text:
92/118/ЕИО на Съвета и на Решение 95/408/ЕО на Съвета
 2018 г.
 Решение 2006/778/ЕО на Комисията от 14 ноември 2006 г. относно минималните изисквания за събиране на информация по време на инспекциите на производствените обекти относно определени животни, отглеждани за стопански цели
 2019 г.
 Директива 2008/119/ЕО на Съвета от 18 декември 2008 г. за определяне на минимални стандарти за защита на телетата
 2018 г.
 Директива 2008/120/ЕО на Съвета от 18 декември 2008 г. относно определяне на минималните стандарти за защита на свинете
 2018 г.
 Решение за изпълнение 2013/188/ЕС на Комисията от 18 април 2013 г. относно годишните доклади за недискриминационните проверки, провеждани съгласно Регламент (ЕО) No 1/2005 относно защитата на животните по време на транспортиране и свързаните с това операции и за изменение на директиви 64/432/ЕИО и 93/119/ЕО и Регламент (ЕО) No 1255/97
 2018 г.
 Регламент (ЕО) No 1255/97 на Съвета от 25 юни 1997 г. относно критериите на Общността за контролни пунктове и относно изменение на маршрутния план, посочен в приложението към Директива 91/628/ЕИО
 2019 г.
 Директива 2009/157/ЕО на Съвета от 30 ноември 2009 г. относно чистопородните разплодни животни от рода на едрия рогат добитък
 2016 г.
 Решение 84/247/ЕИО на Комисията от 27 април 1984 г. относно определяне на критериите за признаване на организации и сдружения на животновъди, които водят или създават родословни книги за чистопородни разплодни животни от рода на едрия рогат добитък
 2019 г.
 Решение 84/419/ЕИО на Комисията от 19 юли 1984 г. относно определяне на критериите за вписване на говеда в родословните книги
 2017 г.
 Директива 87/328/ЕИО на Съвета от 18 юни 1987 г. относно одобрението за развъждане на чистопородни разплодни животни от рода на едрия рогат добитък
 2016 г.
 Решение 96/463/ЕО на Съвета от 23 юли 1996 г. за определяне на референтния орган, отговарящ за сътрудничеството при унифицирането на методите за тестване и на оценяването на резултатите за чистопородни разплодни животни от рода на едрия рогат добитък
 2019 г.
 Решение 2005/379/ЕО на Комисията от 17 май 2005 г. относно сертификатите за произход и данните за чистопородни животни за разплод от рода на едрия рогат добитък и тяхната сперма, яйцеклетки и ембриони
 2019 г.
 Решение 2006/427/ЕО на Комисията от 20 юни 2006 г. за определяне на методи за мониторинг върху продуктивността и методи за оценка на генетичната стойност на чистопородни разплодни животни от рода на едрия рогат добитък
 2019 г.
 Директива 88/661/ЕИО на Съвета от 19 декември 1988 г. относно приложимите зоотехнически стандарти за разплодните свине
 2016 г.
 Решение 89/501/ЕИО на Комисията от 18 юли 1989 г. за определяне на критериите за одобрение и контрол на сдруженията на животновъди и развъдните организации, които създават или водят родословни книги за чистокръвни породи свине за разплод
 2019 г.
 Решение 89/502/ЕИО на Комисията от 18 юли 1989 г. за определяне на критериите за вписване в родословни книги на чистокръвни свине за разплод
 2017 г.
 Решение 89/503/ЕИО на Комисията от 18 юли 1989 г. относно сертификата за чистопородни свине за разплод, тяхната сперма, яйцеклетки и ембриони
 2017 г.
 Решение 89/504/ЕИО на Комисията от 18 юли 1989 г. за определяне на критериите


text:
за одобрение и контрол на сдруженията на животновъди, развъдните организации и частните предприятия, които създават или водят регистри за хибридни породи свине за разплод
 2016 г.
 Решение 89/505/ЕИО на Комисията от 18 юли 1989 г. за определяне на критериите за вписване в регистри на хибридни свине за разплод
 2019 г.
