Общия съд или на специализиран съд, Съдът взема решение след консултация със съответния съд.Когато имунитетът е отнет и е започнало наказателно преследване срещу съдия, същият може да бъде съден във всяка държава-членка, но само от съд, който е компетентен да разглежда дела срещу членовете на най-висшата национална съдебна инстанция.Членове 12 до 15 и член 18 от Протокола относно привилегиите и имунитетите на Европейския съюз се прилагат по отношение на съдиите, генералните адвокати, секретаря и помощник-докладчиците на Съда на Европейския съюз, без да се накърняват разпоредбите, отнасящи се до имунитета срещу съдебно преследване на съдиите, които се съдържат в предходните алинеи.Член 4Съдиите не могат да заемат политическа или административна длъжност.Те не могат да упражняват друга професия, срещу заплащане или не, освен ако това не бъде разрешено по изключение от Съвета, с обикновено мнозинство.Когато встъпват в длъжност, те тържествено се заклеват, че както по време на мандата си, така и след неговото изтичане, ще изпълняват задълженията, произтичащи от тази длъжност, по-специално своето задължение за почтеност и въздържаност относно приемането на определени постове или облаги след края на мандата им.При съмнение в горепосоченото Съдът взема решение. Когато решението засяга член на Общия съд или на специализиран съд, Съдът взема решение след консултация със съответния съд.Член 5Освен при редовното обновяване или при смърт, пълномощията на съдията се прекратяват при подаване на оставка.В случай на подаване на оставка същата се адресира до председателя на Съда, който я предава на председателя на Съвета. Мястото се счита за освободено от момента на предаване на това последно уведомление.Съдията продължава да изпълнява функциите си до встъпването в длъжност на неговия приемник, освен в случаите, когато се прилага член 6.Член 6Съдия може да бъде освободен от длъжност или да бъде лишен от правото си на пенсия или други ползи


text: само ако по единодушно мнение на съдиите и генералните адвокати на Съда той повече не отговаря на необходимите условия или не изпълнява служебните си задължения. Съответният съдия не взема участие в това обсъждане. Когато засегнатото лице е член на Общия съд или на специализиран съд, Съдът взема решение след консултация със съответния съд.Секретарят на Съда уведомява председателя на Европейския парламент и председателя на Комисията за взетото решение и го съобщава на председателя на Съвета.Ако с решението съдията е освободен от длъжност, вакантното място възниква от момента на последното уведомление.Член 7Съдия, който трябва да замести член на Съда, чийто мандат не е изтекъл, се назначава за остатъка от мандата на неговия предшественик.Член 8Разпоредбите на членове 2 до 7 се прилагат по отношение на генералните адвокати.ДЯЛ IIОРГАНИЗАЦИЯ НА СЪДАЧлен 9Когато, на всеки три години, съставът на съдиите бива частично обновяван, последователно се подменят четиринадесет и тринадесет съдии.Когато, на всеки три години, съставът на генералните адвокати бива частично обновяван, всеки път се подменят четирима генерални адвокати.Член 10Секретарят полага клетва пред Съда да изпълнява функциите си безпристрастно и съвестно и да пази тайната на разискванията на Съда.Член 11Съдът прави необходимото за заместването на секретаря, когато той е възпрепятстван да присъства.Член 12Длъжностните лица и останалите служители към Съда осигуряват неговото функциониране. Те отговарят пред секретаря под ръководството на председателя.Член 13По искане на Съда Европейският парламент и Съветът, като действат в съответствие с обикновената законодателна процедура, могат да предвидят да назначат помощник-докладчици и да приемат правила, регулиращи тяхната дейност. От помощник-докладчиците може да се изисква, при условията на процедурния правилник, да участват в подготвителните проучвания по делата, висящи пред Съда, и да подпомагат съдията-докладчик по делото.Помощник-докладчиците се избират измежду лица, чиято независимост е извън съмнение и които притежават необходимата юридическа квалификация; те се назначават от Съвета, с обикновено мнозинство. Те полагат клетва пред Съда да изпълняват задълженията си безпристрастно и съвестно и да пазят тайната на разискванията на Съда.Член 14От съдиите, генералните адвокати и секретаря се изисква да пребивават там, където е седалището на Съда.Член 15Съдът е в непрекъсната сесия. Продължителността на съдебната ваканция се определя от Съда с оглед нуждите на неговата работа.Член 16Съдът създава състави, състоящи се от трима или петима съдии. Съдиите избират председатели на съставите измежду своите членове. Председателите на съставите от пет съдии се избират за срок от три години. Те могат да бъдат преизбирани веднъж.Големият състав се състои от тринадесет съдии. Той се председателства от председателя на Съда. Председателите на съставите от петима съдии и останалите съдии, назначени в съответствие с условията, предвидени в процедурния правилник, също са част от големия състав.Съдът заседава в голям състав по молба на държава-членка или институция на Съюза, която е страна по съответното производство.Съдът заседава в пленум, когато гледа дела по член 228, параграф 2, член 245, параграф 2, член 247 или член 286, параграф 6 от Договора за функционирането на Европейския съюз.Наред с това, когато счита, че висящото пред него дело е от изключителна важност, Съдът може да реши, след изслушване на генералния адвокат, да разгледа делото в пленум.Член 17Решенията на Съда са


text: валидни само ако в разискванията са участвали нечетен брой съдии.Решенията на съставите, състоящи се от трима или петима съдии са валидни само ако са били взети от трима съдии.Решенията на големия състав са валидни само ако заседават девет съдии.Решенията на пленума са валидни само ако заседават петнадесет съдии.В случай, че някой от съдиите в даден състав е възпрепятстван да присъства, за участие в заседанията може да бъда повикан съдия от друг състав, в съответствие с условията, предвидени в процедурния правилник.Член 18Нито съдия, нито генерален адвокат може да взема участие в разглеждането на дело, в което по-рано е участвал като представител или съветник, или е действал в полза на някоя от страните, или е бил призован да се произнесе като член на съд или правораздавателен орган или разследваща комисия, или в каквото и да било друго качество.Ако по някаква особена причина даден съдия или генерален адвокат счита, че той не би следвало да вземе участие в постановяването на решението или разглеждането на определено дело, той уведомява за това председателя. Ако по някаква особена причина председателят счита, че даден съдия или генерален адвокат не трябва да заседава или да представя заключение по определено дело, той съответно го уведомява.Всяко затруднение, произтичащо от прилагането на настоящия член, се урежда с решение на Съда.Никоя от страните не може да иска промени в състава на Съда или на някой от неговите състави на основание гражданството на съдия или на основание неучастието в Съда или в състава на съдия с гражданството на съответната страна.ДЯЛ IIIПРОИЗВОДСТВО ПРЕД СЪДАЧлен 19Държавите-членки и институциите на Съюза се представляват пред Съда от представител, назначен за всеки конкретен случай; този представител може да бъде подпомаган от съветник или от адвокат.Държавите, различни от държавите-членки, страни по Споразумението за Европейското икономическо пространство, а също и Надзорният орган на Европейската асоциация за свободна търговия (ЕАСТ), упоменат в това споразумение, се представляват по същия начин.Останалите страни се представляват от адвокат.Само адвокат, който има право да практикува пред съд на държава-членка или на друга държава, която е страна по Споразумението за Европейското икономическо пространство, може да представлява или да подпомага страна пред Съда.Когато тези представители, съветници и адвокати се явяват пред Съда, те се ползват с правата и имунитетите, необходими за независимото упражняване на техните функции при условията, предвидени в процедурния правилник.По отношение на съветниците и адвокатите, които се явяват пред него, Съдът има правомощията, с които обикновено разполагат съдилищата при условията, предвидени в процедурния правилник.Университетските преподаватели, граждани на държави-членки, чието законодателство им дава право да се явяват пред съд, се ползват пред Съда с правата, предоставени от този член на адвокатите.Член 20Производството пред Съда се състои от две части: писмена и устна.Писменото производство се състои в съобщаване на страните и на институциите на Съюза, чиито решения се оспорват, на исковите молби, изявленията, защитите и бележките и на репликите – ако има такива, както и на всички документи в подкрепа или на техни заверени копия.Съобщенията се изпращат от секретаря по реда и в сроковете, предвидени в процедурния правилник.Устното производство се състои от прочитане на доклада, представен от съдията-докладчик,


