text:
вянето или покупката на стоката или услугата в страната
 пазарния дял, печалбите, производителността, възвръщаемостта на
 (включително цена, качество, наличности, пласмент, транспорт
 инвестициите или натоварването на мощностите; фактори,
 и други условия за покупка или продажба).
 отразяващи се върху цените на вътрешния пазар; действителни и
 потенциални отрицателни влияния върху паричния поток,
 наличностите, заетостта, работните заплати, ръста, способността за
 натрупване на капитали или привличане на инвестиции и, в случая
 Член 15 със селското стопанство, дали е имало увеличена тежест по про-
 грами за правителствена помощ. Този списък не е изчерпателен и
 един или повече от тези фактори не могат да бъдат от решаващо
 Установяване на вреда (1) значение при вземане на решение.
 15.1. Установяването на вреда за целите на член VI от ГАТТ 1994
 следва да се основава на положителни доказателства и да включва 15.5. Следва да се установи, че субсидираният внос чрез
 обективно изследване както на: а) обема на субсидирания внос и ефектите (3) на субсидирането причинява вреда по смисъла на това
 ефекта на субсидирания внос върху цените на местния пазар на споразумение. Установяването на причинно-следствена връзка
 подобни стоки (2), така и на: б) последвалото от този внос въздей- между субсидирания внос и вредата за местното производство
 ствие върху местните производители на такива стоки. следва да се основава на изследване на всички имащи отношение
 към въпроса доказателства, с които разполагат властите. Властите
 изследват и всякакви други известни фактори, различни от
 субсидирания внос, които причиняват по същото време вреда на
 15.2. По отношение на обема на субсидирания внос местното производство, и причинените от тях вреди не се
 разследващите власти следва да установят наличието на значи- приписват на субсидирания внос. Факторите, които могат да се
 телно увеличение на субсидирания внос в абсолютен размер или изследват в това отношение, включват, inter alia, обема и цените на
 съотнесен към производството или потреблението в страната несубсидирания внос на съответната стока, свиване на търсенето
 членка вносител. По отношение на въздействието на субсидирания или промени в моделите на потреблението, ограничаващи търго-
 внос върху цените, разследващите власти следва да установят дали вията практики и конкуренция между чуждестранните и местните
 е имало значително подбиване на цените на субсидирания внос в производители, развитие на технологиите, осъществения експорт и
 сравнение с цените на подобна стока в страната членка вносител, производителността на местната промишленост.
 или дали ефектът от този внос се изразява в значително занижаване
 на тези цени, или препятства увеличаването на тези цени, което
 15.6. Ефектът на субсидирания внос следва да се оценява спрямо
 местното производство на подобна стока тогава, когато наличните
 (1) Съгласно това споразумение терминът „вреда“, освен ако не е предви- данни позволяват отделното обособяване на това производство въз
 дено друго, трябва да се счита, че означава съществена вреда за основа на критерии като производствен процес, продажби и
 местното производство, опасност от причиняване на съществена вреда печалби на производителите. Ако не е възможно такова отделно
 за местното производство или съществено забавяне на процеса на съз- обособяване на това производство, ефектите от субсидирания внос
 даване на такова производство, и следва да се тълкува в съответствие с следва да се оценяват чрез изследване


text:
на производството на въз-
 разпоредбите на този член.
 (2) В това споразумение терминът „подобна стока“ („produit similaire“)
 можно най-малката група или категория стоки, включващи
 следва да се тълкува като стока, която е идентична, тоест подобна във
 всяко отношение на разглежданата стока, или при липсата на такава
 стока друга стока, която, въпреки че не е подобна във всяко отноше-
 ние, има характеристики, много наподобяващи тези на разглежданата
 стока. (3) Както са изложени в параграфи 2 и 4.
 ---pagebreak--- 178 BG Официален вестник на Европейския съюз 11/т. 10
 подобната стока, за които може да се осигури необходимата производителите са свързани (1) с износителите или вносителите,
 информация. или самите те са вносители на стоката, за която се твърди, че е
 субсидирана, или на подобна стока от други страни, понятието
 „местно производство“ може да се тълкува като отнасящо се за
 15.7. Решението за наличие на опасност от причиняване на останалите производители.
 съществена вреда следва да се основава на факти, а не само на
 твърдения, предположения или далечна вероятност. Промяната в
 обстоятелствата, която може да доведе до ситуация, при която суб-
 сидията да причини вреда, трябва да бъде ясно предвидима и
 непосредствено предстояща. При вземане на решение за наличие 16.2. При изключителни обстоятелства територията на страна
 на опасност от съществена вреда разследващите власти следва да членка може да бъде разделена по отношение на разглежданото
 разгледат, inter alia, такива фактори като: производство на два или повече конкурентни пазара, като произ-
 водителите във всеки от тях могат да бъдат считани за отделно
 производство, ако: а) производителите в рамките на такъв пазар
 i) естеството на субсидията или субсидиите и последиците за продават цялата или почти цялата си продукция от въпросната
 търговията, които могат да произлязат от това; стока на този пазар; и б) търсенето на този пазар не се задоволява
 в съществената му част чрез доставки от производители на въпрос-
 ната стока от други части на територията. При такива обстоятел-
 ства съществуването на вреда може да бъде установено, дори ако
 ii) значителен темп на нарастване на субсидирания внос на
 преобладаващата част от съвкупното местно производство не е
 местния пазар, показващ вероятност от съществено увелича-
 увредена, при условие че е налице субсидиран внос, концентриран
 ване на вноса;
 на такъв обособен пазар, и при условие че освен това причинява
 вреда на производителите на цялата или почти на цялата продук-
 ция в рамките на този пазар.
 iii) достатъчен свободен капацитет на износителя или непосред-
 ствено предстоящо значително увеличаване на този капацитет,
 показващо вероятност от съществено увеличаване на
 субсидирания износ за пазара на страната членка вносител,
 като се отчита наличието на други пазари, които да поемат
 евентуален допълнителен износ; 16.3. Когато понятието „местно производство“ се тълкува като
 производителите от определен регион, тоест пазар, както е опре-
 делено в параграф 2, изравнителни мита следва да се налагат само
 върху въпросните стоки, предназначени за крайно потребление в
 iv) осъществяване на вноса по цени, които потискат или възпре-
 този регион. Когато конституционното право на страната членка
 пятстват увеличението на вътрешните цени и е възможно да
 вносител не позволява налагането на изравнителни мита на такава
 доведат

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
до нарастване на търсенето на допълнителен внос; и
 основа, страната членка вносител може да налага изравнителни
 мита без ограничение само ако: а) на износителите е била дадена
 възможност да преустановят износа си на субсидирани цени за
 v) наличностите от стоката, предмет на разследването. съответния регион или по друг начин да дадат гаранции съгласно
 член 18 и в това отношение достатъчните гаранции не са били
 дадени незабавно, и б) такива мита не могат да бъдат налагани
 Нито един от тези фактори сам по себе си не следва да бъде от само върху стоки на определени производители, които снабдяват
 решаващо значение при вземане на решение, но всички те, взети въпросния регион.
 заедно, следва да водят до заключение, че има непосредствено
 предстоящ субсидиран износ и че ако не се предприеме защитно
 действие, ще настъпи съществена вреда.
 16.4. Когато две или повече страни са достигнали съгласно раз-
 15.8. Относно случаи, при които съществува опасност от вреда поредбите на член ХХIV, параграф 8, буква а) от ГАТТ 1994 до
 вследствие на субсидиран внос, прилагането на изравнителни такова ниво на интеграция, че същите имат характерните черти на
 мерки следва да се разглежда и решава с особено внимание. единен обединен пазар, производството в целия интегриран регион
 се приема за местно производство по параграфи 1 и 2.
 Член 16
 Определение за местно производство (1) За целите на този параграф производителите следва да се считат за
 свързани с износители или вносители само ако: а) един от тях пряко
 или косвено контролира другия; или б) и двамата са пряко или кос-
 16.1. За целите на това споразумение понятието „местно произ- вено контролирани от трето лице; или в) те съвместно контролират
 пряко или косвено трето лице, при условие че има основания да се
 водство“, с изключение на предвиденото в параграф 2, следва да се приеме или предположи, че връзката помежду им е причина съответ-
 тълкува като отнасящо се за местните производители на подобни ният производител да действа по начин, различен от несвързаните
 стоки като цяло или за тези от тях, чиято съвкупно произведена производители. За целите на този параграф следва да се счита, че едно
 продукция съставлява преобладаваща част от съвкупното местно лице контролира друго, когато първото може да ограничава или
 производство на тези стоки, с изключение на случаите, при които насочва на правна или фактическа основа другото лице.
 ---pagebreak--- 11/т. 10 BG Официален вестник на Европейския съюз 179
 16.5. Към този член следва да се прилагат разпоредбите на елиминиране на размера на субсидията. Желателно е
 член 15, параграф 6. увеличението на цените да бъде по-малко от размера на субси-
 дията, ако такова увеличение е достатъчно за отстраняване на
 вредата за местното производство.
 Член 17
 Временни мерки
 18.2. Гаранции не следва да бъдат искани или приемани, докато
 17.1. Временни мерки могат да се прилагат само ако: властите на страната членка вносител не приемат предварително
 положително решение за наличието на субсидиране и вреда,
 причинена от такова субсидиране, и в случай на гаранции от изно-
 а) е била образувана процедура по разследване в съответствие с сителите не получат съгласието на страната членка износител.


text:
разпоредбите на член 11, за която е било публично съобщено
 и на заинтересованите страни членки и заинтересованите
 страни са били дадени достатъчно възможности да предоста-
 вят информация и да изразят становища;
 18.3. Не е задължително предложените гаранции да бъдат приети,
 ако властите на страната членка вносител сметнат това за
 б) е било направено предварително положително заключение за
 неизпълнимо, например, ако броят на действителните или потен-
 наличието на субсидия и вреда за местното производство,
 циални износители е твърде голям, или поради други причини,
 причинена от субсидиран внос; и
 включително причини, свързани с общата политика. В такива слу-
 чаи и когато е възможно, властите уведомяват износителя относно
 в) съответните власти преценят, че такива мерки са необходими причините, които са ги накарали да приемат гаранцията като
 за предотвратяване на вредата, причинена по време на проце- неподходяща, и предоставят на износителя възможност в най-
 дурата по разследване. голяма степен да изрази становището си по тях.
 17.2. Временните мерки могат да приемат формата на временни
 изравнителни мита, обезпечени с парични депозити в брой или
 банкова гаранция, равна по размер на предварително изчисления 18.4. Независимо от това, дали една гаранция е приета, разслед-
 размер на субсидиране. ването относно субсидирането и вредата следва да бъде
 приключено, ако страната членка износител поиска това или стра-
 17.3. Временните мерки не трябва да се прилагат по-рано от 60 ната членка вносител реши. В такъв случай при отрицателно
 дни от датата на образуване на процедурата по разследване. заключение относно наличието на субсидиране или вреда гаран-
 цията автоматично отпада по право, освен ако заключението не е
 до голяма степен резултат от съществуването на гаранция. В такива
 17.4. Прилагането на временни мерки трябва да се ограничи до случаи съответните власти могат да изискат една гаранция да бъде
 възможно най-кратък период, не по-дълъг от четири месеца. поддържана в един приемлив период в съответствие с разпоред-
 бите на това споразумение. При положително заключение относно
 17.5. При прилагането на временни мерки следва да се спазват наличието на субсидиране и вреда действието на гаранцията следва
 съответните разпоредби на член 19. да се продължи при условията, предвидени в нея и в разпоредбите
 на това споразумение.
 Член 18
 Гаранции 18.5. Властите на страната членка вносител могат да предлагат
 гаранции по отношение на цените, но никой от износителите не е
 длъжен да даде такива гаранции. Фактът, че правителства или
 18.1. Процедурите могат (1) да бъдат спрени или прекратени без износители не предлагат такива гаранции или не приемат предло-
 налагането на временни мерки или на изравнителни мита при жение за това, по никакъв начин не следва да оказва вредно влия-
 получаване на задоволителни гаранции на доброволна основа, ние върху разглеждането на случая. Независимо от това властите
 съгласно които: имат право да решат, че опасността от причиняването на вреда е
 по-вероятна, ако субсидираният внос продължи.
 а) правителството на страната членка износител се съгласи да пре-
 махне или ограничи субсидията или да предприеме други
 мерки, засягащи ефектите от нея; или
 18.6. Властите на страната членка вносител могат да изискат от
 б) износителят се съгласи да преразгледа цените си така, че което и да