 Решение 89/506/ЕИО на Комисията от 18 юли 1989 г. относно сертификата на хибридните свине за разплод, тяхната сперма, яйцеклетки и ембриони
 2019 г.
 Решение 89/507/ЕИО на Комисията от 18 юли 1989 г. за определяне на методите за наблюдение и контрол на продуктивността и за оценка на генетичната стойност на чистокръвни и хибридни свине за разплод
 2019 г.
 Директива 90/118/ЕИО на Съвета от 5 март 1990 г. относно допускането на чистопородни разплодни свине за разплод
 2016 г.
 Директива 90/119/ЕИО на Съвета от 5 март 1990 г. относно допускането на хибридни разплодни свине за разплод
 2016 г.
 Директива 89/361/ЕИО на Съвета от 30 май 1989 г. относно чистопородните разплодни овце и кози
 2016 г.
 Решение 90/254/ЕИО на Комисията от 10 май 1990 г. за определяне на критериите за одобрение на организациите и сдруженията на животновъди, които създават или водят родословни книги за чистопородни разплодни овце и кози
 2019 г.
 Решение 90/255/ЕИО на Комисията от 10 май 1990 г. относно определяне на критериите относно вписването в родословни книги на чистопородни разплодни овце и кози
 2019 г.
 Решение 90/258/ЕИО на Комисията от 10 май 1990 г. за определяне на зоотехническите сертификати за чистопородни разплодни овце и кози, техните сперма, яйцеклетки и ембриони
 2016 г.
 Решение 92/353/ЕИО на Комисията от 11 юни 1992 г. за определяне на критерии за одобряване или признаване на организации и сдружения, които водят или създават родословни книги за регистрирани еднокопитни
 2019 г.
 Решение 92/354/ЕИО на Комисията от 11 юни 1992 г. за определяне на някои правила, имащи за цел осигуряване на координация между организациите и сдруженията, които водят или създават родословни книги на регистрирани еднокопитни животни
 2019 г.
 Решение 96/78/ЕО на Комисията от 10 януари 1996 г. за определяне на критериите за вписването и регистрацията на еднокопитни в родословните книги за целите на разплода
 2017 г.
 Решение 96/79/ЕО на Комисията от 12 януари 1996 г. относно определяне на зоотехническите сертификати за сперма, яйцеклетки и ембриони от регистрирани еднокопитни
 2017 г.
 Директива 90/428/ЕИО на Съвета от 26 юни 1990 г. относно търговията с еднокопитни животни, предназначени за състезания, и определянето на условията за участие в тези състезания
 2018 г.
 Решение 92/216/ЕИО на Комисията от 26 март 1992 г. за събиране на данни относно състезанията за еднокопитни животни, посочени в член 4, параграф 2 от Директива 90/428/ЕИО на Съвета
 2018 г.
 Директива 91/174/ЕИО на Съвета от 25 март 1991 г. за определяне на зоотехническите и генеалогичните изисквания за търговията с чистопородни животни и за изменение на директиви 77/504/ЕИО и 90/425/ЕИО
 2016 г.
 Раздел 3 — Пускане на пазара на храни, фуражи и странични животински продукти
 Регламент (ЕО) No 852/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно хигиената на храните
 2017 г.
 Регламент (ЕО) No 853/2004 на Европейския

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно определяне на специфични хигиенни правила за храните от животински произход
 2017 г.
 Регламент (ЕО) No 2074/2005 на Комисията от 5 декември 2005 г. за установяване на мерки за прилагане по отношение на някои продукти съгласно Регламент (ЕО) No 853/2004 на Европейския парламент и на Съвета и по отношение на организацията на официалния контрол съгласно Регламент (ЕО) No 854/2004 на Европейския парламент и на Съвета и Регламент (ЕО) No 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета, за дерогиране от Регламент (ЕО) No 852/2004 на Европейския парламент и на Съвета и за изменение на Регламенти (ЕО) No 853/2004 и (ЕО) No 854/2004
 2017 г.
 Регламент за изпълнение (ЕС) No 208/2013 на Комисията от 11 март 2013 г. относно изискванията за проследяване на кълновете и на семената, предназначени за производство на кълнове
 2018 г.