text: изслушване от Съда на представителите, съветниците и адвокатите и на заключенията на генералния адвокат, както и от изслушване на свидетелите и експертите, ако има такива.Когато счита, че делото не повдига нови правни проблеми, Съдът може да реши след изслушване на генералния адвокат, че делото може да бъде решено без представяне на заключения на генералния адвокат.Член 21Дело се завежда пред Съда с писмена искова молба, адресирана до секретаря. В исковата молба се посочват името на ищеца и неговият постоянен адрес, както и качеството на подписалия молбата, името/имената на страната/страните, срещу която/които е заведена молбата, предметът на спора, исканията на страните и кратко изложение на правните аргументи, на които се основава исковата молба.Молбата се придружава, по целесъобразност, от мярката, чиято отмяна се иска или, при обстоятелствата по член 265 от Договора за функционирането на Европейския съюз, от писмените доказателства относно датата, на която институцията е трябвало да действа в съответствие с този член. Ако документите не са представени с исковата молба, секретарят иска от съответната страна да ги представи в разумен срок, но правата на страната не се погасяват, дори и документите да бъдат представени след изтичането на срока за образуване на дело.Член 22В случаите, посочени от член 18 от Договора за Евратом, Съдът се сезира с жалба, адресирана до секретаря. В жалбата се посочват името и постоянният адрес на жалбоподателя и данни за подписалото я лице, данни за решението, което се обжалва, имената на ответниците, предметът на спора, исканията на страните и кратко изложение на основанията за обжалване.Жалбата се придружава от заверен препис на оспорваното решение на Арбитражния комитет.Ако Съдът отхвърли жалбата, решението на Арбитражния комитет става окончателно.Ако Съдът отмени решението на Арбитражния комитет и когато това е подходящо, въпросът може да бъде преразгледан от Арбитражния комитет по инициатива на една от страните по делото. Последната е обвързана от всяко решение на Съда по правни въпроси.Член 23В случаите на член 234 от Договора за функционирането на Европейския съюз решението на Съда или правораздавателния орган на държава-членка, с което се спира производството пред него и въпросът се отнася пред Съда, се съобщава на Съда от съответния съд или правораздавателен орган. След това решението се съобщава от секретаря на Съда на страните, държавите-членки и Комисията, както и на институцията, органа, службата или агенцията на Съюза, която е приела акта, чиято действителност или тълкуване се оспорва..В срок от два месеца от това уведомяване страните, държавите-членки, Комисията и, когато е уместно, институцията, органът, службата или агенцията на Съюза, която е приела акта, чиято действителност или тълкуване се оспорва, имат право да представят на Съда изявление по делото или писмени бележки.В случаите по член 234 от Договора за функционирането на Европейския съюз решението на националния съд или правораздавателен орган се съобщава от секретаря на Съда на държавите, различни от държавите-членки, страни по Споразумението за Европейското икономическо пространство, а също и на Надзорния орган на ЕАСТ, упоменат в това споразумение, който в срок от два месеца от уведомяването може, ако се засяга област от приложението на споразумението, да представи на Съда становище по делото или писмени бележки.Когато


text: споразумение, свързано с определена област, сключено от Съвета с една или повече трети държави, предвижда възможност последните да представят изявления по делото или писмени бележки, в случаите, в които съд на държава-членка сезира Съда с преюдициален въпрос, попадащ в приложното поле на споразумението, решението на националния съд, съдържащо този въпрос, се съобщава и на заинтересованите трети държави, които в двумесечен срок от датата на това съобщение могат да представят в Съда изявления по делото или писмени бележки.Член 23а [*]В процедурния правилник може да бъде предвидено бързо производство, а във връзка с преюдициални запитвания, свързани с пространството на свобода, сигурност и правосъдие — и спешно производство.Тези производства могат да предвиждат по-кратък срок за представяне на изявления по делото или писмени бележки от срока, предвиден в член 23, и – чрез дерогация от член 20, четвърта алинея – да няма заключения на генералния адвокат.Спешното производство може освен това да предвижда ограничаване на страните и другите заинтересовани лица, посочени в член 23, имащи право да представят изявления по делото или писмени бележки, и при особено спешни случаи – пропускане на писмената фаза на производството.Член 24Съдът може да изисква от страните да представят всички документи и да предоставят цялата информация, която той счита за необходима. Всеки отказ се отбелязва формално.Съдът може също така да изисква от държавите-членки и институциите, органите, службите и агенциите, които не са страни по делото, да представят цялата информация, която Съдът счита за необходима за целите на производството.Член 25Съдът може по всяко време да възложи на дадено лице, орган, комитет или друга организация по негов избор задачата да представи експертно мнение.Член 26Свидетелите могат да бъдат изслушвани при условията, предвидени в Процедурния правилник.Член 27По отношение на неявилите се свидетели Съдът има правомощията, с които по принцип разполагат съдилищата и правораздавателните органи, и може да налага парични глоби при условията, предвидени в Процедурния правилник.Член 28Свидетелите и експертите могат да бъдат изслушвани под клетва, полагана във формата, предвидена в Процедурния правилник, или по начин, предвиден в закона на държавата на свидетеля или експерта.Член 29Съдът може да нареди свидетел или експерт да бъде изслушан от съдебен орган по мястото на постоянно пребиваване на този свидетел или експерт.Това нареждане се изпраща за изпълнение от компетентния съдебен орган при условията, уредени в Процедурния правилник. Документите, изготвени в съответствие със съдебната поръчка, се връщат на Съда при същите условия.Съдът покрива разноските, без да се накърнява правото му да ги възложи, когато е подходящо, на страните.Член 30Държавите-членки разглеждат всяко нарушение на клетвата на свидетел или експерт по същия начин, както ако нарушението е било извършено пред неин граждански съд. По искане на Съда съответната държава-членка съди нарушителя пред свой компетентен съд.Член 31Съдебните заседания са открити, освен ако Съдът, по своя инициатива или по искане на страните, при наличието на сериозни основания, не реши друго.Член 32По време на пренията Съдът може да разпитва експерти, свидетели и самите страни. Последните обаче могат да се обръщат към Съда само чрез своите представители.Член 33За всяко заседание се води протокол, който се подписва от председателя и от секретаря.Член 34Списъкът на делата за разглеждане


text: се съставя от председателя.Член 35Разискванията на Съда се провеждат и остават в тайна.Член 36В решенията се излагат мотивите, на които те са основани. В тях се посочват имената на съдиите, които са взели участие в разискванията.Член 37Решенията се подписват от председателя и от секретаря. Те се прочитат в открито заседание.Член 38Съдът се произнася относно разноските.Член 39Председателят на Съда може да се произнася в бързо производство, уредено в процедурния правилник, което, доколкото това е необходимо, може да се различава от някои правила, съдържащи се в настоящия статут, по искове за спиране на изпълнението, доколкото това е предвидено в член 278 от Договора за функционирането на Европейския съюз и член 157 от Договора за Евратом, да налага привременни мерки в съответствие с член 279 от Договора за функционирането на Европейския съюз или да спира принудителното изпълнение в съответствие с член 299, четвърта алинея от Договора за функционирането на Европейския съюз или с член 164, трета алинея от Договора за Евратом.Ако председателят е възпрепятстван да присъства, мястото му се заема от друг съдия при условия, предвидени в Процедурния правилник.Определението на председателя или на заместващия го съдия е временно и по никакъв начин не предрешава решението на Съда по съществото на делото.Член 40Държавите-членки и институциите на Съюза могат да встъпват в делата пред Съда.Със същото право разполагат и органите, службите и агенциите на Съюза, както и всяко друго лице, ако могат да докажат интерес от изхода на дело, внесено за разглеждане от Съда. Физическите или юридически лица не могат да встъпват по дела между държави-членки, между институции на Съюза или между държави-членки, от една страна, и институции на Съюза, от друга.Без да се засяга втора алинея, държавите, различни от държавите-членки, които са страни по Споразумението за Европейското икономическо пространство, както и надзорният орган на ЕАСТ, упоменат в това споразумение, могат да встъпват по висящи пред Съда дела, когато се засяга някоя от областите на приложение на споразумението.Искането за встъпване е ограничено до подпомагане по отношение на исканията на една от страните.Член 41Ако ответната страна, след като е била надлежно призована, не представи писмената си защита, решението се постановява в нейно отсъствие. В срок от един месец от съобщаването на това решение срещу него може да се подаде възражение. Възражението не спира изпълнението на решението, освен ако Съдът не реши друго.Член 42Държавите-членки, институциите, органите, службите и агенциите на Съюза и всички други физически и юридически лица могат, в случаите и при условията, предвидени в Процедурния правилник, в качеството си на трети лица да оспорват решение, постановено без те да бъдат изслушани, когато това решение накърнява техни права.Член 43Ако съществува съмнение относно смисъла или обхвата на дадено решение, Съдът може да направи тълкуване по искане на всяка от страните или на всяка от институциите на Съюза, която докаже, че е заинтересована.Член 44Иск за преразглеждане на решение може да се отправи до Съда само при разкриване на обстоятелство, което има решаващо значение и което при постановяване на решението не е било известно на Съда и на страната, която иска преразглеждане.Процедурата по преразглеждането започва с решение на Съда,