text:
било правителство или износител, чиято гаранция е
 разследващите власти да бъдат убедени, че вредният ефект от била приета, периодично да предоставят информация относно
 субсидията е отстранен. Увеличението на цените по такива изпълнението на такава гаранция и да разрешат проверка на дос-
 гаранции не следва да бъде по-голямо от необходимото за товерността на данните, свързани с нея. При неизпълнение на
 гаранцията властите на страната членка вносител могат, в съответ-
 ствие с разпоредбите на това споразумение, да предприемат бързи
 (1) Думата „могат“ не трябва да се тълкува така, че да позволи продължа- действия, които могат да представляват незабавно прилагане на
 ване на процедурите едновременно с изпълнението на гаранциите, с временни мерки при използване на най-достоверната налична
 изключение на предвиденото в параграф 4. информация. В такива случаи, в съответствие с това споразумение,
 ---pagebreak--- 180 BG Официален вестник на Европейския съюз 11/т. 10
 могат да бъдат налагани окончателни мита за стоки, чийто внос за Член 20
 потребление е оформен до 90 дни преди въвеждането на такива
 временни мерки, но подобна ретроактивна преценка не трябва да Прилагане с обратна сила
 се прилага за внос, осъществен преди неизпълнението на гаран-
 цията.
 20.1. Временни мерки и изравнителни мита се прилагат само към
 стоки, внесени за потребление след датата на влизане в сила на
 решението по член 17, параграф 1 и съответно по член 19, параг-
 Член 19 раф 1, с изключение на случаите, предвидени в този член.
 Налагане и събиране на изравнителни мита 20.2. В случай, че е прието окончателно решение относно нали-
 чие на вреда (но не и относно опасността от причиняване на вреда
 или съществено забавяне процеса на създаване на едно производ-
 19.1. Ако след като са били положени разумни усилия за ство), или в случай че е прието окончателно решение относно
 приключване на консултациите страна членка направи оконча- наличие на опасност от причиняване на вреда, когато ефектът от
 телно заключение относно наличието и размера на субсидията и субсидирания внос при липса на временни мерки би довел до уста-
 относно това, че посредством ефектите от субсидията новяване на вреда, изравнителните мита могат да бъдат налагани с
 субсидираният внос причинява вреда, страната може да наложи обратна сила за период, за който са били прилагани временни
 изравнително мито в съответствие с разпоредбите на този член, мерки, ако е имало такива.
 освен ако субсидията или субсидиите не бъдат оттеглени.
 20.3. Ако размерът на окончателното изравнително мито е
 по-голям от размера, гарантиран с паричния депозит в брой или с
 19.2. Решението дали да бъде наложено или не изравнително банкова гаранция, разликата не трябва да се събира. Ако размерът
 мито в случаи, при които са били изпълнени всички изисквания на окончателното мито е по-малък от размера, гарантиран с парич-
 за налагането му, и решението, дали размерът на налаганото мито ния депозит в брой или с банкова гаранция, разликата трябва да
 следва да бъде равен на пълния размер на субсидията, или да бъде бъде възстановена или гаранцията да бъде освободена по въз-
 по-малък от нея, са решения, които се вземат от властите на стра- можно най-бързия начин.
 ната членка вносител. Желателно


text:
е налагането на мито да бъде
 допустимо на територията на всички страни членки, митото да
 20.4. С изключение на предвиденото в параграф 2, когато е взето
 бъде по-малко от общия размер на субсидията, ако такова
 решение за наличие на опасност от причиняване на вреда или
 по-малко мито би било достатъчно за отстраняване на вредата за
 съществено забавяне (без да е настъпила вреда), окончателно
 местното производство, и да бъдат установени процедури, които да
 изравнително мито може да бъде въведено само от датата на взе-
 позволят на съответните власти да отчетат в необходимата степен
 мане на решение за наличието на опасност от причиняване на
 изявленията, направени от местни заинтересовани страни (1),
 вреда или съществено забавяне, като паричният депозит в брой,
 чиито интереси биха могли да бъдат повлияни неблагоприятно от
 внесен през периода на прилагането на временни мерки, трябва да
 налагането на изравнително мито.
 бъде възстановен и всички банкови гаранции да бъдат освободени
 по възможно най-бързия начин.
 19.3. Когато относно каквато и да било стока се налага
 изравнително мито, такова изравнително мито следва да бъде 20.5. Когато окончателното решение е отрицателно, всеки
 определено в подходящия размер във всеки конкретен случай, на паричен депозит, внесен през периода на прилагането на временни
 недискриминационна основа за вноса на такава стока от всички мерки, следва да бъде възстановен и гаранциите да бъдат освобо-
 източници, за които е установено, че са субсидирани и причиня- дени по възможно най-бързия начин.
 ват вреда, с изключение на вноса от тези източници, които са се
 отказали от всякакви подобни субсидии или от които са били 20.6. При критични обстоятелства, при които властите установят
 приети гаранции съгласно условията на това споразумение. Всеки относно субсидираната стока, за която се плащат или предоставят
 износител, чийто износ е предмет на окончателно изравнително субсидии в противоречие с разпоредбите на ГАТТ 1994 и на това
 мито, но който не е бил действително разследван поради причини, споразумение, че чрез значителен внос на стоката за относително
 различни от отказа да сътрудничи, има право на срочно прераз- кратък период се причинява трудно поправима вреда, и когато се
 глеждане с оглед на своевременното определяне на индивидуална счита, че е необходимо, с цел предотвратяване на повторно въз-
 ставка на изравнителното мито за този износител от разследващите никване на такава вреда, да бъдат определени изравнителни мита
 власти. по вноса с обратна сила, окончателните изравнителни мита могат
 да бъдат прилагани с обратна сила спрямо внос за потребление,
 осъществен до 90 дни преди датата на въвеждане на временните
 19.4. Не се налага изравнително мито (2) върху която и да било мерки.
 внасяна стока в по-голям размер от размера на субсидията, чието
 наличие е установено, изчислен въз основа на субсидирането за
 единица от субсидираната и изнасяна стока.
 Член 21
 Срок на действие и преразглеждане на изравнителните
 (1) За целите на този параграф понятието „местни заинтересовани страни“ мита и гаранциите
 включва потребители и промишлени потребители на внасяната стока,
 която е предмет на процедура по разследване.
 (2) Така, както се използва в това споразумение, „налагам“ означава 21.1. Изравнителното мито остава в сила в размер и за срок, необ-
 окончателната


text:
или крайната правна оценка или събиране на мито или ходими за противодействане на субсидирането, което причинява
 такса. вреда.
 ---pagebreak--- 11/т. 10 BG Официален вестник на Европейския съюз 181
 21.2. Властите следва да преразглеждат необходимостта от про- 22.2. Публичното съобщение за образуване на процедура по раз-
 дължаване на налагането на митото, когато това преразглеждане е следване следва да съдържа или по друг начин да осигурява в отде-
 оправдано, по тяхна инициатива или при условие че от налагането лен доклад (2) наличието на необходимата информация относно
 на окончателното изравнително мито е изминал приемливо дълъг следното:
 период от време, по искане на която и да било заинтересована
 страна, която представя положителна информация, обосноваваща i) името на страната износител или страните износители и съот-
 необходимостта от преразглеждане. Заинтересованите страни имат ветната стока;
 право да поискат от властите да изследват дали продължаването на
 налагането на митото е необходимо за компенсиране на
 субсидирането, дали съществува вероятност за продължаване или ii) датата на образуване на процедура по разследване;
 повторение на вредата, ако митото се премахне или измени, или и
 двете. Ако в резултат на преразглеждането по този параграф влас- iii) описание на практиката или практиките на субсидиране, които
 тите установят, че изравнителното мито вече не е оправдано, то ще бъдат разследвани;
 трябва незабавно да бъде прекратено.
 iv) обобщение на факторите, на които се основава твърдението за
 вреда;
 21.3. Независимо от разпоредбите на параграфи 1 и 2, каквото и
 да било окончателно изравнително мито следва да бъде прекра- v) адресът, на който би трябвало да се изпращат изявленията на
 тено на дата, не по-късна от пет години от налагането му (или от заинтересованите страни членки и заинтересованите страни; и
 датата на последното преразглеждане по параграф 2, ако такова
 преразглеждане е обхванало както субсидирането, така и вредата, vi) сроковете, в които заинтересованите страни членки и заинте-
 или съгласно този параграф), освен ако властите, при преразглеж- ресованите страни следва да представят своите становища.
 дане, предприето преди тази дата по тяхна инициатива или по
 своевременно обосновано искане от или от името на местното про-
 22.3. Следва да бъде правено публично съобщение относно всяко
 изводство в рамките на приемлив срок преди тази дата, не устано-
 предварително или окончателно решение, без значение дали поло-
 вят, че изтичането на срока на действие на митото вероятно ще
 жително или отрицателно, относно всяко решение за приемане на
 доведе до продължаване или повторение на субсидирането и
 гаранция по член 18, относно прекратяването на такава гаранция
 вредата (1). Митото остава в сила до приключване на преразглеж-
 и относно прекратяването на окончателно изравнително мито.
 дането.
 Всяко такова съобщение достатъчно подробно представя или по
 друг начин осигурява в отделен доклад постигнатите резултати и
 заключения по всички фактически и правни въпроси, считани от
 разследващите власти за съществени. Всички такива съобщения и
 21.4. Разпоредбите на член 12 относно доказателствата и проце-
 доклади следва да се изпращат до страната членка или страните
 дурата следва да бъдат прилагани относно всяко преразглеждане,
 членки, чиито стоки са предмет на такова решение или гаранция,
 извършвано по този член. Такова преразглеждане се провежда в
 и до други заинтересовани