 Регламент (ЕС) No 210/2013 на Комисията от 11 март 2013 г. относно одобрението на предприятия, произвеждащи кълнове, в съответствие с Регламент (ЕО) No 852/2004 на Европейския парламент и на Съвета
 2018 г.
 Регламент (ЕС) No 211/2013 на Комисията от 11 март 2013 г. относно изискванията за сертифициране на вноса в Съюза на кълнове и семена, предназначени за производство на кълнове
 2018 г.
 Регламент (ЕС) No 579/2014 на Комисията от 28 май 2014 г. oтносно предоставяне на дерогация от някои разпоредби на приложение II към Регламент (ЕО) No 852/2004 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на превозa на течни масла и мазнини по море
 2018 г.
 Директива 92/118/ЕИО на Съвета от 17 декември 1992 г. за определяне на ветеринарно-санитарните и здравните изисквания относно търговията и вноса в Общността на продукти, които не са подчинени по отношение на посочените изисквания на специалните правила на Общността, посочени в глава I от приложение А към Директива 89/662/ЕИО и по отношение на патогените на Директива 90/425/ЕИО
 2018 г.
 Регламент (ЕС) No 101/2013 на Комисията от 4 февруари 2013 г. относно употребата на млечна киселина за намаляване на повърхностното микробиологично замърсяване на кланични трупове на животни от рода на едрия рогат добитък
 2016 г.
 Регламент за изпълнение (ЕС) No 636/2014 на Комисията от 13 юни 2014 г. относно образец на сертификат за търговия с неодран едър дивеч
 2018 г.
 Решение 2006/677/ЕО на Комисията от 29 септември 2006 г. за създаване на насоките, които определят критериите за извършването на одити съгласно Регламент (ЕО) No 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета относно официалния контрол, провеждан с цел осигуряване на проверка на съответствието със законодателството в областта на фуражите и храните и правилата за опазване здравето на животните и хуманното отношение към животните
 2017 г.
 Решение 2007/363/ЕО на Комисията от 21 май 2007 г. относно насоките за подпомагане на държавите членки при изготвянето на единния интегриран многогодишен национален план за контрол, предвиден в Регламент (ЕО) No 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета
 2017 г.
 Регламент (ЕО) No 152/2009 на Комисията от 27 януари 2009 г. за определяне на методите за вземане на проби и анализ за целите на официалния контрол на фуражите
 2017 г.


text:
Регламент (ЕО) No 669/2009 на Комисията от 24 юли 2009 г. за прилагане на Регламент (ЕО) No 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на засиления официален контрол върху вноса на някои фуражи и храни от неживотински произход и за изменение на Решение 2006/504/ЕО
 2017 г.
 Решение 2008/654/ЕО на Комисията от 24 юли 2008 г. относно насоките за подпомагане на държавите членки при изготвянето на годишния доклад за единния интегриран многогодишен национален план за контрол, предвиден в Регламент (ЕО) No 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета
 2017 г.
 Регламент за изпълнение (ЕС) No 702/2013 на Комисията от 22 юли 2013 г. относно преходни разпоредби за прилагането на Регламент (ЕО) No 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на акредитирането на официалните лаборатории, които извършват официалните тестове за Trichinella, и за изменение на Регламент (ЕО) No 1162/2009 на Комисията
 2017 г.
 Регламент (ЕО) No 854/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. за определяне на специфичните правила за организирането на официален контрол върху продуктите от животински произход, предназначени за човешка консумация
 2017 г.
 Директива 2004/41/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 г. за отмяна на някои директиви, отнасящи се до хигиената на хранитe и здравните условия при производството и пускането на пазара на някои продукти от животински произход, предназначени за консумация от човека, и за изменение на директиви 89/662/ЕИО и 92/118/ЕИО на Съвета и на Решение 95/408/ЕО на Съвета
 2017 г.