text: изрично посочващо съществуването на ново обстоятелство, с което се признава, че то е от характер, обуславящ преразглеждане, и искът се обявява за допустим на това основание.Преразглеждане не може да се иска след изтичането на десет години от датата на решението.Член 45Сроковете поради отдалеченост се уреждат в Процедурния правилник.Нито едно право не може да бъде накърнено вследствие изтичане на даден срок, ако заинтересованата страна докаже наличието на случайно събитие или непреодолима сила.Член 46Исковете срещу Съюза по дела в областта на извъндоговорната отговорност се погасяват след изтичането на срок от пет години от датата на възникване на събитието, което ги обуславя. Давността се прекъсва с предявяването на иск пред Съда или ако преди образуването на това производство увредената страна е предявила претенцията си пред съответната институция на Съюза. В последния случай производството се образува в двумесечен срок, предвиден в член 263 от Договора за функционирането на Европейския съюз; разпоредбите на член 265, втора алинея от Договора за функционирането на Европейския съюз се прилагат, когато е уместно.Настоящият член се прилага и за искове срещу Европейската централна банка в областта на извъндоговорната отговорност.ДЯЛ IVОБЩ СЪДЧлен 47Член 9, първа алинея, членове 14 и 15, член 17, първа, втора, четвърта и пета алинея, и член 18 се прилагат по отношение на Общия съд и неговите членове.Член 3, четвърта алинея и членове 10, 11 и 14 се прилагат mutatis mutandis по отношение на секретаря на Общия съд.Член 48Общият съд се състои от 27 съдии.Член 49Членовете на Общия съд могат да бъдат призовавани да изпълняват функцията на генерален адвокат.Задължение на генералния адвокат е, като действа с пълна безпристрастност и независимост, да представя в открито заседание мотивирани заключения по определени дела, заведени пред Общия съд, с цел подпомагането на този съд при изпълнението на неговата задача.Критериите за определяне на тези дела, както и процедурите за определяне на генералните адвокати, се уреждат в процедурния правилник на Общия съд.Член на Общия съд, който е призован да изпълнява функцията на генерален адвокат, не може да участва в решаването на делото.Член 50Общият съд заседава в състави от трима или петима съдии. Съдиите избират председатели на съставите измежду тях. Председателите на съставите от пет съдии се избират за срок от три години. Те могат да бъдат преизбирани веднъж.Съставът на съставите и възлагането на делата на тях се урежда от процедурния правилник. В някои случаи, определени от процедурния правилник, Общият съд може да заседава в пленум или да се състои от един-единствен съдия.Процедурният правилник може също така да предвиди, че Общият съд може да заседава в голям състав по определени в него дела.Член 51Чрез дерогация от правилото по член 256, параграф 1 от Договора за функционирането на Европейския съюз, Съдът запазва правомощието да разглежда исковете, посочени в членове 263 и 265 от Договора за функционирането на Европейския съюз, когато са заведени от държава-членка срещу:а) акт или бездействие на Европейския парламент или Съвета, или на двете институции, действащи съвместно, освен за:- решения, взети от Съвета съгласно член 108, параграф 2, трета алинея от Договора за функционирането на Европейския съюз,- актове на Съвета, приети съгласно регламент на


text: Съвета относно мерките за търговска защита по смисъла на член 207 от Договора за функционирането на Европейския съюз,- актове на Съвета, чрез които Съветът упражнява изпълнителни правомощия в съответствие с член 291, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз;б) срещу акт или бездействие на Комисията съгласно член 331, параграф 1 от Договора за функционирането на Европейския съюз.Съдът запазва също така правомощието си да разглежда исковете, посочени в същите членове, когато те са заведени от институция на Съюза срещу акт или бездействие на Европейския парламент, на Съвета, на тези две институции, действащи съвместно, или на Комисията, или са заведени от институция на Съюза срещу акт или бездействие на Европейската централна банка.Член 52Председателят на Съда и председателят на Общия съд определят по общо съгласие условията, при които длъжностните лица и другите служители към Съда предоставят услугите си на Общия съд, за да се позволи неговото функциониране. Определени длъжностни лица и други служители отговарят пред секретаря на Общия съд под ръководството на председателя на Общия съд.Член 53Процедурата пред Общия съд се урежда от дял III.В процедурния правилник се уреждат всички необходими допълнителни и по-подробни разпоредби. Процедурният правилник може да дерогира член 40, четвърта алинея и член 41, за да бъдат отразени специфичните особености на съдопроизводството в областта на интелектуалната собственост.Независимо от член 20, четвърта алинея, генералният адвокат може да представи мотивираното си заключение писмено.Член 54Когато искова молба или друг процесуален документ, адресиран до Общия съд, по погрешка е подаден до секретаря на Съда, той незабавно се препраща от него до секретаря на Общия съд; аналогично, когато искова молба или друг процесуален документ, адресиран до Съда, по погрешка е подаден до секретаря на Общия съд, той незабавно се препраща от него до секретаря на Съда.Когато Общият съд установи, че не е компетентен да разгледа и реши дело, по което е компетентен Съдът, той изпраща делото на Съда; аналогично, когато Съдът установи, че не е компетентен да разгледа и реши дело, по което е компетентен Общият съд, той изпраща делото на Общия съд, като този съд не може да откаже да разгледа делото.Когато Съдът и Общият съд са сезирани с искове, които имат еднакъв предмет, повдига се еднакъв въпрос за тълкуване или се оспорва валидността на един и същ акт, Общият съд може, след изслушване на страните, да спре висящото пред него производство до постановяване на решението на Съда, или когато искът е заведен съгласно член 263 от Договора за функционирането на Европейския съюз, може да откаже да правораздава, за да даде възможност на Съда да се произнесе по такива искове. При същите условия, Съдът може освен това да реши да спре висящото пред него производство; в този случай производството пред Общия съд продължава.Когато държава-членка и институция на Съюза оспорват един и същ акт, Общият съд отказва да правораздава, с оглед Съдът да се произнесе по тези искове.Член 55Окончателните решения на Общия съд, както и решенията, с които частично се разрешават материалноправни въпроси или се разрешава процесуален въпрос по възражение за липса на компетентност или за недопустимост, се съобщават от секретаря на Общия


text: съд на всички страни, както и на държавите-членки и на институциите на Съюза, дори и ако те не са встъпили в делото пред Общия съд.Член 56Окончателните решения на Общия съд и решенията, с които частично се разрешава спор по същество или се разрешава процесуален въпрос по възражение за липса на компетентност или за недопустимост, подлежат на обжалване пред Съда в срок от два месеца от съобщаване на решението.Жалбата може да бъде подадена от всяка страна, чиито искания са изцяло или частично отхвърлени. Въпреки това встъпилите страни, различни от държавите-членки и институциите на Съюза, могат да обжалват само ако решението на Общия съд пряко ги засяга.С изключение на делата, свързани със спор между Съюза и неговите служители, жалба могат да подават и държавите-членки и институциите на Съюза, които не са встъпили в производството пред Общия съд. Тези държави-членки и институции са в същото положение като държавите-членки и институциите, които са встъпили в производството на първа инстанция.Член 57Всяко лице, чието искане за встъпване е било отхвърлено от Общия съд, може да обжалва пред Съда в срок от две седмици от съобщаването на решението за отхвърляне на неговото искане.Страните по производството могат да обжалват пред Съда всяко решение на Общия съд, което е прието в съответствие с членове 278 или 279 или член 299, четвърта алинея от Договора за функционирането на Европейския съюз, или член 157 или член 164, трета алинея от Договора за Евратом в срок от два месеца от уведомяването им.Обжалването по първите две алинеи на настоящия член се разглежда и решава в съответствие с процедурата, посочена в член 39.Член 58Обжалването пред Съда се ограничава само до правни въпроси. Основанията за обжалване са липса на компетентност на Общия съд, нарушение на процесуални правила, което накърнява интересите на жалбоподателя, както и нарушение на правото на Съюза от страна на Общия съд.Размерът на присъдените разноски или страната, на която се възлагат, не подлежат на отделно обжалване.Член 59Когато бъде обжалвано решение на Общия съд, производството пред Съда се състои от писмена и устна част. В съответствие с условията, предвидени в процедурния правилник, Съдът, след като изслуша генералния адвокат и страните, може да реши делото и без устно производство.Член 60Без да се накърняват разпоредбите на членове 278 и 279 от Договора за функционирането на Европейския съюз или член 157 от Договора за Евратом, обжалването няма суспензивно действие.Чрез дерогация от член 280 от Договора за функционирането на Европейския съюз решенията на Общия съд, които обявяват регламент за недействителен, влизат в сила само от датата на изтичането на срока, посочен в член 56, първа алинея от настоящия статут или, при предявяването на жалба в този срок, от датата на отхвърлянето на жалбата, без да се накърнява правото на страната да поиска от Съда в съответствие с членове 278 и 279 от Договора за функционирането на Европейския съюз или член 157 от Договора за Евратом спиране на действието на регламента, който е бил обявен за недействителен, или постановяването на друга временна мярка.Член 61Ако жалбата е основателна, Съдът отменя решението на Общия съд. Той може сам да постанови окончателно