text:
страни, за които е известно, че имат
 най-кратък срок и обикновено приключва до 12 месеца от датата
 интерес във връзка с тези стоки.
 на предприемането му.
 22.4. Публичното съобщение за налагането на временни мерки
 следва да представя или по друг начин осигурява в отделен док-
 21.5. Разпоредбите на този член се прилагат mutatis mutandis лад достатъчно подробни обяснения на предварителните решения
 относно гаранции, приети по член 18. за наличието на субсидия и вреда и следва да посочва фактическите
 и правните въпроси, които са довели до приемането или
 отхвърлянето на аргументите. Като се спазва изискването за защита
 на поверителната информация, такова съобщение или доклад
 съдържат в частност:
 Член 22
 i) имената на доставчиците или когато това е неизпълнимо, на
 съответните страни доставчици;
 Публично съобщение и обясняване на заключенията
 ii) описание на стоката, което да е достатъчно за митнически
 цели;
 22.1. Когато властите са приели, че са налице достатъчно доказа-
 телства, оправдаващи образуването на процедура по разследване iii) размера на установената субсидия и въз основа на какво е било
 по член 11, страната членка или страните членки, чиито стоки са установено наличието на субсидия;
 предмет на такова разследване, и други заинтересовани страни, за
 които на разследващите власти е известно, че са заинтересовани, се iv) съображения, имащи отношение към установяването на вреда
 уведомяват и се прави публично съобщение. по член 15;
 v) основните причини, довели до решението.
 (1) Когато размерът на изравнителното мито се определя с обратна сила,
 установяването в последната по реда процедура по оценка, че не (2) Когато властите предоставят информация и обосновка съгласно раз-
 трябва да се налага каквото и да било мито, само по себе си не изи- поредбите на този член в един отделен доклад, те следва да вземат
 сква от властите да прекратят окончателното мито. мерки този доклад да бъде обществено достъпен.
 ---pagebreak--- 182 BG Официален вестник на Европейския съюз 11/т. 10
 22.5. Публичното съобщение за прекратяване или спиране на възможност на страните членки за консултации по всеки въпрос,
 едно разследване в случай на положително решение, предвиждащо свързан с действието на споразумението или с постигането на него-
 налагането на окончателно мито или приемането на гаранция, вите цели. Секретариатът на СТО следва да изпълнява функциите
 съдържа или по друг начин осигурява в отделен доклад цялата на секретариат на Комитета.
 свързана с въпроса информация относно фактическите и правните
 въпроси и причините, довели до налагането на окончателни мерки 24.2. Комитетът може при необходимост да създава спомагателни
 или до приемането на гаранция, като се спазва изискването за органи.
 защита на поверителната информация. В частност съобщението
 или докладът трябва да съдържат информацията по параграф 4,
 както и причините за приемането или отхвърлянето на съответ- 24.3. Комитетът създава Постоянна група от експерти, съставена
 ните аргументи или искове, отправени от заинтересовани страни от пет независими лица, които са висококвалифицирани в областта
 членки и от износителите и вносителите. на субсидиите и търговските отношения. Експертите се избират от
 Комитета и всяка година един от тях бива заменян. От ПГЕ може
 да бъде поискано да съдейства на групата на съдебните заседатели
 22.6. Публичното съобщение за прекратяването или


text:
спирането на съгласно член 4, параграф 5. Комитетът може също да потърси
 едно разследване след приемането на гаранция по член 18 включва експертна преценка относно наличието и вида на всяка субсидия.
 или по друг начин осигурява в отделен доклад неповерителната
 част от тази гаранция. 24.4. ПГЕ може да бъде съветвана от всяка страна членка и може
 да дава експертно мнение относно вида на всяка субсидия, която
 22.7. Разпоредбите на този член се прилагат mutatis mutandis се предлага да бъде предоставена или текущо поддържана от тази
 относно предприемането и приключването на преразглеждания по страна членка. Такива експертни мнения имат поверителен харак-
 член 21 и относно решения за налагане на мита с обратна сила по тер и не могат да бъдат ползвани в процедурите по член 7.
 член 20.
 24.5. При изпълнението на своите функции Комитетът и всички
 спомагателни органи могат да се консултират и да търсят инфор-
 Член 23 мация от всеки източник, който сметнат за подходящ. Независимо
 от това, преди Комитетът или спомагателният орган да потърсят
 такава информация от източник, попадащ под юрисдикцията на
 Съдебен преглед страна членка, те уведомяват съответната страна членка.
 Всяка страна членка, чието национално законодателство съдържа
 разпоредби относно мерки за налагане на изравнителни мита,
 следва да поддържа съдебни, арбитражни или административни
 трибунали или процедури за целите, inter alia, на срочния преглед
 на административните действия, свързани с окончателните ЧАСТ VII
 заключения и преразглеждане на решенията по смисъла на член
 21. Такива трибунали или процедури следва да са независими от НОТИФИЦИРАНЕ И НАДЗОР
 властите, отговарящи за въпросното решение или преразглеждане,
 и да осигуряват достъп до такъв преглед на всички заинтересовани
 страни, които са участвали в административната процедура и са Член 25
 пряко и индивидуално засегнати от административните действия с
 достъп до прегледа. Нотификации
 25.1. Страните членки се договарят, че без да се накърнява дей-
 ствието на разпоредбите на член ХVI, параграф 1 от ГАТТ 1994,
 техните нотификации за субсидии трябва да бъдат предоставяни не
 по-късно от 30 юни всяка година и да бъдат в съответствие с раз-
 поредбите на параграфи от 2 до 6.
 ЧАСТ VI
 25.2. Страните членки следва да нотифицират всяка субсидия по
 ИНСТИТУЦИИ смисъла на член 1, параграф 1, която е специфична съгласно
 член 2, предоставена или поддържана в рамките на тяхната тери-
 тория.
 Член 24
 25.3. Съдържанието на нотификациите е достатъчно конкретно,
 Комитет по субсидиите и изравнителните мерки и за да даде възможност на други страни членки да оценят ефектите
 спомагателни органи върху търговията и да разберат действието на нотифицираните
 програми за субсидиране. В тази връзка и без да се накърнява
 съдържанието и формата на въпросника по субсидиите (1), стра-
 24.1. С настоящото се създава Комитет по субсидиите и изравни- ните членки осигуряват в своите нотификации следната информа-
 телните мерки, съставен от представители на всяка една от стра- ция:
 ните членки. Комитетът избира свой председател и заседава не
 по-малко от два пъти годишно и по искане на която и да било
 страна членка, както е предвидено в съответните разпоредби на (1) Комитетът следва да създаде Работна група за преразглеждане на
 това споразумение. Комитетът изпълнява


text:
отговорности, възложени съдържанието и формата на въпросника, включен в изданието на ГАТТ
 му съгласно това споразумение или от страните членки, и дава ОАИД 9S/193-194.
 ---pagebreak--- 11/т. 10 BG Официален вестник на Европейския съюз 183
 i) форма на субсидията (тоест безвъзмездна помощ, заем, данъчна 25.11. Страните членки докладват незабавно на Комитета
 отстъпка и т.н.); относно всички предварителни или окончателни действия, пред-
 приети във връзка с изравнителни мита. Такива доклади следва да
 ii) субсидиране за една единица или в случаите, в които това не е бъдат на разположение в Секретариата, за да може да бъдат
 възможно, съвкупния размер или годишния размер, предвиден проверявани от други страни членки. Страните членки също пред-
 в бюджета за тази субсидия (като се посочи, ако е възможно, ставят шестмесечни доклади за всички свързани с изравнителни
 средното субсидиране за единица през предходната година); мита действия, предприети през предходното полугодие.
 Шестмесечните доклади се предоставят съгласно договорен стан-
 дартен образец.
 iii) цел на провежданата политика и/или задача на субсидията;
 iv) срок на действие на субсидията и/или каквито и да било други 25.12. Всяка страна членка уведомява Комитета: а) кои от ней-
 срокове, свързани с нея; ните органи са компетентни да образуват и извършват разследва-
 ния съгласно член 11; и б) за вътрешните процедури за образуване
 и провеждане на такива разследвания.
 v) статистически данни, позволяващи оценяване на ефектите от
 субсидията върху търговията.
 Член 26
 25.4. Когато определени точки от параграф 3 не са били
 включени в дадена нотификация, в нея следва да се съдържа обяс-
 нение за това. Надзор
 25.5. Ако субсидиите се предоставят за определени стоки или 26.1. Комитетът разглежда новите и пълни нотификации, предо-
 сектори, нотификациите следва да бъдат оформени по стоки или ставени съгласно член ХVI, параграф 1 от ГАТТ 1994 и член 25,
 сектори. параграф 1 на това споразумение, на специални заседания, про-
 веждани на всеки три години. Нотификациите, предоставени през
 междинните години (актуализиращи нотификации), се разглеждат
 25.6. Държави-членки, които смятат, че на техните територии не на всяко редовно заседание на Комитета.
 се прилагат мерки, за които се изисква нотификация съгласно член
 ХVI, параграф 1 от ГАТТ 1994 и настоящото споразумение, следва
 писмено да уведомяват Секретариата за това. 26.2. Комитетът разглежда докладите, предоставени съгласно
 член 25, параграф 11, на всяко свое редовно заседание.
 25.7. Страните членки признават, че нотифицирането на една
 мярка няма решаващо значение за определянето на нейния пра-
 вен статут по ГАТТ 1994 и настоящото споразумение, нито за
 последиците съгласно това споразумение, нито за характера на
 самата мярка.
 25.8. Която и да било страна членка може по всяко време да
 направи писмено искане за информация относно вида и размера на ЧАСТ VIII
 всяка субсидия, разрешена или предоставена от друга страна
 членка (включително всяка субсидия съгласно част IV), или за
 РАЗВИВАЩИ СЕ СТРАНИ ЧЛЕНКИ
 обяснение на причините, поради които е било сметнато, че опре-
 делена мярка не е предмет на изискването за нотифициране.
 Член 27
 25.9. Страните членки, към които е отправено такова искане,
 следва възможно най-бързо и по изчерпателен начин да осигурят
 такава информация и да бъдат готови, при поискване, да осигурят Специално и диференцирано


text:
третиране на развиващите се
 допълнителна информация на страната членка, отправила иска- страни членки
 нето. В частност те следва да осигурят достатъчно подробна инфор-
 мация, за да дадат възможност на другата страна членка да оцени
 съответствието с условията на това споразумение. Всяка страна 27.1. Страните членки признават, че субсидиите могат да играят
 членка, която счете, че не е била осигурена такава информация, важна роля в програмите за икономическо развитие на
 може да представи въпроса на вниманието на Комитета. развиващите се страни членки.
 25.10. Всяка страна членка, която счете, че някаква мярка в друга 27.2. Забраната по член 3, параграф 1, буква а) не следва да се
 страна членка, имаща ефектите на субсидия, не е била прилага към:
 нотифицирана в съответствие с разпоредбите на член ХVI, параг-
 раф 1 от ГАТТ 1994 и на настоящия член, може да постави въп- а) развиващите се страни членки, посочени в приложение VII;
 роса на вниманието на другата страна членка. Ако след това
 твърдяната субсидия не бъде незабавно нотифицирана, такава б) други развиващи се страни членки за осемгодишен период от
 страна членка може сама да уведоми Комитета за съответната датата на влизане в сила на Споразумението за СТО, при спаз-
 твърдяна субсидия. ване на разпоредбите на параграф 4.
 ---pagebreak--- 184 BG Официален вестник на Европейския съюз 11/т. 10
 27.3. Забраната по член 3, параграф 1, буква б) не се прилага към 27.8. Не съществува презумпция съгласно условията на член 6,
 развиващите се страни членки за период от пет години и към най- параграф 1, че една субсидия, предоставена от развиваща се страна
 слабо развитите страни членки за период от осем години считано членка, води до сериозно увреждане така, както е определено в
 от датата на влизане в сила на Споразумението за СТО. това споразумение. Такова сериозно увреждане следва да бъде
 доказано, където е приложимо съгласно условията на параграф 9,
 чрез положителни доказателства, в съответствие с разпоредбите на
 член 6, параграфи от 3 до 8.
 27.4. Всяка развиваща се страна членка съгласно параграф 2,
 буква б) прекратява прилагането на експортните си субсидии в
 рамките на осемгодишен период, за предпочитане постепенно.
 Независимо от това развиваща се страна членка не следва да уве- 27.9. Относно подсъдните субсидии, предоставени или поддър-
 личава нивото на експортните си субсидии (1) и следва да ги пре- жани от развиваща се страна членка, различни от тези, посочени в
 махне в рамките на период, по-кратък от предвидения в този член 6, параграф 1, не могат да бъдат допускани или предприемани
 параграф, когато използването на такива експортни субсидии не мерки съгласно член 7, освен ако не бъде установено, че същест-
 съответства на нужди, свързани с нейното развитие. Ако дадена вува обезсилване или накърняване на тарифни отстъпки или други
 развиваща се страна членка счита за необходимо да прилага такива задължения по ГАТТ 1994 в резултат на такава субсидия, по такъв
 субсидии след осемгодишния период, то не по-късно от една начин, че да измества или пречи на вноса на подобна стока на
 година преди изтичането на този период тя започва консултации с друга страна членка на пазара на