 Регламент (ЕО) No 470/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 г. относно установяване на процедури на Общността за определяне на допустимите стойности на остатъчни количества от фармакологичноактивни субстанции в храни от животински произход, за отмяна на Регламент (ЕИО) No 2377/90 на Съвета и за изменение на Директива 2001/82/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и на Регламент (ЕО) No 726/2004 на Европейския парламент и на Съвета
 2016 г.
 Регламент (ЕО) No 2075/2005 на Комисията от 5 декември 2005 г. относно установяване на специфични правила за официалния контрол на трихинели (Trichinella) в месото
 2017 г.
 Решение 92/608/ЕИО на Съвета от 14 ноември 1992 г. за определяне на методи за анализ и изследване на топлинно обработеното мляко, предназначено за пряка консумация от човека
 2017 г.
 Решение 2002/226/ЕО на Комисията от 15 март 2002 г. за въвеждане на специален ветеринарно-санитарен контрол върху събирането и преработката на някои двучерупчести мекотели, съдържащи токсина ASP (amnesic shellfish poison) в количества, надвишаващи границата, определена с Директива 91/492/ЕИО на Съвета
 2018 г.
 Регламент за изпълнение (ЕС) No 702/2013 на Комисията от 22 юли 2013 г. относно преходни разпоредби за прилагането на Регламент (ЕО) No 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на акредитирането на официалните лаборатории, които извършват официалните тестове за Trichinella, и за изменение на Регламент (ЕО) No 1162/2009 на Комисията
 2017 г.
 Регламент (ЕО) No 1069/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 г. за установяване на здравни правила относно странични животински продукти и производни продукти, непредназначени за консумация от човека и за отмяна


text:
на Регламент (ЕО) No 1774/2002
 2017 г.
 Регламент (ЕС) No 142/2011 на Комисията от 25 февруари 2011 г. за прилагане на Регламент (ЕО) No 1069/2009 на Европейския парламент и на Съвета за установяване на здравни правила относно странични животински продукти и производни продукти, непредназначени за консумация от човека, и за прилагане на Директива 97/78/ЕО на Съвета по отношение на някои проби и артикули, освободени от ветеринарни проверки на границата съгласно посочената директива
 2017 г.
 Регламент (ЕО) No 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно официалния контрол, провеждан с цел осигуряване на проверка на съответствието със законодателството в областта на фуражите и храните и правилата за опазване здравето на животните и хуманното отношение към животните
 2017 г.
 Регламент (ЕО) No 183/2005 на Европейския парламент и на Съвета от 12 януари 2005 г. за определяне на изискванията за хигиена на фуражите
 2017 г.
 Регламент (ЕО) No 141/2007 на Комисията от 14 февруари 2007 г. относно изискванията за одобрение в съответствие с Регламент (ЕО) No 183/2005 на Европейския парламент и на Съвета на предприятия за фураж, произвеждащи или пускащи на пазара фуражни добавки от категорията „кокцидиостати и хистомоностати“
 2019 г.
 Раздел 4 — Правила за безопасност на храните
 Регламент (ЕС) No 1169/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2011 г. за предоставянето на информация за храните на потребителите, за изменение на регламенти (ЕО) No 1924/2006 и (ЕО) No 1925/2006 на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 87/250/ЕИО на Комисията, Директива 90/496/ЕИО на Съвета, Директива 1999/10/ЕО на Комисията, Директива 2000/13/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, директиви 2002/67/ЕО и 2008/5/ЕО на Комисията и на Регламент (ЕО) No 608/2004 на Комисията
 2017 г.
 Регламент (ЕО) No 1924/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 г. относно хранителни и здравни претенции за храните
 2016 г.
 Директива 2011/91/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 13 декември 2011 г. относно означенията или маркировките, идентифициращи партидата, към която принадлежи дадена храна
 2018 г.
 Регламент (ЕС) No 432/2012 на Комисията от 16 май 2012 г. за създаване на списък на разрешените здравни претенции за храни, различни от претенциите, които се отнасят до намаляване на риска от заболяване и до развитието и здравето на децата
 2017 г.
 Регламент (ЕС) No 1047/2012 на Комисията от 8 ноември 2012 г. за изменение на Регламент (ЕО) No 1924/2006 във връзка със списъка на хранителните претенции
 2016 г.