text: решение по делото, когато фазата на производството позволява това, или да върне делото на Общия съд за постановяване на решение.Когато делото е върнато на Общия съд, този съд е обвързан от всяко решение на Съда по правни въпроси.Когато жалбата на държава-членка или на институция на Съюза, която не е встъпила в производството пред Общия съд, е основателна, Съдът може, ако счете това за необходимо, да постанови кои от последиците на отмененото решение на Общия съд се считат за окончателни по отношение на страните по делото.Член 62В случаите по член 256, параграфи 2 и 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз, когато първият генерален адвокат счита, че съществува сериозен риск от засягане на единството или целостта на правото на Съюза, той може да предложи на Съда да преразгледа решението на Общия съд.Предложението трябва да бъде направено в рамките на един месец от постановяване на решението на Общия съд. В срок от един месец от получаване на предложението, направено от първия генерален адвокат, Съдът решава дали решението ще бъде преразгледано или не.Член 62аСъдът се произнася по въпросите, които са предмет на преразглеждане по спешна процедура, въз основа на преписката, препратена му от Общия съд.Заинтересованите лица, посочени в член 23 от настоящия статут, както и, в случаите, предвидени в член 256, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз, страните в производството пред Общия съд имат право да представят пред Съда изявления или писмени бележки относно въпроси, предмет на преразглеждане в определен за тази цел срок.Преди да се произнесе с решение, Съдът може да постанови провеждането на устно производство.Член 62бВ случаите, предвидени в член 256, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз, без да се накърняват разпоредбите на членове 278 и 279 от Договора за функционирането на Европейския съюз, предложенията за преразглеждане и решенията за образуване на процедура за преразглеждане нямат суспензивно действие. Ако Съдът установи, че решението на Общия съд накърнява единството и целостта на правото на Съюза, той връща делото за преразглеждане на Общия съд, който е обвързан от възприетото от Съда по правните въпроси; Съдът може да посочи последиците на решението на Общия съд, които следва да се считат за окончателни по отношение на страните по спора. Ако, предвид установеното в хода на преразглеждането, разрешаването на спора, зависи от установяването на фактите, върху които се основава решението на Общия съд, Съдът се произнася с окончателно решение.В случаите, предвидени в член 256, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз, при липсата на предложения за преразглеждане или решения за откриване на процедура по преразглеждане отговорът/отговорите, даден/и от Общия съд на поставените му въпроси, влиза/т в сила след изтичането на сроковете, предвидени за тази цел в член 62, втора алинея. В случай на образуване на процедура по преразглеждане, отговорът/отговорите, подлежащ/и на преразглеждане, влиза/т в сила след приключване на процедурата, освен ако Съдът не реши друго. Ако Съдът установи, че решението на Общия съд накърнява единството или целостта на правото на Съюза, отговорът, даден от Съда на въпросите, подлежащи на преразглеждане, замества този на Общия съд.ДЯЛ IVаСПЕЦИАЛИЗИРАНИ СЪДИЛИЩАЧлен


text: 62вРазпоредбите, отнасящи се до правомощията, състава, организацията и производството пред специализираните съдилища, създадени съгласно член 257 от Договора за функционирането на Европейския съюз, са възпроизведени в приложението към настоящия статут.ДЯЛ VЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИЧлен 63Процедурните правилници на Съда и на Общия съд съдържат всички необходими разпоредби за прилагането или ако това се налага, допълването на настоящия статут.Член 64Правилата, които уреждат приложимия към Съда на Европейския съюз езиков режим, се определят с регламент на Съвета, който действа с единодушие. Този регламент се приема или по искане на Съда след консултация с Комисията и Европейския парламент, или по предложение на Комисията след консултация със Съда и Европейския парламент.До приемането на тези правила, продължават да се прилагат разпоредбите на процедурните правилници на Съда и на Общия съд относно езиковия режим. Чрез дерогация от членове 253 и 254 от Договора за функционирането на Европейския съюз всяко изменение или отмяна на тези разпоредби изисква единодушното одобрение на Съвета.[*] Член, който се въвежда с Решение 2008/79/ЕО, Евратом (ОВ L 24, 29.1.2008 г., стр. 42).--------------------------------------------------ПРИЛОЖЕНИЕ IСЪД НА ПУБЛИЧНАТА СЛУЖБАЧлен 1Съдът на публичната служба на Европейския съюз (наричан по-долу "Съд на публичната служба") е компетентен да разглежда като първа инстанция споровете между Съюза и техните служители, по силата на член 270 от Договора за функционирането на Европейския съюз, както и споровете между всички органи, и угреждения и техните служители, относно които е предоставена компетентност на Съда на Европейския съюз.Член 2Съдът на публичната служба се състои от седем съдии. По искане на Съда, Съветът може да увеличи броя на съдиите въз основа на решение, взето с квалифицирано мнозинство.Съдиите се назначават за срок от шест години. Те могат да бъдат преназначавани.На вакантните места се назначава нов съдия за срок от шест години.Член 31. Съдиите се назначават от Съвета, в съответствие с член 257, четвърта алинея от Договора за функционирането на Европейския съюз, след консултиране на комитета, предвиден в настоящия член. При назначаването на съдиите Съветът осигурява балансиран състав на Съда на публичната служба на най-широка географска основа сред гражданите на държавите-членки, както и по отношение на представените национални правни системи.2. Всяко лице, което е гражданин на Съюза и отговаря на условията, установени в член 257, четвърта алинея от Договора за функционирането на Европейския съюз, може да представи кандидатурата си. Съветът по препоръка на Съда определя условията и реда за подаването и разглеждането на кандидатурите.3. Учредява се комитет, съставен от седем члена, избрани сред бивши членове на Съда и Общия съд и юристи с призната компетентност. Правилата за назначаването и дейността на комитета се определят от Съвета, който действа по препоръка на председателя на Съда.4. Комитетът дава становище относно способността на кандидатите да упражняват функциите на съдия в Съда на публичната служба. Към становището си комитетът прилага списък на кандидати с най-подходящ опит на високо ниво. Този списък следва да съдържа поне два пъти повече кандидати от броя на съдиите, които трябва да бъдат назначени от Съвета.Член 41. Съдиите избират измежду си председател на Съда на публичната служба за срок от три години. Той може да бъде преизбиран.2. Съдът на публичната служба заседава


text: в състав от трима съдии. В определени случаи, посочени в процедурния му правилник, той може да заседава в пленум или в състав от петима съдии или от един-единствен съдия.3. Председателят на Съда на публичната служба председателства пленума и състава от петима съдии. Председателите на съставите от трима съдии се определят съгласно условията, предвидени в параграф 1. Ако председателят на Съда на публичната служба е член на състав от трима съдии, той председателства този състав.4. Процедурният правилник урежда правомощията и кворума на пленума, както и образуването на съставите и разпределянето на делата.Член 5Членове 2—6, 14, 15, 17, първа, втора и пета алинея, както и член 18 от статута на Съда на Европейския съюз се прилагат спрямо Съда на публичната служба и неговите членове.Клетвата, предвидена в член 2 от статута, се полага пред Съда, а решенията, посочени в членове 3, 4 и 6, се вземат от Съда след консултиране на Съда на публичната служба.Член 61. Съдът на публичната служба се подпомага от службите на Съда и на Общия съд. Председателят на Съда или в определени случаи председателят на Общия съд определя по общо съгласие с председателя на Съда на публичната служба условията, при които длъжностните лица и другите служители към Съда или Общия съд предоставят услугите си на Съда на публичната служба, за да се позволи неговото функциониране. Определени длъжностни лица или други служители отговарят пред секретаря на Съда на публичната служба, под ръководството на председателя на посочения съд.2. Съдът на публичната служба назначава секретар и определя неговия статут. Член 3, четвърти параграф и членове 10, 11 и 14 от статута на Съда на Европейския съюз се прилагат спрямо секретаря на Съда на публичната служба.Член 71. Производството пред Съда на публичната служба се урежда от дял III на статута на Съда на Европейския съюз, с изключение на членове 22 и 23. Уредбата на това производство се развива и допълва, ако е необходимо, от процедурния правилник на този съд.2. Разпоредбите, отнасящи се до езиковия режим на Общия съд, се прилагат спрямо Съда на публичната служба.3. Писмената фаза на производството обхваща подаването на исковата молба и на писмената защита, освен ако Съдът на публичната служба не реши, че е необходима повторна размяна на писмени изявления. При наличието на повторна размяна, Съдът на публичната служба може, със съгласието на страните, да реши да се произнесе без провеждане на устно производство.4. На всеки един от етапите на производството, включително непосредствено след подаване на исковата молба, Съдът на публичната служба може да прецени възможността за доброволно уреждане на спора между страните, както и да им окаже съдействие в тази насока.5. Съдът на публичната служба се произнася по съдебните разноски. При спазване на особените разпоредби на процедурния правилник, страната, изгубила делото, се осъжда да заплати съдебните разноски, ако е било направено искане в този смисъл.Член 81. Когато искова молба или друг процесуален документ, адресиран до Съда на публичната служба, по погрешка е подаден до секретаря на Съда или до Общия съд, той незабавно се препраща от тях до секретаря на Съда на публичната служба. Аналогично, когато искова молба