text:
субсидиращата развиваща се
 Комитета, който, след разглеждане на всички имащи отношение страна членка, или освен ако не настъпи вреда за местното произ-
 към въпроса икономически и финансови потребности и такива, водство на пазара на страната членка вносител.
 свързани с развитието на развиващата се страна членка, ще реши
 дали продължаването на този период е оправдано. Ако Комитетът
 установи, че продължаването е оправдано, съответната развиваща
 27.10. Всяко разследване за налагане на изравнително мито за
 се страна членка провежда ежегодни консултации с Комитета за
 стока, произхождаща от развиваща се страна членка, следва да се
 определяне на необходимостта от поддържане на субсидиите. Ако
 прекрати веднага след като съответните власти установят, че:
 Комитетът не вземе такова решение, развиващата се страна членка
 постепенно премахва останалите експортни субсидии в срок от две
 години от края на последния разрешен период.
 а) общото ниво на субсидиите, предоставени за съответната стока,
 не превишава 2 процента от нейната стойност, изчислена въз
 основа на стойността за единица стока; или
 27.5. Развиващата се страна членка, която е постигнала
 конкурентноспособност при износа на определена стока, следва да
 премахне постепенно експортните си субсидии за такава
 стока/стоки в срок от две години. Независимо от това развиваща б) обемът на субсидирания внос представлява по-малко от 4 про-
 се страна членка, посочена в приложение VII и постигнала цента от общия внос на подобна стока в страната членка вно-
 конкурентноспособност при износа на една или повече стоки, сител, освен ако вносът от развиващи се страни членки, чиито
 следва постепенно да премахне експортните субсидии за такива отделни дялове в общия внос представляват по-малко от 4 про-
 стоки в срок от осем години. цента, като цяло възлиза на повече от 9 процента от общия
 внос на подобната стока в страната членка вносител.
 27.6. Конкурентноспособност при износа на дадена стока същест-
 27.11. За развиващите се страни членки съгласно обхвата на
 вува, ако износът на развиваща се страна членка на такава стока е
 параграф 2, буква б), които са премахнали експортните субсидии
 достигнал дял най-малко 3,25 процента от световната търговия с
 преди изтичането на периода от осем години след датата на вли-
 тази стока за две последователни календарни години. Може да се
 зане в сила на Споразумението за СТО, и за развиващите се страни
 установи, че съществува конкурентноспособност при износ или: а)
 членки, посочени в приложение VII, величината по параграф 10,
 въз основа на нотификация от развиваща се страна членка, която е
 буква а) е 3 процента, а не 2 процента. Тази разпоредба се прилага
 постигнала такава конкурентноспособност при износ, или б) въз
 от датата, на която премахването на експортните субсидии е
 основа на изчисление, направено от Секретариата по искане на
 нотифицирано пред Комитета и дотогава, докогато
 някоя страна членка. За целите на този параграф стоката се опре-
 нотифициращата развиваща се страна членка не предоставя екс-
 деля по съответния раздел от Номенклатурата на хармонизираната
 портни субсидии. Тази разпоредба не се прилага след изтичането
 система. Комитетът прави преглед на действието на тази разпо-
 на осем години от датата на влизане в сила на Споразумението за
 редба пет години след датата на влизане в сила


text:
на Споразумението
 СТО.
 за СТО.
 27.12. Разпоредбите на параграфи 10 и 11 се спазват при опре-
 27.7. Разпоредбите на член 4 не се прилагат спрямо развиваща се
 делянето на de minimis съгласно член 15, параграф 3.
 страна членка в случай на експортни субсидии, които са в съот-
 ветствие с разпоредбите на параграфи от 2 до 5. В този случай се
 прилагат съответните разпоредби на член 7.
 27.13. Разпоредбите на част III не се прилагат към пряко
 опрощаване на дълговете, субсидии за покриване на социални раз-
 ходи, независимо от тяхната форма, включително отказ от дър-
 (1) За развиваща се страна членка, която не предоставя експортни жавни постъпления и друго прехвърляне на задължения, когато
 субсидии към датата на влизане в сила на Споразумението за СТО, такива субсидии се предоставят и са пряко свързани с
 този параграф се прилага въз основа на равнището на експортните приватизационна програма на развиваща се страна членка, при
 субсидии, предоставяни през 1986 г. условие че както програмата, така и съответните субсидии се
 ---pagebreak--- 11/т. 10 BG Официален вестник на Европейския съюз 185
 предоставят за ограничен период и са нотифицирани пред Коми- б) спрямо други подсъдни субсидии се прилагат разпоредбите на
 тета и че крайният резултат от програмата е приватизацията на член 27, параграф 9.
 съответното предприятие.
 29.3. Програмите за субсидиране, включени в обхвата на член 3,
 27.14. По искане на заинтересована страна членка Комитетът следва да бъдат нотифицирани пред Комитета на възможно най-
 започва преглед на практиката относно конкретна експортна суб- ранна дата след датата на влизане в сила на Споразумението за
 сидия на развиваща се страна членка с цел да провери дали прак- СТО. Следващи нотификации за такива субсидии могат да се пра-
 тиката е в съответствие с нуждите за нейното развитие. вят до две години след датата на влизане в сила на Споразумението
 за СТО.
 27.15. По искане на заинтересована развиваща се страна членка
 Комитетът започва преглед на конкретна изравнителна мярка с цел 29.4. При изключителни обстоятелства Комитетът може да раз-
 да провери дали тя съответства на разпоредбите на параграфи 10 реши на страните членки по параграф 1 отклонения от
 и 11 така, както са приложими към въпросната развиваща се нотифицираните от тях програми и мерки и техните срокове, ако
 страна членка. подобни отклонения бъдат преценени като необходими в процеса
 на преход.
 ЧАСТ Х
 ЧАСТ IХ
 РЕШАВАНЕ НА СПОРОВЕ
 ПРЕХОДНИ РАЗПОРЕДБИ
 Член 30
 Член 28
 Разпоредбите на членове XXII и ХХIII от ГАТТ 1994 така, както са
 Съществуващи програми разработени и приложени в Договореността относно уреждането
 на спорове, се прилагат за консултациите и уреждането на спорове
 28.1. Програмите за субсидираное, които са били създадени на по това споразумение, освен ако в него специално не е предвидено
 територията на страна членка преди датата, на която такава страна друго.
 членка е подписала Споразумението за СТО, и които не съответ-
 стват на разпоредбите на това споразумение, следва:
 а) да бъдат нотифицирани пред Комитета не по-късно от 90 дни ЧАСТ ХI
 след датата на влизане в сила за страната членка на Споразу-
 ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
 мението за СТО; и
 б) да


text:
бъдат приведени в съответствие с разпоредбите на това спо-
 разумение в срок от три години от датата на влизане в сила за Член 31
 страната членка на Споразумението за СТО и дотогава не
 трябва да бъдат предмет на разпоредбите на част II. Временно прилагане
 28.2. Нито една страна членка не може да разширява обхвата на Разпоредбите на член 6, параграф 1 и на членове 8 и 9 се прилагат
 такава програма, нито подобна програма може да бъде за период от пет години, считано от датата на влизане в сила на
 подновявана след изтичане на срока на нейното действие. Споразумението за СТО. Не по-късно от 180 дни преди края на
 този период Комитетът преразглежда действието на тези
 разпоредби, с цел да определи дали да бъде продължено тяхното
 прилагане за следващ период в сегашния им вид или във
 Член 29 видоизменена форма.
 Преход към пазарна икономика
 Член 32
 29.1. Страните членки, които са в процес на преход от централно
 планирана към пазарна икономика на свободната инициатива, Други заключителни разпоредби
 могат да прилагат програми и мерки, необходими за този преход.
 32.1. Не може да се предприеме специфична мярка срещу субси-
 29.2. За такива страни членки програмите за субсидиране, дия на друга страна членка освен в съответствие с разпоредбите на
 включени в обхвата на член 3 и нотифицирани съгласно параг- ГАТТ 1994 така, както се тълкуват в това споразумение (1).
 раф 3, постепенно следва да бъдат прекратени или приведени в
 съответствие с член 3 в срок от седем години от датата на влизане 32.2. Без съгласието на другите страни членки не могат да се пра-
 в сила на Споразумението за СТО. В такъв случай не се прилага вят уговорки относно която и да е от разпоредбите на това спора-
 член 4. Освен това през същия период: зумение.
 а) програмите за субсидиране, включени в обхвата на член 6, (1) Този параграф няма за цел да изключи мерки по други, имащи отно-
 параграф 1, буква г), не са подсъдни съгласно член 7; шение към въпроса разпоредби на ГАТТ 1994, когато това е уместно.
 ---pagebreak--- 186 BG Официален вестник на Европейския съюз 11/т. 10
 32.3. При спазване на параграф 4 разпоредбите на това споразу- на своите закони, нормативни актове и административни проце-
 мение се прилагат за разследвания и прегледи на съществуващи дури с разпоредбите на това споразумение така, както те могат да
 мерки, образувани въз основа на заявления, направени на или след се прилагат към въпросната страна членка.
 датата на влизане в сила за дадена страна членка на Споразуме-
 нието за СТО. 32.6. Всяка страна членка уведомява Комитета за всички промени
 в нейните закони и нормативни актове, имащи отношение към
 32.4. За целите на член 21, параграф 3 съществуващите това споразумение, и в администрирането на такива закони и нор-
 изравнителни мерки следва да се считат за предприети на дата, не мативни актове.
 по-късна от датата на влизане в сила за дадена страна членка на 32.7. Всяка година Комитетът прави преглед на прилагането и
 Споразумението за СТО, освен в случаите, в които вътрешното действието на това споразумение, като


text:
взема под внимание него-
 законодателство на тази страна членка, действащо към тази дата, вите цели. Ежегодно Комитетът уведомява Съвета по търговията
 вече е включило клауза от вида, предвиден в същия параграф. със стоки за настъпилите изменения през периода, засегнат от
 такива прегледи.
 32.5. Всяка страна членка предприема необходимите стъпки от
 общ или специален характер, за да осигури, не по-късно от датата 32.8. Приложенията към това споразумение представляват нераз-
 на влизане в сила за нея на Споразумението за СТО, съответствието делна част от него.
 ---pagebreak--- 11/т. 10 BG Официален вестник на Европейския съюз 187
 ПРИЛОЖЕНИЕ I
 ПРИМЕРЕН СПИСЪК НА ЕКСПОРТНИ СУБСИДИИ
 а) Предоставянето от правителствата на преки субсидии на фирма или производство в зависимост от осъществения
 износ.
 б) Схеми за задържане на валута или каквато и да е подобна практика, която включва премия при износ.
 в) Вътрешни транспортни и фрахтови разходи по товари за износ, осигурени или възложени от правителствата при
 по-благоприятни условия от тези за вътрешни товари.
 г) Осигуряването от правителства или от техни агенции, пряко или косвено чрез определени от правителството схеми,
 на стоки от внос или местни стоки или услуги за използване в производството на стоки за износ при
 по-благоприятни условия от осигуряването на подобни или пряко конкурентни стоки или услуги за използване
 в производството на стоки за местно потребление, ако (в случай на стоки) такива условия са по-благоприятни от
 тези, които по търговски път могат да се ползват (1) на световните пазари от техните износители.
 д) Пълното или частично освобождаване, опрощаване или отсрочване, специално свързано с износа, от/на преки
 данъци (2) или от/на вноски за социално осигуряване, плащани или платими от промишлени или търговски
 предприятия (3).
 е) Разрешаването на специални отчисления при пресмятането на базата, върху която се извършва облагането с преки
 данъци, които отчисления са пряко свързани с износа или дейността по износа и са по-големи от тези, предоставяни
 по отношение на производството за местно потребление.
 ж) Освобождаването от или опрощаването на производството и разпространението на изнасяните стоки от косвени
 данъци (2), превишаващи налаганите върху стоки или услуги, използвани в производството на изнасяните стоки,
 превишаващи налаганите върху стоки или услуги, които се продават за местно потребление.
 (з) Освобождаването от, опрощаването или отсрочването на подобни кумулативни косвени данъци (2) на предходните
 етапи, налагани върху стоки или услуги, използвани в производството на изнасяните стоки, превишаващи
 освобождаването, опрощаването или отсрочването на подобни кумулативни косвени данъци на предходните етапи,
 налагани върху стоки или услуги, използвани в производството на подобна стока, когато тя се продава за местно
 потребление; но при условие, че може да се извърши освобождаване от, опрощаване или отсрочване на
 кумулативни косвени данъци на предходните етапи, налагани върху стоки за износ, дори и когато не се извършва
 освобождаване, опрощаване или отсрочване на такива данъци за подобната стока, когато се продава за местно
 потребление, ако кумулативните косвени данъци на предходните етапи се налагат върху суровини и материали,
 (1) „По търговски път могат да се ползват“ означава, че изборът между местните стоки и стоките от внос не е ограничен и зависи само
 от търговските съображения.
 (2) За целите на това споразумение:


text:
Терминът „преки данъци“ следва да означава данъци върху възнагражденията, данъци върху печалбата, данъци върху лихвите,
 данъци върху наемите, такси роялти, данъци върху всички други форми на доход и данъци върху собствеността на недвижимо
 имущество.
 Терминът „такси по вноса“ следва да означава мита и други фискални такси, които не са изброени на друго място в тази забележка,
 налагани по вноса.
 Терминът „косвени данъци“ следва да означава данъци върху продажбите, акцизите, данъци върху оборота, данък добавена
 стойност, франчайзинг такси, гербови налози, данъци върху преводите, запасите и оборудването, гранични такси и всички данъци
 без преките данъци и таксите по вноса.
 „Косвени данъци на предходните етапи“ са тези, които се налагат върху стоки или услуги, използвани пряко или косвено в
 производството на стоката.
 „Кумулативни“ косвени данъци са многоетапни данъци, налагани там, където няма никакъв механизъм за последващо кредитиране
 на данъка, ако стоките или услугите, обект на данъка на един етап на производство, са използвани в последващ етап на
 производство.
 „Опрощаване“ на данъци включва възстановяване на данъци или данъчна отстъпка.
 „Опрощаване или връщане“ включва пълното или частично освобождаване от или отсрочване на такси по вноса.
 (3) Страните членки признават, че не е необходимо отсрочването да е в размер на една експортна субсидия, когато например се събират
 съответни такси върху лихвата. Страните членки потвърждават отново принципа, че цените на стоките по сделки между
 предприятия износители и чуждестранни купувачи под техен или под един и същ контрол за данъчни цели би трябвало да бъдат
 цените, които биха били платени между независими предприятия, действащи в непосредствена близост. Всяка страна членка може
 да привлече вниманието на друга страна членка към административни или други практики, които могат да нарушат този принцип
 и водят до значителна икономия от преки данъци при сделки за износ. При такива обстоятелства страните членкистраните членки
 обикновено трябва да се стремят да разрешат различията си с помощта на улесненията на съществуващите двустранни данъчни
 споразумения или други специфични международни механизми, без да се засягат правата и задълженията на страните
 членкистраните членки съгласно ГАТТ 1994, включително правото на консултации, установено с предходното изречение.
 Буква д) няма за цел да ограничи една страна членка при предприемането на мерки за избягване на двойното данъчно облагане
 на доход от чуждестранен източник, получен от нейните предприятия или от предприятията на друга страна членка.
 ---pagebreak--- 188 BG Официален вестник на Европейския съюз 11/т. 10
 които се употребяват в производството на стоката за износ (като се направи нормалното намаление за
 отпадъци) (1). Тази точка следва да се тълкува в съответствие с указанията относно потреблението на суровини и
 материали в производствения процес, съдържащи се в приложение II.
 и) Опрощаването или връщането на такси по вноса (2), превишаващи тези, налагани върху суровини и материали от
 внос, които се употребяват в производството на стоката за износ (като се направи нормалното намаление за
 отпадъци); при условие обаче, че в определени случаи фирма може да използва количество суровини и материали
 от местния пазар, равно на и със същото качество и характеристики като суровините и материалите от внос, като
 техен заместител, с цел да се възползва от тази разпоредба, ако вносът


text:
и съответните операции по износа се
 извършват в рамките на приемлив период, непревишаващ две години. Тази точка следва да се тълкува в съответствие
 с указанията относно потреблението на суровини и материали в производствения процес, съдържащи се в
 приложение II, и с указанията при определянето на системите за субституция като експортни субсидии, съдържащи
 се в приложение III.
 й) Осигуряването от правителствата (или от специални институции, контролирани от правителствата) на програми за
 гарантиране или застраховане на експортните кредити, на програми за застраховане или гаранции срещу
 повишения на стойността на стоките за износ или на програми за валутни рискове при ставки на премията, които
 са недостатъчни за покриване на дългосрочните оперативни разходи и загуби по програмите.
 к) Отпускането от правителствата (или от специални институции, контролирани и/или упълномощени от
 правителствата) на експортни кредити в размер, по-малък от този, който те действително трябва да платят за така
 използваните средства (или би трябвало да платят, ако вземат кредит на международните капиталови пазари, за да
 получат средства със същия падеж и други кредитни условия, и изразени в същата валута като тази на експортния
 кредит), или плащането от тях на всички или на част от разходите, понесени от износителите или финансовите
 институции при получаването на кредити, доколкото те са използвани за осигуряване на съществено предимство
 в областта на условията на експортните кредити.
 При условие че страна членка е страна по международна гаранция по официални експортни кредити, по която
 най-малко дванадесет първоначални страни членки са страни по това споразумение, считано към 1 януари 1979 г.
 (или последваща гаранция, която е била приета от тези първоначални страни членки), или ако на практика една
 страна членка прилага разпоредбите за размера на лихвите на съответната гаранция, практиката във връзка с
 експортните кредити, която е в съответствие с тези разпоредби, няма да се счита като експортна субсидия, забранена
 от това споразумение.
 л) Всяка друга такса по обществена сметка, съставляваща експортна субсидия по смисъла на член ХVI от ГАТТ 1994.
 (1) Буква з) не се прилага към системи на данъка върху добавената стойност и корекция на граничния данък вместо тях; проблемът
 за прекомерното опрощаване на данъците върху добавената стойност се обхваща изключително от буква ж).
 (2) За целите на това споразумение:
 Терминът „преки данъци“ следва да означава данъци върху възнагражденията, данъци върху печалбата, данъци върху лихвите,
 данъци върху наемите, такси роялти, данъци върху всички други форми на доход и данъци върху собствеността на недвижимо
 имущество.
 Терминът „такси по вноса“ следва да означава мита и други фискални такси, които не са изброени на друго място в тази забележка,
 налагани по вноса.
 Терминът „косвени данъци“ следва да означава данъци върху продажбите, акцизите, данъци върху оборота, данък добавена
 стойност, франчайзинг такси, гербови налози, данъци върху преводите, запасите и оборудването, гранични такси и всички данъци
 без преките данъци и таксите по вноса.
 „Косвени данъци на предходните етапи“ са тези, които се налагат върху стоки или услуги, използвани пряко или косвено в
 производството на стоката.
 „Кумулативни“ косвени данъци са многоетапни данъци, налагани там, където няма никакъв механизъм за последващо кредитиране
 на данъка, ако стоките или услугите, обект на данъка


text:
на един етап на производство, са използвани в последващ етап на
 производство.
 „Опрощаване“ на данъци включва възстановяване на данъци или данъчна отстъпка.
 „Опрощаване или връщане“ включва пълното или частично освобождаване от или отсрочване на такси по вноса.
 ---pagebreak--- 11/т. 10 BG Официален вестник на Европейския съюз 189
 ПРИЛОЖЕНИЕ II
 УКАЗАНИЯ ОТНОСНО ПОТРЕБЛЕНИЕТО НА СУРОВИНИ И МАТЕРИАЛИ В ПРОИЗВОДСТВЕНИЯ
 ПРОЦЕС (1)
 I
 1. Схемите за отстъпки от косвените данъци могат да позволяват освобождаване от, опрощаване или отсрочване на
 кумулативни косвени данъци на предходните етапи, налагани върху суровини и материали, които са използвани
 в производството на стоката за износ (като се направи нормално намаление за отпадъци). По подобен начин схемите
 за връщане могат да позволяват опрощаването или връщането на такси по вноса, налагани върху суровини и
 материали от внос, които са използвани в производството на стоката за износ (като се направи нормално намаление
 за отпадъци).
 2. Примерният списък на експортните субсидии в приложение I към това споразумение използва понятието „суровини
 и материали, които са използвани в производството на стоката за износ“ в букви з) и и). Съгласно буква з) схемите
 за отстъпки от косвените данъци могат да съставляват експортна субсидия дотолкова, доколкото водят до
 освобождаване от, опрощаване или отсрочване на кумулативни косвени данъци на предходните етапи,
 превишаващи размера на такива данъци, действително налагани върху суровините и материалите, които са
 използвани в производството на стоката за износ. Съгласно буква и) схемите за връщане могат да съставляват
 експортна субсидия дотолкова, доколкото водят до опрощаване или връщане на такси по вноса, превишаващи тези,
 действително налагани върху суровините и материалите, които са използвани в производството на стоката за износ.
 И двете букви предвиждат, че при заключенията относно потреблението на суровини и материали в производството
 на стоката за износ трябва да бъде направено нормално намаление за отпадъци. Буква и) също предвижда и
 субституция, когато това е уместно.
 II
 При изследването дали суровините и материалите са използвани в производството на стоката за износ като част от
 разследването за налагане на изравнително мито по това споразумение разследващите власти следва да действат въз
 основа на следното:
 1. Когато се твърди, че схема за отстъпки от косвени данъци или схема за връщане предоставя субсидия поради
 свръхотстъпка или надвишено връщане на косвени данъци или такси по вноса на суровини и материали, използвани
 в производството на стоката за износ, разследващите власти първо установяват дали правителството на страната
 членка износител има и прилага система или процедура за проверка кои суровини и материали са използвани в
 производството на стоката за износ и в какво количество. Когато е установено, че се прилага такава система или
 процедура, разследващите власти изследват системата или процедурата, за да установят дали тя е приемлива,
 ефективна за предвидената цел и дали се основава на общоприетата търговска практика в страната на износа.
 Разследващите власти могат да сметнат за необходимо да извършат, в съответствие с член 12, параграф 6,
 определени практически проверки, за да потвърдят информацията или за да се убедят, че системата или процедурата
 се прилага ефективно.
 2. Когато не съществува такава система или процедура, когато тя не е приемлива или когато тя