text: или друг процесуален документ, адресиран до Съда или Общия съд, по погрешка е подаден до секретаря на Съда на публичната служба, той незабавно се препраща от него до секретаря на Съда или на Общия съд.2. Когато Съдът на публичната служба установи, че не е компетентен да разгледа и реши дело, по което са компетентни Съдът или Общият съд, той изпраща делото на Съда или на Общия съд. Също така, когато Съдът или Общият съд установят, че не са компетентни да разгледат и решат дело, по което е компетентен Съдът на публичната служба, сезираният съд изпраща делото на последния, който в този случай не може да откаже да разгледа делото.3. Когато Съдът на публичната служба или Общият съд са сезирани с искове, повдигащи еднакъв въпрос за тълкуване или оспорващи валидността на един и същи акт, Съдът на публичната служба, след изслушване на страните, може да спре висящото пред него производство до постановяване на решението на Общия съд.Когато Съдът на публичната служба и Общият съд са сезирани с искове, които имат еднакъв предмет, Съдът на публичната служба отказва да правораздава, за да може Общият съд да постанови решение по тези дела.Член 9Окончателните решения на Съда на публичната служба и решенията, с които частично се разрешават материалноправни въпроси или се разрешава процесуален въпрос по възражение за липса на компетентност или за недопустимост, подлежат на обжалване пред Общия съд в срок от два месеца от съобщаване на решението.Всяка страна, чиито искания са били изцяло или частично отхвърлени, има право да обжалва. При все това встъпващите страни, различни от държавите-членки и институциите на Съюза, могат да обжалват, само когато решението на Съда на публичната служба ги засяга пряко.Член 101. Всяко лице, чието искане за встъпване е било отхвърлено от Общия съд, може да обжалва пред Съда в срок от две седмици от съобщаването на решението за отхвърляне на неговото искане.2. Страните в производство могат да обжалват пред Общия съд всяко решение на Съда на публичната служба, което е прието в съответствие с членове 278 или 279 или член 299, четвърта алинея от Договора за функционирането на Европейския съюз, или на член 157, или член 164, трета алинея от Договора за Евратом в срок от два месеца от уведомяването им.3. Председателят на Общия съд може да се произнесе по жалбите по параграф 1 и 2 в ускорено производство, което ако е необходимо, може да се отклонява от правилата, съдържащи се в настоящото приложение, и което следва да бъде уредено в Процедурния правилник на Общия съд.Член 111. Обжалването пред Общия съд се ограничава само до правни въпроси. Основанията за обжалване са липса на компетентност на Съд на публичната служба, нарушение на процесуални правила, което накърнява интересите на жалбоподателя, както и нарушение на правото на Съюза от страна на Съда на публичната служба.2. Размерът на присъдените разноски или страната, на която се възлагат, не подлежат на отделно обжалване.Член 121. Без да се накърняват разпоредбите на членове 278 и 279 от Договора за функционирането на Европейския съюз или член 157 от Договора за Евратом, обжалването пред Общия съд няма


text: суспензивно действие.2. Когато се обжалва решение на Съда на публичната служба, производството пред Общия съд се състои от писмена и устна фаза. В съответствие с условията, предвидени в неговия Процедурен правилник, Общият съд, след като изслуша страните, може да се произнесе без провеждане на устно производство.Член 131. Ако жалбата е основателна, Общият съд отменя решението на Съда на публичната служба и решава сам спора. Когато фазата на производството не позволява това, той връща делото на Съда на публичната служба за постановяване на решение.2. Когато делото е върнато на Съда на публичната служба, този съд е обвързан от всяко решение на Общия съд по правни въпроси.--------------------------------------------------


text:
 Важна правна забележка
 |
 22013A0109(02)
 Протокол относно опазването на Средиземно море от замърсяване в резултат на проучване и експлоатация на континенталния шелф и на морското дъно и неговите недра
 Официален вестник n° L 004 , 09/01/2013 стр. 0015 - 0033
 ПРЕВОДПротоколотносно опазването на Средиземно море от замърсяване в резултат на проучване и експлоатация на континенталния шелф и на морското дъно и неговите недраПРЕАМБЮЛДОГОВАРЯЩИТЕ СТРАНИ ПО НАСТОЯЩИЯ ПРОТОКОЛ,КАТО СТРАНИ по Конвенцията за опазване на Средиземно море от замърсяване, приета в Барселона на 16 февруари 1976 г.,КАТО ИМАТ ПРЕДВИД член 7 от посочената конвенция,КАТО ИМАТ ПРЕДВИД увеличаването на дейностите, свързани с проучването и експлоатацията на средиземноморското дъно и неговите недра,КАТО ОТЧИТАТ, че замърсяването, което може да произтече от тях, представлява сериозна опасност за околната среда и хората,КАТО ЖЕЛАЯТ да опазят и съхранят Средиземно море от замърсяване в резултат на дейностите, свързани с проучването и експлоатацията,КАТО ВЗЕМАТ ПОД ВНИМАНИЕ протоколите, свързани с Конвенцията за опазване на Средиземно море от замърсяване, приета в Барселона на 16 февруари 1976 г., и по-специално Протокола за сътрудничество в борбата срещу замърсяването на Средиземно море с нефт и други вредни вещества в случай на аварии и Протокола за специално защитените зони в района на Средиземно море, приет в Женева на 3 април 1982 г.,КАТО ИМАТ ПРЕДВИД съответните разпоредби в Конвенцията на Организацията на обединените нации по морско право, съставена в Монтего Бей на 10 декември 1982 г. и подписана от много договарящи страни,КАТО ОТЧИТАТ различните нива на развитие на крайбрежните държави и като вземат под внимание икономическите и социалните изисквания на развиващите се страни,СЕ СПОРАЗУМЯХА ЗА СЛЕДНОТО:РАЗДЕЛ IОБЩИ РАЗПОРЕДБИЧлен 1ОпределенияЗа целите на настоящия протокол:а) "конвенцията" означава Конвенцията за опазване на Средиземно море от замърсяване, приета в Барселона на 16 февруари 1976 г.;б) "организацията" означава органа, посочен в член 17 от конвенцията;в) "ресурси" означава всички минерални ресурси, независимо от това дали са в твърдо, течно или газообразно състояние;г) "дейности, свързани с проучването и/или експлоатация на ресурсите в зоната на протокола" (наричани по-долу "дейности") означава:i) дейности по научните изследвания, които се отнасят до ресурсите на морското дъно и неговите недра;ii) проучвателни дейности:- дейности в областта на сеизмологията; изследвания на морското дъно и неговите недра; вземане на проби,- проучвателно сондиране;iii) дейности, свързани с експлоатацията:- изграждане на инсталация с цел възстановяване на ресурси и свързаните с това дейности,- сондиране за извличане на ресурси,- извличане, обработване и съхраняване,- транспортиране до брега по тръбопровод и натоварване на кораби,- поддръжка, ремонт и други помощни дейности;д) "замърсяване" е определено като в член 2, буква а) от конвенцията;е) "инсталация" означава всяка фиксирана или плаваща структура и всяка нейна неразделна част, включена в дейности, по-специално в това число:i) фиксирани или мобилни агрегати за сондаж в открито море;ii) фиксирани или плаващи производствени агрегати, включително такива, които са с динамично позициониране;iii) съоръжения за съхранение, разположени в открито море, включително кораби, използвани за тази цел;iv) товарни терминали и транспортни системи за добиваните продукти, разположени в открито море, като например подводни тръбопроводи;v) апаратура, прикрепена към инсталацията, и оборудване за претоварване, обработка, съхранение и изхвърляне на вещества, които са извадени от морското


text: дъно или неговите недра;ж) "оператор" означава:i) всяко физическо или юридическо лице, което е получило разрешение да извършва дейности от страната, която упражнява юрисдикция върху територията, където са предприети дейностите (наричана по-долу "договаряща страна"), в съответствие с настоящия протокол, и/или което извършва такива дейности; илиii) всяко лице, което не притежава разрешително по смисъла на настоящия протокол, но de facto упражнява контрол върху такива дейности;з) "защитна зона" означава зона, установена около инсталациите в съответствие с разпоредбите на общото международно право и техническите изисквания, с подходяща маркировка, за да се гарантира безопасността както на корабоплаването, така и на самите инсталации;и) "отпадъци" означава вещества и материали от всякакъв вид, форма или описание, получени в резултат от дейностите, включени в настоящия протокол, които се обезвреждат или са предназначени за обезвреждане, или трябва да бъдат обезвредени;й) "вредни или отровни вещества и материали" означава вещества и материали от всякакъв вид, форма или описание, които може да предизвикат замърсяване, ако бъдат внесени в зоната на протокола;к) "план за употреба на химикали" означава план, изготвен от оператора на всяка инсталация в морето, в който се посочва:i) химикалите, които операторът предвижда да използва в дейностите;ii) целта или целите, за които операторът предвижда да използва химикалите;iii) максималните концентрации на химикалите, които операторът предвижда да използва в рамките на всякакви други вещества, и максималните суми, предназначени да бъдат използвани в определен период от време;iv) областта, в рамките на която съответният химикал може да попадне в морската среда;л) "нефт" означава земно масло във всяка форма, включително суров нефт, мазут, утайка от нефтени продукти, отпадъчен нефт и рафинирани продукти, и — без да ограничава общата приложимост на посоченото по-горе — включва веществата, изброени в допълнението към настоящия протокол;м) "нефтена смес" означава смес с каквото и да е съдържание на нефт;н) "отпадъчни води" означава:i) канални води и други отпадъци от всякакъв вид тоалетни, писоари и шпигати за оттичане на нечистотии от тоалетни;ii) канални води от медицински заведения (диспансери, лазарети и т.н.) през мивки, вани, корита и отвори, намиращи се в подобни заведения;iii) други отпадъчни води при смесване с каналните води, определени по-горе;о) "боклук" означава всички видове хранителни, битови и експлоатационни отпадъци, които са създадени по време на нормален режим на работа на инсталацията и могат да бъдат обезвреждани непрекъснато или периодично, с изключение на веществата, които са определени или включени на друго място в настоящия протокол;п) "сладководна граница" означава мястото по протежение на речното корито, където при отлив и по време на слаб приток на сладка вода съществува чувствително увеличение на солеността вследствие на наличието на морска вода.Член 2Географски обхват1. Зоната, в която се прилага настоящият протокол (наричана по-долу "зоната на протокола"), е следната:а) зоната на Средиземно море, както е определена в член 1 от конвенцията, включително континенталният шелф и морското дъно и неговите недра;б) водите, включително морското дъно и неговите недра, откъм сушата на линията, от която се измерва широчината на териториалните води и, в случаите на реки, се разширява до сладководната граница.2. Всяка от договарящите страни по настоящия протокол (наричани в настоящия протокол "страните") може също така да включва в зоната на протокола


text: влажни или крайбрежни зони, които се намират на нейна територия.3. Нищо в настоящия протокол, нито който и да е акт, приет въз основа на настоящия протокол, не засяга правата на която и да е държава по определянето на границите на континенталния шелф.Член 3Общи задължения1. Страните предприемат, индивидуално или чрез двустранно или многостранно сътрудничество, всички подходящи мерки за предотвратяване, намаляване, противодействие и контрол върху замърсяването в зоната на протокола в резултат от дейностите, като наред с другото гарантират, че за тази цел се използват най-добрите налични техники, които са екологично ефективни и икономически целесъобразни.2. Страните гарантират, че са предприети всички необходими мерки, така че дейностите да не причиняват замърсяване.РАЗДЕЛ IIСИСТЕМА ЗА ИЗДАВАНЕ НА РАЗРЕШИТЕЛНИЧлен 4Общи принципи1. Всички дейности в зоната на протокола, включително изграждане на мястото на инсталации, зависят от предварително писмено разрешително за проучване или експлоатиране, издадено от компетентния орган. Този орган, преди да даде разрешителното, трябва да се увери, че инсталацията е изградена в съответствие с международните стандарти и практики и че операторът е технически компетен и финансово способен да извършва дейностите. Такова разрешително се предоставя в съответствие с подходящата процедура, определена от компетентния орган.2. Разрешително се отказва, ако има данни, че има вероятност предложените дейности да предизвикат значителни неблагоприятни въздействия върху околната среда, които не биха могли да бъдат избегнати чрез спазване на условията, установени в разрешителното, и посочени в член 6, параграф 3 от настоящия протокол.3. При обсъждане на одобрението на разполагането на дадена инсталация договарящата страна следва да гарантира, че този избор на площадка няма да причини вредни въздействия за съществуващите съоръжения, по-специално тръбопроводи и кабели.Член 5Изисквания за издаване на разрешителни1. Договарящата страна определя, че при всяко заявление за разрешително или за подновяване на разрешителното се изисква представянето на проекта пред компетентния орган от кандидата за оператор, както и че всяко такова заявление трябва да включва по-специално следното:а) изследване относно въздействието на предложените дейности върху околната среда. Компетентният орган, в зависимост от естеството, обхвата, продължителността и техническите методи, прилагани при извършването на дейностите, както и в зависимост от характеристиките на района, може да изиска изготвянето на оценка на въздействието върху околната среда в съответствие с приложение IV към настоящия протокол;б) точното определяне на географските области, в които е предвидено да се извършва дейността, включително защитните зони;в) данни за професионалната и техническата квалификация на кандидата за оператор и персонала на инсталацията, както и състава на екипажа;г) мерки за безопасност, както е посочено в член 15;д) плана на оператора за действие в извънредни ситуации, както е посочено в член 16;е) процедури за наблюдение, както е посочено в член 19;ж) планове за демонтиране на инсталациите, както е посочено в член 20;з) предохранителни мерки за специално защитени зони, както е посочено в член 21;и) застраховка или друго финансово обезпечение за покриване на отговорността, както е посочено в член 27, параграф 2, буква б).2. Компетентният орган може да реши да ограничи обхвата на изискванията, определени в параграф 1 от настоящия член, за дейности при научно изследване и проучвателни дейности предвид естеството, обхвата, продължителността и техническите методи, прилагани при извършването на дейността,


text: и характеристиките на района.Член 6Предоставяне на разрешителни1. Разрешителните, посочени в член 4, се предоставят само след проверка от компетентния орган за изпълнение на изискванията, посочени в член 5 и приложение IV.2. Във всяко разрешително се посочват дейностите и периодът на валидност на разрешителното, определят се географските граници на зоната, за която важи разрешителното, и се определят техническите изисквания и разрешените инсталации. Необходимите защитни зони се установяват на по-късен, подходящ етап.3. В разрешително може да бъдат наложени условия, свързани с мерките, техниките или методите, предназначени да намалят до минимум рисковете и щетите, които се дължат на замърсяване в резултат на дейностите.4. Страните уведомяват организацията колкото е възможно по-скоро за предоставените или подновените разрешителни. Организацията води регистър на всички разрешени инсталации в зоната на протокола.Член 7СанкцииВсяка от страните определя санкции, които да бъдат налагани в случай на неизпълнение на задължения, произтичащи от настоящия протокол, или за незачитане на националните законови или подзаконови актове за прилагане на настоящия протокол, или за неизпълнение на конкретните условия, свързани с разрешителното.РАЗДЕЛ IIIОТПАДЪЦИ И ВРЕДНИ ИЛИ ОТРОВНИ ВЕЩЕСТВА И МАТЕРИАЛИЧлен 8Общи задълженияБез да се засягат други стандарти или задължения, посочени в настоящия раздел, страните налагат общо задължение на операторите за използване на най-добрите налични, екологично ефективни и икономически целесъобразни техники и за спазване на международно приетите стандарти във връзка с отпадъците, както и използването, съхранението и разтоварването на вредни или отровни вещества и материали, с цел намаляване до минимум риска от замърсяване.Член 9Вредни или отровни вещества и материали1. Използването и съхраняването на химикали за дейностите се одобрява от компетентния орган въз основа на плана за употреба на химикали.2. Договарящата страна може да регулира, ограничава или забранява употребата на химикали за дейностите в съответствие с насоките, които трябва да бъдат приети от договарящите страни.3. За целите на опазването на околната среда страните гарантират, че всяко вещество и материал, използвани за дейностите, са придружени от описание на съставките, което е предоставено от предприятието, произвеждащо това вещество или материал.4. Забранено е изхвърлянето в зоната на протокола на вредни или отровни вещества и материали, получени в резултат от дейностите, обхванати от настоящия протокол и изброени в приложение I към настоящия протокол.5. За изхвърлянето в зоната на протокола на вредни или отровни вещества и материали, получени в резултат от дейностите, обхванати от настоящия протокол и изброени в приложение II към настоящия протокол, се изисква във всеки отделен случай специално предварително разрешение от компетентния орган.6. За изхвърлянето в зоната на протокола на всички други вредни или отровни вещества и материали, получени в резултат на дейностите, обхванати в настоящия протокол и които могат да причинят замърсяване, се изисква предварително общо разрешение от компетентния орган.7. Разрешенията, посочени в параграфи 5 и 6 по-горе, се издават само след внимателно проучване на всички фактори, посочени в приложение III към настоящия протокол.Член 10Нефт и нефтени смеси, сондажни промивни течности и шлам1. ТСтраните определят и приемат общи стандарти за изхвърляне на нефт и нефтени смеси от инсталации в зоната на протокола:а) тези общи стандарти се определят в съответствие с разпоредбите в раздел A от приложение V;б) тези общи стандарти