text:
е създадена и се смята
 за приемлива, но е установено, че не се прилага или не се прилага ефективно, страната членка износител трябва
 да извърши допълнително изследване, основано на действителните суровини и материали, в контекста на
 установяването дали е било извършено плащане в повече. Ако разследващите власти сметнат за необходимо, се
 извършва по-нататъшно изследване съгласно параграф 1.
 3. Разследващите власти следва да третират суровините и материалите като физически инкорпорирани, ако такива
 суровини и материали са използвани в производствения процес и присъстват физически в стоката за износ. Страните
 членки отбелязват, че не е необходимо суровините или материалите да бъдат налични в крайната стока в същата
 форма, в която са влезли в производствения процес.
 4. При определяне на количеството на дадена суровина или материал, които са използвани в производството на
 стоката за износ, следва да се отчете „нормално намаление за отпадъци“ и такива отпадъци трябва да се разглеждат
 като използвани в производството на стоката за износ. Понятието „отпадъци“ се отнася към тази част от дадена
 суровина или материал, която не изпълнява самостоятелна функция в производствения процес, не се употребява
 в производството на стоката за износ (поради такива причини, като например неефективност) и не е възстановена,
 използвана или продадена от същия производител.
 (1) Суровините и материалите, използвани в производствения процес, са физически инкорпорирани енергия, горива и масла, които
 се използват в производствения процес, и катализатори, които се използват в процеса на тяхното използване за получаване на
 стоката за износ.
 ---pagebreak--- 190 BG Официален вестник на Европейския съюз 11/т. 10
 5. Заключението на разследващите власти относно това, дали предявеното намаление за отпадъци е „нормално“,
 следва да има предвид производствения процес, опита на производството средно за страната на износа и други
 технически фактори в зависимост от случая. Разследващите власти вземат под внимание важността на въпроса, дали
 властите на страната членка износител разумно са изчислили количеството отпадъци, когато такова количество е
 предназначено да бъде включено в отстъпката или в опрощаването на данъците или митата.
 ---pagebreak--- 11/т. 10 BG Официален вестник на Европейския съюз 191
 ПРИЛОЖЕНИЕ III
 УКАЗАНИЯ ПРИ ОПРЕДЕЛЯНЕТО НА СИСТЕМИ ЗА СУБСТИТУЦИЯ КАТО ЕКСПОРТНИ СУБСИДИИ
 I
 Системите за връщане могат да позволяват възстановяване или връщане на такси по вноса на суровини и материали,
 които са използвани в производствения процес на друга стока и когато износът на тази друга стока съдържа местни
 суровини и материали със същото качество и характеристики като тези, заменени със суровините и материалите от внос.
 Съгласно буква и) от Примерния списък на експортните субсидии в приложение I системите за субституция могат да
 съставляват експортна субсидия дотолкова, доколкото водят до надвишено връщане на таксите по вноса, първоначално
 наложени върху суровините и материалите от внос, за които се иска връщане.
 II
 При изследването на система за субституция като част от разследването за налагане на изравнително мито по това
 споразумение разследващите власти следва да действат въз основа на:
 1. Буква и) от Примерния списък предвижда, че суровини и материали от местния пазар могат да заменят суровини
 и материали от внос в производството на стока за износ, при условие че тези суровини и материали са в


text:
същото
 количество и имат същото качество и характеристики като заменяните суровини и материали от внос.
 Съществуването на система или процедура за удостоверяване е важно, тъй като дава възможност на правителството
 на страната членка износител да осигури и да докаже, че количеството на суровините и материалите, за които се
 иска връщане, не превишава количеството на изнесените подобни стоки, независимо от тяхната форма, и че не е
 налице връщане на такси по вноса, които превишават първоначално налаганите такси по вноса на въпросните
 суровини и материали от внос.
 2. Когато се твърди, че една система за субституция съставлява субсидия, разследващите власти следва първо да
 пристъпят към установяване дали правителството на страната членка износител има и прилага система или
 процедура за удостоверяване. Когато е установено, че се прилага такава система или процедура, разследващите
 власти изследват процедурите за удостоверяване, за да разберат дали те са приемливи, ефективни за набелязаната
 цел и основани на общоприетата търговска практика в страната на износа. Счита се, че не съществува субсидия
 дотолкова, доколкото се установи, че процедурите удовлетворяват тази проверка и се прилагат ефективно.
 Разследващите власти могат да сметнат за необходимо да извършат определени практически проверки, в
 съответствие с член 12, параграф 6, за да потвърдят информацията или да се убедят, че процедурите за
 удостоверяване се прилагат ефективно.
 3. Когато не съществуват процедури за удостоверяване, когато те не са приемливи или когато такива процедури са
 създадени и смятани за приемливи, но е установено, че не се прилагат или се прилагат неефективно, може да е
 налице субсидия. В такива случаи страната членка износител следва да извърши допълнително изследване,
 основано на засегнатите действителни сделки, за да се установи дали е било извършено плащане в повече. Ако
 разследващите власти сметнат за необходимо, може да бъде проведено по-нататъшно изследване в съответствие с
 параграф 2.
 4. Съществуването на разпоредба за субституция, съгласно която на износителите се разрешава да избират определени
 доставки от внос, по които да се търси връщане, не трябва само по себе си да се счита, че съставлява субсидия.
 5. Счита се, че съществува надвишено връщане на такси по вноса по смисъла на буква и), когато правителствата са
 платили лихва върху суми, възстановени по техните схеми за връщане, в размер на действително платената или
 подлежаща на плащане лихва.
 ---pagebreak--- 192 BG Официален вестник на Европейския съюз 11/т. 10
 ПРИЛОЖЕНИЕ IV
 ИЗЧИСЛЯВАНЕ НА ОБЩОТО АДВАЛОРНО СУБСИДИРАНЕ (ЧЛЕН 6, ПАРАГРАФ 1, БУКВА А) (1)
 1. Всяко изчисляване на размера на субсидия за целите на член 6, параграф 1, буква а) се извършва в зависимост от
 разходите за предоставящото я правителство.
 2. С изключение на предвиденото в параграфи от 3 до 5 при установяването дали общото ниво на субсидиране
 превишава 5 процента от стойността на стоката, стойността на стоката се изчислява като равна на общата стойност
 на продажбите на получаващата субсидии фирма (2) през непосредствено изминалите 12 месеца, за които са налице
 данни за продажбите, предшестващи периода, през който е предоставена субсидията (3).
 3. Когато субсидията е обвързана с производството или продажбата на дадена стока, стойността на стоката се
 изчислява като равна на общата стойност на


text:
продажбите на получаващата субсидии фирма през непосредствено
 изминалите 12 месеца, за които са налице данни за продажбите, предшестващи периода, през който е предоставена
 субсидията.
 4. Когато получаващата субсидии фирма е в ситуация на започване на дейност, се счита, че съществува сериозно
 накърняване на интереси, ако общото ниво на субсидиране превишава 15 процента от общите инвестирани
 средства. За целите на този параграф периодът на започване на дейност се ограничава в рамките на първата година
 на производството (4).
 5. Когато получаващата субсидии фирма е в страна с инфлационна икономика, стойността на стоката се изчислява като
 равна на общите продажби на получаващата субсидии фирма (или продажбите на съответната стока, ако субсидията
 е обвързана) през предходната календарна година, индексирани с процента на инфлацията, отчетена през 12-те
 месеца, предшестващи месеца, в който се предоставя субсидията.
 6. При установяването на общия размер на субсидиране през дадена година следва да се съберат субсидиите,
 предоставени по различни програми и от различни власти на територията на страната членка.
 7. Субсидиите, предоставени преди датата на влизане в сила на Споразумението за СТО, ползата от които е
 предназначена за бъдещо производство, се включват в общия размер на субсидиране.
 8. Субсидиите, които не са подсъдни съгласно съответните разпоредби на настоящото споразумение, не се включват
 при изчисляването на размера на субсидията за целите на член 6, параграф 1, буква а).
 (1) В зависимост от необходимостта следва да се разработи договореност между страните членкистраните членки относно въпроси,
 които не са специфицирани в това приложение или се нуждаят от по-нататъшно изясняване за целите на член 6, параграф 1,
 буква а).
 (2) Получаващата субсидии фирма е фирма на територията на субсидиращата страна членка.
 (3) В случай на субсидии, свързани с данъците, стойността на стоката се изчислява като общата стойност на продажбите на
 получаващата субсидии фирма през финансовата година, през която е била предприета мярката, свързана с данъците.
 (4) Ситуациите на започване на дейност включват примери, когато са били поети финансови задължения за развиване на стока или
 изграждане на съоръжения за производство на продукти, облагодетелствани от субсидията, дори и ако производството още не е
 започнало.
 ---pagebreak--- 11/т. 10 BG Официален вестник на Европейския съюз 193
 ПРИЛОЖЕНИЕ V
 ПРОЦЕДУРИ ЗА СЪБИРАНЕ И ОБРАБОТКА НА ИНФОРМАЦИЯ ОТНОСНО СЕРИОЗНО НАКЪРНЯВАНЕ
 НА ИНТЕРЕСИ
 1. Всяка страна членка съдейства при събирането на доказателства за разглеждане от групата на съдебните заседатели
 в процедурите съгласно член 7, параграфи 4, 5 и 6. Страните по спора и която и да било трета страна членка,
 незабавно след като са били приложени разпоредбите на член 7, параграф 4, уведомяват ОУС за организацията,
 отговаряща за прилагането на тази разпоредба в рамките на тяхната територия, и процедурите, които се използват
 за изпълняване на исканията за информация.
 2. В случаите, когато съгласно член 7, параграф 4 са поставени въпроси пред ОУС, при поискване ОУС образува
 процедура за получаване на такава информация от правителството на субсидиращата страна членка, която е
 необходима за установяване на наличието и размера на субсидирането и на стойността на общите продажби на
 субсидираните фирми, както и на информация, която е необходима за анализиране на неблагоприятните ефекти,
 причинени


text:
от субсидираната стока (1). Този процес може да включва, когато е необходимо, поставяне на въпроси
 към правителството на субсидиращата страна членка и на страната членка, подала жалба, с цел събиране на
 информация, а така също изясняване и получаване на подробна информация, с която разполагат страните по спора,
 посредством процедурите за нотифициране, описани в част VII (2).
 3. В случай на ефекти на пазарите на трети страни дадена страна по спора може, включително чрез използване на
 въпроси към правителството на трета страна членка, да събира информация, необходима за анализиране на
 неблагоприятните ефекти, която не може да се получи по друг приемлив начин от страната членка, подала жалбата,
 или от субсидиращата страна членка. Това изискване трябва да се прилага по такъв начин, че да не затруднява
 ненужно третата страна членка. В частност, от такава страна членка не се очаква специално за тази цел да подготви
 пазарен или ценови анализ. Необходимо е да се предостави наличната информация или тази, която може лесно да
 се получи от страната членка (например, последните статистически данни, които вече са били събрани от
 съответните статистически служби, но които все още не са били публикувани, митнически данни относно вноса
 и декларирана стойност на съответните стоки и др.). Но ако страна по спора подготви подробен пазарен анализ за
 своя сметка, задачата на лицето или фирмата, изготвящи такъв анализ, следва да бъде улеснена от властите на третата
 страна членка, като на такова лице или фирма се предоставя достъп до цялата информация, която обикновено не
 се съхранява като поверителна от правителството.
 4. ОУС определя представител, който да подпомага и улеснява процеса на събиране на информация. Единствената
 задача на този представител следва да бъде да осигури навременното събиране на информацията, която е
 необходима за улесняване на бързото последващо многостранно разглеждане на спора. В частност представителят
 може да предложи начини за най-ефективно търсене на необходимата информация, както и за насърчаване на
 сътрудничеството между страните.
 5. Процесът на събиране на информация, описан в параграфи от 2 до 4, следва да приключи в срок от 60 дни от датата,
 на която въпросът е бил поставен до ОУС по член 7, параграф 4. Събраната по време на този процес информация
 се представя на групата на съдебните заседатели, създадена от ОУС в съответствие с разпоредбите на част Х. Тази
 информация включва, inter alia, данни относно размера на въпросната субсидия (и където е уместно данни относно
 стойността на общите продажби на субсидираните фирми), цените на субсидираната стока, цените на
 несубсидираната стока, цените на други доставчици на пазара, измененията в осигуряването на субсидираната стока
 на въпросния пазар и измененията на пазарните дялове. Тя включва също и доказателства, опровергаващи
 твърденията, както и такава допълнителна информация, каквато групата на съдебните заседатели сметне за
 подходяща в хода на достигането до съответните заключения.
 6. Ако субсидиращата и/или трета страна членка не съдействат в процеса на събиране на информация, страната
 членка, подала жалбата, представя своите аргументи за наличието на сериозно накърняване на интереси, основани
 на доказателствата, с които разполага, заедно с фактите и обстоятелствата за липса на съдействие от субсидиращата
 и/или трета страна членка. Когато


text:
няма налична информация поради липса на съдействие от субсидиращата и/или
 трета страна членка, групата на съдебните заседатели може да приключи разглеждането, като се основава на
 най-точната налична информация.
 7. При приемане на окончателно решение групата на съдебните заседатели би трябвало да очертае неблагоприятните
 изводи, произтичащи от примерите за липса на съдействие от която и да било страна, свързана с процеса на
 събиране на информация.
 (1) В случаите, при които трябва да се докаже съществуването на сериозно накърняване на интереси.
 (2) Процесът на събиране на информация от ОУС трябва да бъде съобразен с необходимостта от опазване на информацията, която по
 своето естество е поверителна или се предоставя на поверителна основа от всяка страна членка, имаща отношение към този процес.
 ---pagebreak--- 194 BG Официален вестник на Европейския съюз 11/т. 10
 8. При вземането на решение за използване или на най-достоверната налична информация, или на неблагоприятните
 изводи групата на съдебните заседатели взема под внимание мнението на представителя на ОУС, определен съгласно
 параграф 4, относно основателността на всички искания за информация и усилията, положени от страните, за
 изпълнение на тези искания своевременно и в дух на сътрудничество.
 9. Нищо в процеса на събиране на информация не ограничава възможността групата на съдебните заседатели да търси
 такава допълнителна информация, каквато сметне за съществена за правилното разрешаване на спора и която не
 е била търсена или събирана по съответния начин по време на този процес. Но обикновено не следва групата на
 съдебните заседатели да иска допълнителна информация за приключване на разглеждането, когато информацията
 би подкрепила позицията на определена страна и липсата на тази информация в делото е резултат от необоснована
 липса на сътрудничество от тази страна в процеса на събиране на информация.
 ---pagebreak--- 11/т. 10 BG Официален вестник на Европейския съюз 195
 ПРИЛОЖЕНИЕ VI
 ПРОЦЕДУРИ ЗА РАЗСЛЕДВАНЕ НА МЯСТО СЪГЛАСНО ЧЛЕН 12, ПАРАГРАФ 6
 1. При образуване на процедура по разследване властите на страната членка износител и известните фирми, които ще
 бъдат засегнати, следва да бъдат информирани за намерението за извършване на разследване на място.
 2. Ако при изключителни обстоятелства в провеждащия разследването екип трябва да бъдат включени
 неправителствени експерти, фирмите и властите на страната членка износител следва да бъдат информирани за това.
 За такива неправителствени експерти следва да бъдат предвидени ефективни санкции за нарушаване на
 изискванията за поверителност.
 3. Получаването на изрично съгласие от засегнатите фирми в страната членка износител би следвало да бъде
 стандартна практика, преди посещението да бъде окончателно насрочено.
 4. Незабавно след получаване на съгласието на съответните фирми разследващите власти уведомяват властите на
 страната членка износител за имената и адресите на фирмите, които ще бъдат посетени, и определените за това дати.
 5. Преди да бъде направено посещението, следва своевременно да се предизвестят въпросните фирми.
 6. Посещения за обясняване на въпросника се правят само по искане на фирмата износител. В случай на такова искане
 разследващите власти могат да бъдат на разположение на фирмата; такова посещение може да се направи, само ако:
 а) властите на страната членка вносител уведомят представителите на правителството на въпросната страна членка
 и б) последните не отправят възражение срещу посещението.
 7.


text:
Тъй като главната цел на разследването на място е да се установи достоверността на предоставената информация
 или да се получат допълнителни подробности, то следва да се извърши след получаване на отговорите на
 въпросника, освен ако фирмата не се съгласи за обратното и правителството на страната членка износител не е
 информирано от разследващите власти за предстоящото посещение и не е възразило срещу него; освен това, преди
 посещението би трябвало да бъде стандартна практика засегнатите фирми да бъдат уведомени за общия характер
 на информацията, която ще се проверява, и за всякаква друга информация, която е необходимо да бъде
 предоставена, въпреки че това не би трябвало да изключва възможността за отправяне на място на искания за
 предоставяне на допълнителни подробности във връзка с получената информация.
 8. Запитванията или въпросите, поставени от властите или от фирми на страните членки износители, които са от
 съществено значение за успешното разследване на място, би трябвало, когато е възможно, да бъдат предоставени
 преди посещението.
 ---pagebreak--- 196 BG Официален вестник на Европейския съюз 11/т. 10
 ПРИЛОЖЕНИЕ VII
 РАЗВИВАЩИ СЕ СТРАНИ ЧЛЕНКИ, ПОСОЧЕНИ В ЧЛЕН 27, ПАРАГРАФ 2, БУКВА А)
 Развиващите се страни членки, по отношение на които не се прилагат разпоредбите на член 3, параграф 1, буква а),
 съгласно условията на член 27, параграф 2, буква а), са:
 а) най-слабо развитите страни, определени като такива от Организацията на обединените нации, които са членки на
 СТО;
 б) всяка една от следните развиващи се страни, които са членки на СТО, по отношение на които, в случай че брутният
 им национален продукт на глава от населението достига 1000 долара годишно, трябва да се прилагат разпоредбите,
 засягащи други развиващи се страни членки съгласно член 27, параграф 2, буква б) (1): Боливия, Камерун, Конго,
 Кот д’Ивоар, Доминиканска република, Египет, Гана, Гватемала, Гвиана, Индия, Индонезия, Кения, Мароко,
 Никарагуа, Нигерия, Пакистан, Филипини, Сенегал, Шри Ланка и Зимбабве.
 (1) Включването на развиващите се страни членки в списъка по буква б) се основава на последните данни на Световната банка за
 брутния национален продукт на глава от населението.


text:
 4.3.2021
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 75/23
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП No 187/2018
 от 21 септември 2018 година
 за изменение на приложение II (Технически правила, стандарти, изпитвания и сертифициране) към Споразумението за ЕИП [2021/301]
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство („Споразумението за ЕИП“), и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Регламент (ЕС) 2018/885 на Комисията от 20 юни 2018 г. за изменение на приложение VI към Регламент (ЕО) No 1223/2009 на Европейския парламент и на Съвета относно козметичните продукти (1) следва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.
 (2)
 Поради това приложение II към Споразумението за ЕИП следва да бъде съответно изменено,
 ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
 Член 1
 В точка 1а (Регламент (ЕО) No 1223/2009 на Европейския парламент и на Съвета) от глава XVI от приложение II към Споразумението за ЕИП се добавя следното тире:
 „—
 32018 R 0885: Регламент (ЕС) 2018/885 на Комисията от 20 юни 2018 г. (ОВ L 158, 21.6.2018 г., стр. 1).“
 Член 2
 Текстовете на Регламент (ЕС) 2018/885 на исландски и норвежки език, които ще бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила на 22 септември 2018 г., при условие че са внесени всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението за ЕИП (*1).
 Член 4
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 21 септември 2018 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 Oda Helen SLETNES
 (1) ОВ L 158, 21.6.2018 г., стр. 1.
 (*1) Без отбелязани конституционни изисквания.


text:
 3.9.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 230/44
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 237/2014
 от 24 октомври 2014 година
 за изменение на приложение XIII (Транспорт) към Споразумението за ЕИП [2015/1461]
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство („Споразумението за ЕИП“), и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Регламент за изпълнение (ЕС) No 368/2014 на Комисията от 10 април 2014 г. за изменение на Регламент (ЕО) No 474/2006 за създаване на списък на Общността на въздушните превозвачи, предмет на оперативна забрана в границите на Общността (1), следва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.
 (2)
 Поради това приложение XIII към Споразумението за ЕИП следва да бъде съответно изменено,
 ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
 Член 1
 В точка 66щаб (Регламент (ЕО) No 474/2006 на Комисията) от приложение XIII към Споразумението за ЕИП се добавя следното тире:
 „—
 32014 R 0368: Регламент за изпълнение (ЕС) No 368/2014 на Комисията от 10 април 2014 г. (ОВ L 108, 11.4.2014 г., стр. 16).“
 Член 2
 Текстовете на Регламент за изпълнение (ЕС) No 368/2014 на исландски и норвежки език, които се публикуват в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила на 1 ноември 2014 г., при условие че са внесени всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението за ЕИП (2).
 Член 4
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 24 октомври 2014 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 Kurt JÄGER
 (1) ОВ L 108, 11.4.2014 г., стр. 16.
 (2) Без отбелязани конституционни изисквания.


text:
 30.6.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 171/16
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 18/2011
 от 1 април 2011 година
 за изменение на приложение XIII (Транспорт) към Споразумението за ЕИП
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с Протокола за адаптиране на Споразумението за Европейското икономическо пространство, наричано по-нататък „Споразумението“, и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Приложение XIII към Споразумението беше изменено с Решение на Съвместния комитет на ЕИП No 5/2011 от 11 февруари 2011 г. (1)
 (2)
 Директива 2008/59/ЕО на Съвета от 12 юни 2008 г. за адаптиране на Директива 2006/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета за установяване на техническите изисквания за плавателни съдове по вътрешни водни пътища поради присъединяването на Република България и Румъния (2) следва да бъде включена в Споразумението,
 РЕШИ:
 Член 1
 В точка 47а (Директива 2006/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета) от приложение XIII към Споразумението се добавя следното тире:
 „—
 32008 L 0059: Директива 2008/59/ЕО на Съвета от 12 юни 2008 г. (ОВ L 166, 27.6.2008 г., стр. 31).“
 Член 2
 Текстовете на Директива 2008/59/ЕО на исландски и на норвежки език, които ще бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила на 2 април 2011 г., при условие че всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението, са внесени в Съвместния комитет на ЕИП (3).
 Член 4
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 1 април 2011 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Изпълняващ длъжността председател
 Gianluca GRIPPA
 (1) ОВ L 93, 7.4.2011 г., стр. 33.
 (2) ОВ L 166, 27.6.2008 г., стр. 31.
 (3) Без отбелязани конституционни изисквания.


text:
 Важна правна забележка
 |
 21998D0709(20)
 Официален вестник n° L 193 , 09/07/1998 стр. 0064 - 0064 специално чешко издание глава 11 том 03 стр. 76 - 76 специално испанско издание глава 11 том 03 стр. 76 - 76 специално унгарско издание глава 11 том 03 стр. 76 - 76 специално литвийско издание глава 11 том 03 стр. 76 - 76 LV.ES глава 11 том 03 стр. 76 - 76 MT.ES глава 11 том 03 стр. 76 - 76 PL.ES глава 11 том 03 стр. 76 - 76 SK.ES глава 11 том 03 стр. 76 - 76 специално словенско издание глава 11 том 03 стр. 76 - 76
 Решение на Съвместния комитет на ЕИПNo 103/97от 17 декември 1997 годиназа изменение на приложение ХI (Телекомуникационни услуги) от Споразумението за ЕИПСЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,като взе предвид Споразумението за Европейско икономическо пространство, изменено с Протокола за адаптиране на Споразумението за Европейско икономическо пространство, по-нататък наричано "Споразумението", и по-специално член 98 от него,като има предвид, че приложение ХI към Споразумението е изменено с Решение No 7/96 на Съвместния комитет на ЕИП [1];като има предвид, че Резолюцията от 21 ноември 1996 г. на Съвета относно новите политически приоритети, свързани с информационното общество [2], трябва да бъде включена към Споразумението,РЕШИ:Член 1След точка 29 (Резолюция 95/144/ЕО на Съвета) от приложение ХI към Споразумението се добавя следната точка:"30. 396 Y 1212(01): Резолюция 96/C 376/01 на Съвета от 21 ноември 1996 г. относно новите политически приоритети, свързани с информационното общество (ОВ C 376, 12.12.1996 г., стр. 1)."Член 2Текстовете на Резолюция 96/C 376/01 на исландски и норвежки език, които се прилагат към съответните езикови версии на настоящото решение, са автентични.Член 3Настоящото решение влиза в сила на 18 декември 1997 г., при условие че всички нотификации до Съвместния комитет на ЕИП съгласно член 103, параграф 1 от Споразумението са направени.Член 4Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейските общности.Съставено в Брюксел на 17 декември 1997 година.За Съвместния комитет на ЕИППредседателE. Bull[1] ОВ L 102, 25.4.1996 г., стр. 50.[2] ОВ C 376, 12.12.1996 г., стр. 1.--------------------------------------------------