text: не са по-малко ограничителни от следните, и по-конкретно:i) за изтичане от машинното отделение: максимално съдържание на нефт от 15 mg на литър преди разреждане;ii) за технологична вода: максимално съдържание на нефт от 40 mg на литър като средна стойност във всеки календарен месец; съдържанието не трябва да надвишава 100 mg на литър във всеки един момент;в) страните определят по общо съгласие какъв метод да бъде използван за анализ на съдържанието на нефт.2. Страните определят и приемат общи стандарти за използването и изхвърлянето на сондажни промивни течности и сондажен шлам в зоната на протокола. Тези общи стандарти се определят в съответствие с разпоредбите на раздел Б от приложение V.3. Всяка страна предприема подходящите мерки, за да осигури спазването на общите стандарти, приети съгласно настоящия член, или да осигури спазването на по-ограничителни стандарти, които може да са били приети.Член 11Отпадъчни води1. Договарящата страна забранява заустването на отпадъчните води от инсталации в зоната на протокола, обслужвани постоянно от 10 или повече лица, освен в случаите, в които:а) инсталацията изхвърля отпадъчните води след пречистване, както е одобрено от компетентния орган, на разстояние от най-малко четири морски мили от най-близката суша или неподвижно монтирана риболовна инсталация, като договарящата страна взема решение за всеки отделен случай; илиб) отпадъчните води не са пречистени, но изхвърлянето се извършва в съответствие с международните правила и стандарти; илив) отпадъчните води са преминали през одобрена пречиствателна станция за отпадъчни води, която е сертифицирана от компетентния орган.2. Договарящата страна следва, по целесъобразност, да въвежда по-строги разпоредби при необходимост, inter alia поради режима на теченията в зоната или поради близост до някоя зона, посочена в член 21.3. Изключенията, посочени в параграф 1, не се прилагат, ако разтоварването води до появата на видими плаващи твърди частици или предизвиква оцветяване, обезцветяване или помътняване на водата наоколо.4. Ако отпадъчните води са смесени с отпадъци и вредни или отровни вещества и материали, към които има различни изисквания по отношение на обезвреждането, тогава се прилагат по-строгите изисквания.Член 12Боклук1. Договарящата страна забранява изхвърлянето на следните продукти и материали в зоната на протокола:а) всякакви пластмаси, включително, но не само, въжета и риболовни мрежи от синтетични материали и пластмасови торби за смет;б) всякакъв друг боклук, който не е биоразградим, включително продукти от хартия, парцали, стъкло, метал, бутилки, глинени съдове, дънидж, материали за облицоване и опаковане.2. Изхвърлянето в зоната на протокола на хранителни отпадъци се осъществява възможно най-далече от сушата в съответствие с международните правила и стандарти.3. Ако боклукът е смесен с други отпадъци, за които има различни изисквания по отношение на обезвреждането или изхвърлянето, тогава се прилагат по-строгите изисквания.Член 13Приемни съоръжения, инструкции и санкцииСтраните гарантират, че:а) операторите обезвреждат по допустим начин всички отпадъци и вредни или отровни вещества и материали в определени, разположени на сушата, приемни съоръжения, освен ако в протокола не е разрешено друго;б) на целия персонал са дадени инструкции относно правилните начини за обезвреждане;в) се налагат санкции за незаконно обезвреждане.Член 14Изключения1. Разпоредбите на настоящия раздел не се прилагат в случаите на:а) непреодолима сила, и по-специално:- за спасяване на човешки живот,- за гарантиране на безопасността на инсталациите,- в случай на


text: повреда на инсталацията или оборудването към нея,при условие че след откриването на щетите или след като изхвърлянето е било извършено, са взети всички разумни предпазни мерки за намаляване на отрицателните въздействия;б) изхвърлянето в морето на вещества, съдържащи нефт или вредни или отровни вещества или материали, които, след предварително одобряване от компетентния орган, се използват с цел борба с конкретни инциденти на замърсяване с оглед намаляване до минимум на щетите, дължащи се на замърсяването.2. Въпреки това разпоредбите на настоящия раздел се прилагат във всички случаи, когато операторът действа с намерението да причини щети или с груба небрежност и като знае, че вероятно ще последват щети.3. Изхвърляния, извършени при обстоятелствата, посочени в параграф 1 от настоящия член, се докладват незабавно на организацията и чрез организацията или директно на всяка страна, или на страните, които е вероятно да бъдат засегнати, заедно с подробни сведения за обстоятелствата, естеството и количествата на отпадъците, вредните или отровните вещества или материали, които са били изхвърлени.РАЗДЕЛ IVГАРАНЦИИЧлен 15Мерки за безопасност1. Договарящата страна, в рамките на чиято юрисдикция са предвидени или се извършват дейности, гарантира, че са взети мерки за безопасност по отношение на проектирането, изграждането, разполагането, оборудването, обозначаването, експлоатацията и поддръжката на инсталациите.2. Договарящата страна гарантира, че през цялото време операторът има на инсталациите подходящите съоръжения и устройства, които се поддържат в добро работно състояние с оглед защита на човешкия живот, предотвратяване и противодействие на случайно замърсяване и улесняване на навременната реакция при аварии в съответствие с най-добрите налични екологично ефективни и икономически целесъобразни техники и разпоредбите на плана на оператора за действие в извънредни ситуации, посочен в член 16.3. За целта компетентният орган изисква представянето на сертификат за безопасност и годност (наричан по-долу "сертификат"), издаден от признат орган, във връзка с добивни платформи, мобилни агрегати за сондаж в открито море, съоръжения за съхранение и товарни системи и тръбопроводи, разположени в открито море, и по отношение на други такива инсталации, както може да бъде определено от договарящата страна.4. Страните гарантират посредством инспекция, че дейностите се извършват от операторите в съответствие с настоящия член.Член 16План за действие в извънредни ситуации1. В случай на аварии договарящите страни прилагат mutatis mutandis разпоредбите на Протокола за сътрудничество в борбата срещу замърсяването на Средиземно море с нефт и други вредни вещества в случай на аварии.2. Всяка от страните изисква от операторите на инсталации, които са под нейна юрисдикция, да имат разработен план за действие в извънредни ситуации за борба със случайно замърсяване, който да бъде съгласуван с плана за действие в извънредни ситуации на договарящата страна, изготвен в съответствие с Протокола за сътрудничество в борбата срещу замърсяването на Средиземно море с нефт и други вредни вещества в случай на аварии и одобрен в съответствие с процедурите, установени от компетентните органи.3. Всяка от договарящите страни установява координация по отношение на разработването и изпълнението на планове за действие в извънредни ситуации. Тези планове се изготвят в съответствие с насоките, приети от компетентната международна организация. Те трябва да бъдат в съответствие, по-специално, с разпоредбите на приложение VII към настоящия протокол.Член 17УведомяванеВсяка от страните изисква от операторите