text:
 Важна правна забележка
 |
 21997D0417(03)
 Официален вестник n° L 100 , 17/04/1997 стр. 0063 - 0063 специално чешко издание глава 11 том 02 стр. 229 - 229 специално испанско издание глава 11 том 02 стр. 229 - 229 специално унгарско издание глава 11 том 02 стр. 229 - 229 специално литвийско издание глава 11 том 02 стр. 229 - 229 LV.ES глава 11 том 02 стр. 229 - 229 MT.ES глава 11 том 02 стр. 229 - 229 PL.ES глава 11 том 02 стр. 229 - 229 SK.ES глава 11 том 02 стр. 229 - 229 специално словенско издание глава 11 том 02 стр. 229 - 229
 Решение на Съвместния комитет на ЕИПNo 74/96от 13 декември 1996 годиназа изменение на приложение II (Технически регламенти, стандарти, изпитвания и сертифициране) към Споразумението за ЕИПСЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с Протокол за адаптиране на Споразумението за Европейското икономическо пространство, оттук нататък наричано "Споразумението", и по-специално член 98 от него,като има предвид, че приложение II към споразумението беше изменено с Решение No 62/95 на Съвместния комитет на ЕИП [1];като има предвид, че Директива 95/56/ЕО на Комисията от 8 ноември 1995 г. за привеждане в съответствие с техническия прогрес на Директива 74/61/ЕИО на Съвета относно устройствата за защита срещу неразрешено използване на моторни превозни средства [2], трябва да бъде включена в споразумението,РЕШИ:Член 1Добавя се следното тире в точка 14 (Директива 74/61/ЕИО на Съвета) в глава I на приложение II към Споразумението:- "— 395 L 0056: Директива 95/56/ЕО на Комисията от 8 ноември 1995 г. (ОВ L 286, 29.11.1995 г., стр. 1.)."Член 2Текстовете на Директива 95/56/ЕО на Комисията на исландски и норвежки език, приложени към съответните езикови версии на настоящото решение, са автентични.Член 3Настоящото решение влиза в сила на 1 януари 1997 г., при условие че всички нотификации съгласно член 103, параграф 1 от Споразумението са били представени на Съвместният комитет на ЕИП.Член 4Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейските общности.Съставено в Брюксел на 13 декември 1996 година.За Съвместния комитет на ЕИППредседателH. Hafstein[1] ОВ L 301, 14.12.1995 г., стр. 36.[2] ОВ L 286, 29.11.1995 г., стр. 1.--------------------------------------------------


text:
 Важна правна забележка
 |
 22005D0119
 Официален вестник n° L 339 , 22/12/2005 стр. 0024 - 0025
 Решение на Съвместния комитет на ЕИПNo 119/2005от 30 септември 2005 годиназа изменение на приложение IX (Финансови услуги) към Споразумението за ЕИПСЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с Протокола за адаптиране на Споразумението за Европейското икономическо пространство, по-нататък наричано "Споразумението", и по-специално член 98 от него,като има предвид, че:(1) Приложение IX към Споразумението бе изменено с Решение No 107/2005 на Съвместния комитет на ЕИП от 8 юли 2005 г. [1].(2) Директива 2005/1/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 9 март 2005 г., с която се изменят Директиви 73/239/ЕИП, 85/611/ЕИП, 91/675/ЕИП, 92/49/ЕИП и 93/6/ЕИП на Съвета и Директиви 94/19/ЕО, 98/78/ЕО, 2000/12/ЕО, 2001/34/ЕО, 2002/83/ЕО и 2002/87/ЕО с цел въвеждане на нова организационна структура на комитетите за финансови услуги [2], следва да се включи в Споразумението,РЕШИ:Член 1Приложение IX към Споразумението се изменя, както следва:1. към точка 2 (Директива 73/239/ЕИП на Съвета), точка 7a (Директива 92/49/ЕИП на Съвета), точка 11 (Директива 2002/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета), точка 12в (Директива 98/78/ЕО на Европейския парламент и на Съвета), точка 14 (Директива 2000/12/ЕО на Европейския парламент и на Съвета), точка 24 (Директива 2001/34/ЕО на Европейския парламент и на Съвета), точка 30 (Директива 85/611/ЕИП на Съвета) и точка 30a (Директива 93/6/ЕИП на Съвета) се добавя следната точка:- "— 32005 L 0001: Директива 2005/1/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 9 март 2005 г. (ОВ L 79, 24.3.2005 г., стр. 9).";2. към точка 19а (Директива 94/19/ЕО на Европейския парламент и на Съвета) и точка 30д (Директива 2002/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета) се добавя следното:"както е изменено със:- 32005 L 0001: Директива 2005/1/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 9 март 2005 г. (ОВ L 79, 24.3.2005 г., стр. 9)."Член 2Текстът на Директива 200 5/1/ЕО на исландски и на норвежки език, който предстои да бъде публикуван в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, е автентичен.Член 3Настоящото решение влиза в сила от 1 октомври 2005 г., при условие че всички нотификации до Съвместния комитет на ЕИП съгласно член 103, параграф 1 от Споразумението са направени [***].Член 4Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.Съставено в Брюксел на 30 септември 2005 година.За Съвместния комитет на ЕИППредседателHSH Prinz Nikolaus von Liechtenstein[1] ОВ L 306, 24.11.2005 г., стр. 45.[2] ОВ L 79, 24.3.2005 г., стр. 9.[***] Посочени са конституционните изисквания.--------------------------------------------------


text:
 23.12.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 319/1
 Конвенция относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела,
 подписана в Лугано на 30 октомври 2007 г.
 ОБЯСНИТЕЛЕН ДОКЛАД
 от проф. Fausto Pocar
 (Титуляр на катедрата по международно право в Миланския университет)
 2009/C 319/01
 ГЛАВА I
 ОБЩИ СЪОБРАЖЕНИЯ
 1. Предварителни бележки и история на прегледа
 1.
 Конвенцията относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела, подписана от договарящите страни в Лугано на 30 октомври 2007 г. (Конвенцията от Лугано или Конвенцията) е сключена между Европейската общност, Кралство Дания (1), Република Исландия, Кралство Норвегия и Конфедерация Швейцария. Тя заменя Конвенцията от Лугано относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела от 16 септември 1988 г. (Конвенцията от Лугано от 1988 г. или Конвенцията от 1988 г.), която бе сключена между държавите-членки на Европейската общност и някои държави-членки от Европейската асоциация за свободна търговия (ЕАСТ) (2). Конвенцията от Лугано от 1988 г. бе „паралелна конвенция“ на Брюкселската конвенция от 27 септември 1968 г. относно компетентността и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела („Брюкселската конвенция“), която бе сключена между шестте първоначални държави-членки на Европейската общност за целите на прилагането на член 220 (настоящ 293) от Договора за ЕО, и впоследствие бе неколкократно изменяна с оглед на разширяване на обхвата ѝ спрямо нови държави, които са се присъединили към Общността (3). След 1988 г. няколко държави, които са страни по Конвенцията от Лугано, се присъединиха към Европейската общност и станаха страни по Брюкселската конвенция, така че в момента те са страни по Конвенцията от Лугано в различно качество (4). През 1997 г., когато започна работата по преразглеждането на Конвенцията от Лугано, договарящите страни бяха петнадесетте държави-членки на Европейската общност към този момент, както и Исландия, Норвегия и Швейцария.
 2.
 През 1997 г. Съветът на Европейския съюз започна едновременно преразглеждане на Брюкселската конвенция и на Конвенцията от Лугано от 1988 г., с цел пълно хармонизиране на двете конвенции и инкорпориране на промени за разрешаване на някои проблеми, които се появиха при тълкуването на Конвенциите от Съда на ЕО. Смяташе се, че двете конвенции трябва да бъдат преразгледани заедно, за да може, наред с друго, те да бъдат актуални спрямо събитията в международния живот и развитието на технологиите, по-конкретно що се отнася до електронната търговия; да се ускори изпълнението на съдебни решения, необходимост, която по-късно бе подчертана от член 65 от Договора от Амстердам от 2 октомври 1997 г. (5), който все още не беше влязъл в сила, когато започна работата; да се опростят аспектите на компетентността и координацията между институциите; да се изяснят въпроси, които са били неточни или са довели до проблеми при прилагането им; и накрая да се адаптират част от разпоредбите на Конвенцията към съдебната практика на Съда на ЕО, макар че впоследствие такова адаптиране не винаги се оказа необходимо.
 3.
 На заседанието си от 4 и 5 декември 1997 г. Съветът на Европейския съюз създаде ad hoc работна група от експерти, съставена от


text:
представители на държавите-членки и представители на държавите от ЕАСТ, които бяха страни по Конвенцията от Лугано (Швейцария, Норвегия и Исландия). работната група трябваше да разгледа измененията на Брюкселската конвенция и Конвенцията от Лугано, които да бъдат предложени от държавите-членки и от Европейската комисия, като вземе предвид практиката на Съда на ЕО и някои решения на националните съдилища, посочени в Протокол 2 към Конвенцията от Лугано от 1988 г., с цел изготвяне на проект за конвенция, който да подобри настоящите текстове и да ги хармонизира. В заданието на работната група бяха посочени приоритетите, които да бъдат следвани, а именно разглеждане на практическите аспекти на двете конвенции, осъвременяване на редица разпоредби, поправка на някои технически аспекти, хармонизиране с Римската конвенция от 19 юни 1980 г.и накрая някои специфични за Конвенцията от Лугано аспекти, които бяха уредени по различен начин в Брюкселската конвенция; други предложения за преразглеждане биха могли да бъдат разгледани, след като бъдат обсъдени определените като приоритетни разпоредби.
 Работната група ad hoc, чието задание се основаваше на член 220 от Договора за ЕО, работи въз основа на предложенията, представени от Комисията и на работните документи, предоставени от Съвета и делегациите на държавите-членки, като отчете напълно практиката на Съда на ЕО и становищата, изразени в правната литература и в академичните среди (6). Работната група проведе девет заседания в Брюксел; заседанията бяха председателствани от финландския делегат Gustaf Möller, заместник-председател бе швейцарският делегат Monique Jametti Greiner, а докладчик — италианският делегат Fausto Pocar. Европейската комисия участваше напълно в дейността на работната група (7). По време на последното заседание, състояло се от 19 до 23 април 1999 г., работната група постигна цялостно споразумение по преразгледания текст за двете конвенции от Брюксел и Лугано (8).
 4.
 Същевременно на 1 май 1999 г. влезе в сила Договорът от Амстердам; това предостави на Европейската общност нови правомощия в областта на съдебното сътрудничество по граждански дела и попречи представеният от работната група ad hoc проект да се превърне в нова версия на Брюкселската конвенция и успоредно с това, на нова конвенция от Лугано. Проектът бе „замразен“ от Съвета на 12 май 1999 г., в очакване по силата на член 61 от Договора за ЕО Комисията да представи проект за акт на Общността, който да замени Брюкселската конвенция в рамките на Общността. На заседанието на 27 и 28 май 1999 г. Съветът одобри по принцип споразумението, постигнато от работната група ad hoc.
 5.
 На 14 юли 1999 г. Комисията представи на Съвета предложение за регламент на Общността, широко основано на текста, изготвен от работната група ad hoc, с направените корекции, наложени от новата правна форма, която инструментът ще приеме, както и с новите разпоредби относно потребителите (9). Това предложение бе разгледано от Комитета по гражданскоправни въпроси на Съвета. На 22 декември 2000 г. Съветът одобри предложението като Регламент (ЕО) No 44/2001 относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела („Регламент Брюксел I“) (10) Регламентът, впоследствие изменен, за да включи новите държави, присъединили се към Европейската общност, влезе в сила на 1 март 2002 г. и