text: на инсталации, които са под нейна юрисдикция, да докладват незабавно на компетентния орган:а) всяко събитие на тяхната инсталация, което причинява или има вероятност да причини замърсяване в зоната на протокола;б) всяко наблюдавано събитие в морето, което причинява или има вероятност да причини замърсяване в зоната на протокола.Член 18Взаимопомощ при аварииВ случай на авария страната, която се нуждае от помощ за предотвратяване, намаляване или борба със замърсяване в резултат от дейностите, може да поиска помощ от другите страни — пряко или чрез Регионалния център за спешно реагиране в случай на замърсяване на Средиземно море (Regional Marine Pollution Emergency Response Centre for the Mediterranean Sea — REMPEC), които полагат всички усилия, за да предоставят исканата помощ.За тази цел страната, която е също така страна по Протокола за сътрудничество в борбата срещу замърсяването на Средиземно море с нефт и други вредни вещества в случай на аварии, прилага приложимите разпоредби на посочения протокол.Член 19Наблюдение1. От оператора се изисква да измерва или да осигури измерването от квалифицирана организация, разполагаща с експертен опит по тези въпроси, на въздействията върху околната среда в резултат на дейностите, като има предвид естеството, обхвата, продължителността и техническите методи, прилагани при дейностите, и характеристиките на района, и да докладва за тези измервания периодично или при поискване от компетентния орган за целите на извършване на оценка от такъв компетентен орган в съответствие с процедурата, установена от компетентния орган в рамките на системата му за издаване на разрешителни.2. Компетентният орган създава, когато е уместно, национална система за наблюдение, за да бъде в състояние да наблюдава редовно инсталациите и въздействието на дейностите върху околната среда, така че да се гарантира изпълнението на условията за издаването на разрешителни.Член 20Демонтиране на инсталации1. Компетентният орган изисква от оператора да демонтира всяка инсталация, която е изоставена или чиято употреба е преустановена, за да се гарантира безопасността на корабоплаването, като се отчитат насоките и стандартите, приети от компетентната международна организация. Това демонтиране трябва да бъде съобразено и с другите видове правомерно използване на морето, по-специално риболова, опазването на морската среда и правата и задълженията на други договарящи страни. Преди такова демонтиране операторът, на негова отговорност, предприема всички необходими мерки за предотвратяване на разливи или течове от мястото на дейностите.2. Компетентният орган изисква от оператора да демонтира изоставени тръбопроводи или такива, чиято употреба е преустановена, в съответствие с параграф 1 от настоящия член или да почисти вътрешната им част и да ги изостави, или да почисти вътрешната им част и да ги зарови така, че да не причиняват замърсяване, да не застрашават корабоплаването, да не пречат на риболова, да не застрашават морската среда, нито да пречат на другите видове правомерно използване на морето или на упражняването на правата и изпълнението на задълженията на други договарящи страни. Компетентният орган гарантира, че дълбочината, местоположението и размерите на всички заровени тръбопроводи се съобщават по подходящ начин, както и че тази информация е посочена на графиките и е съобщена на организацията, на други компетентни международни организации и на страните.3. Разпоредбите на настоящия член се прилагат и по отношение на инсталациите, чиято употреба е преустановена


text: или които са изоставени от някой оператор, чието разрешително евентуално е било отнето или спряно в съответствие с член 7.4. Компетентният орган може да посочи евентуални изменения на ниво дейности и по отношение на мерките за опазване на морската среда, които да бъдат извършени спрямо първоначално предвидените.5. Компетентният орган може да регулира отстъпването или прехвърлянето на други лица на разрешените дейности.6. В случаите, в които операторът не спази разпоредбите на настоящия член, компетентният орган предприема, за сметка на оператора, такова действие или действия, каквито може да са необходими за поправяне на последиците от бедействието от страна на оператора.Член 21Специално защитени зониЗа опазване на зоните, определени в Протокола за специално защитените зони в района на Средиземно море, и всяка друга зона, установена от дадена страна, и в подкрепа на целите, изложени в посочения протокол, страните предприемат специални мерки в съответствие с международното право, индивидуално или чрез многостранно или двустранно сътрудничество, за предотвратяване, намаляване, противодействие и контрол върху замърсяването, произтичащо от дейности в тези зони.В допълнение към мерките, посочени в Протокола за специално защитените зони в района на Средиземно море, във връзка с предоставянето на разрешително тези мерки могат да включват inter alia:а) специални ограничения или условия при предоставянето на разрешителни за такива зони:i) подготовката и оценяването на оценките на въздействието върху околната среда;ii) изготвянето на специални разпоредби за такива зони, които се отнасят до наблюдението, демонтирането на инсталации и забрана за всякакви изхвърляния;б) засилен обмен на информация между операторите, компетентните органи, страните и организацията по въпроси, които могат да засягат тези зони.РАЗДЕЛ VСЪТРУДНИЧЕСТВОЧлен 22Програми за проучвания и научни изследванияВ съответствие с член 13 от конвенцията страните по нея си сътрудничат, когато е целесъобразно, при насърчаването на проучванията и изпълнението на програми за научни и технологични изследвания за целите на разработването на нови методи за:а) извършване на дейности по начин, който свежда до минимум риска от замърсяване;б) предотвратяване, намаляване, противодействие и контрол върху замърсяването, по-специално в случаи на аварии.Член 23Международни норми, стандарти и препоръчани практики и процедури1. Страните си сътрудничат, пряко или чрез организацията, или чрез други компетентни международни организации, за да:а) установят подходящи научни критерии за формулирането и разработването на международни правила, стандарти и препоръчителни практики и процедури за постигане целите на настоящия протокол;б) формулират и разработят такива международни правила, стандарти и препоръчителни практики и процедури;в) формулират и приемат насоки в съответствие с международните практики и процедури, за да се гарантира спазването на разпоредбите на приложение VI.2. Страните се стремят, колкото е възможно по-скоро, да хармонизират своите законови и подзаконови актове с международните правила, стандарти и препоръчителни практики и процедури, посочени в параграф 1 от настоящия член.3. Страните се стремят, доколкото е възможно, да обменят информация, която съответства на техните вътрешни политики, законови и подзаконови актове и хармонизирането, посочено в параграф 2 от настоящия член.Член 24Научна и техническа помощ за развиващите се страни1. Страните си сътрудничат, пряко или със съдействието на компетентните регионални или други международни организации, с цел да разработят и, доколкото е възможно, да изпълняват програми за оказване на помощ на развиващите се страни, по-специално в областта на науката,


text: правото, образованието и техниката, с оглед предотвратяване, намаляване, противодействие и контрол върху замърсяването в резултат на дейности в зоната на протокола.2. Техническата помощ следва да включва, по-специално, обучението на научни работници, юристи и технически персонал, както и придобиването, използването и производството в тези страни на подходящо оборудване при изгодни условия, които трябва да се договорят между заинтересованите страни.Член 25Взаимно информиранеСтраните се информират взаимно или чрез организацията за предприетите мерки, за постигнатите резултати и, ако случаят е такъв, за срещнатите трудности в процеса на прилагане на настоящия протокол. Процедурите за събиране и изпращане на такава информация се определят по време на срещите на страните.Член 26Трансгранично замърсяване1. Всяка страна предприема всички необходими мерки, за да гарантира, че дейностите, които са под нейна юрисдикция, се извършват по такъв начин, че да не доведат до замърсяване извън границите на нейната юрисдикция.2. Страна, под чиято юрисдикция дейностите са предвидени или се извършват, трябва да отчете всички неблагоприятни въздействия върху околната среда, без оглед на това доколко е вероятно тези въздействия да възникнат в рамките на нейната юрисдикция или извън тях.3. Ако дадена страна научи за случаи, при които морската среда е в непосредствена опасност от нанасяне на щети, или когато са нанесени щети в резултат на замърсяване, тя незабавно уведомява другите страни, които, по нейно мнение, има вероятност да бъдат засегнати от тези щети, както и Регионалния център за спешно реагиране в случай на замърсяване на Средиземно море (REMPEC), като им предоставя навременна информация, която да им позволи, при необходимост, да предприемат подходящи мерки. REMPEC незабавно разпространява информацията до всички съответни страни.4. Страните се стремят, в съответствие с техните правни системи и когато е целесъобразно, въз основа на споразумение, да предоставят в административните производства равен достъп и равноправно третиране на лица от други държави, които може да бъдат засегнати от замърсяването или от други неблагоприятни въздействия, настъпили в резултат от планирани или текущи действия.5. Когато замърсяването произхожда от територията на държава, която не е договаряща страна по настоящия протокол, всяка засегната договаряща страна се стреми да си сътрудничи с въпросната държава, така че да направи възможно прилагането на протокола.Член 27Отговорност и обезщетения1. Страните се задължават да си сътрудничат, колкото е възможно по-скоро, при изготвянето и приемането на подходящи правила и процедури за определянето на отговорността и обзещетяване на щетите, настъпили в резултат от дейностите, уредени в настоящия протокол, в съответствие с член 16 от конвенцията.2. До разработването на такива процедури всяка страна:а) предприема всички необходими мерки, за да гарантира, че операторите понасят отговорност за щетите, причинени от дейностите, като от тях се изисква да заплатят бързо и подходящо обезщетение;б) предприема всички необходими мерки, за да гарантира, че операторите имат и поддържат застраховка или друго финансово обезпечение от такъв вид и при такива условия, каквито договарящата страна определи с оглед осигуряване на обезщетение за щетите, причинени от обхванатите в настоящия протокол дейности.РАЗДЕЛ VIЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИЧлен 28Определяне на компетентните органиВсяка от договарящите страни определя един или повече компетентни органи за:а) предоставяне, подновяване и регистриране на разрешителните, предвидени в раздел II от настоящия протокол;б) издаване и регистриране на специалните