 Решение за изпълнение 2013/63/ЕС на Комисията от 24 януари 2013 г. за приемане на насоки за прилагането на специфичните условия за здравни претенции, изложени в член 10 от Регламент (ЕО) No 1924/2006 на Европейския парламент и на Съвета
 2016 г.
 Регламент (ЕС) No 851/2013 на Комисията от 3 септември 2013 г. за разрешаване на някои здравни претенции за храни, различни от претенциите, които се отнасят до намаляване на риска от заболяване и до развитието и здравето на децата, и за изменение на Регламент (ЕС) No 432/2012
 2017 г.
 Регламент (ЕС) No 40/2014 на Комисията от 17 януари 2014 г. за


text:
разрешаване на здравна претенция за храни, различна от претенциите, които се отнасят до намаляване на риска от заболяване и до развитието и здравето на децата, и за изменение на Регламент (ЕС) No 432/2012
 2017 г.
 Регламент (ЕО) No 1925/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 г. относно влагането на витамини, минерали и някои други вещества в храните
 2017 г.
 Регламент (ЕО) No 1170/2009 на Комисията от 30 ноември 2009 г. за изменение на Директива 2002/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и Регламент (ЕО) No 1925/2006 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на списъците с витамини и минерали и формите, под които те могат да се влагат в храни, включително и добавките към храните
 2017 г.
 Регламент (ЕО) No 1331/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 г. за установяване на обща разрешителна процедура за добавките в храните, ензимите в храните и ароматизантите в храните
 2017 г.
 Регламент (ЕС) No 234/2011 на Комисията от 10 март 2011 г. за прилагане на Регламент (ЕО) No 1331/2008 на Европейския парламент и на Съвета за установяване на обща разрешителна процедура за добавките в храните, ензимите в храните и ароматизантите в храните
 2017 г.
 Регламент (ЕО) No 1332/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 г. относно ензимите в храните и за изменение на Директива 83/417/ЕИО на Съвета, Регламент (ЕО) No 1493/1999 на Съвета, Директива 2000/13/ЕО, Директива 2001/112/ЕО на Съвета и Регламент (ЕО) No 258/97
 2016 г.
 Директива 2009/32/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. за сближаване на законодателствата на държавите членки относно екстракционните разтворители, използвани в производството на храни и съставките на храни
 2019 г.
 Регламент (ЕО) No 2232/96 на Европейския парламент и на Съвета от 28 октомври 1996 г. за определяне на общностна процедура за ароматичните вещества, използвани или предназначени за влагане във или върху храни — член 1, член 2, член 3, параграфи 1 и 2, както е предвидено в член 6, параграф 2 от Регламент за изпълнение (ЕС) No 872/2012 на Комисията от 1 октомври 2012 г.
 2017 г.
 Регламент (ЕО) No 2065/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 10 ноември 2003 г. относно пушилни ароматизанти, използвани или предназначени за влагане в или върху храни
 2017 г.
 Регламент (ЕО) No 1334/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 г. относно ароматизантите и определени хранителни съставки с ароматични свойства за влагане във или върху храни и за изменение на Регламент (ЕИО) No 1601/91 на Съвета, регламенти (ЕО) No 2232/96 и (ЕО) No 110/2008 и Директива 2000/13/ЕО
 2017 г.
 Регламент за изпълнение (ЕС) No 872/2012 на Комисията от 1 октомври 2012 г. за приемане на предвидения в Регламент (ЕО) No 2232/96 на Европейския парламент и на Съвета списък на ароматичните вещества, за въвеждането му в приложение I към Регламент (ЕО) No 1334/2008 на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Регламент (ЕО) No 1565/2000 на Комисията и на Решение 1999/217/ЕО на Комисията.
 2017 г.
 Регламент (ЕС) No 873/2012 на


text:
Комисията от 1 октомври 2012 г. относно преходните мерки, засягащи списъка на Съюза на ароматизантите и изходните материали, установен в приложение I към Регламент (ЕО) No 1334/2008 на Европейския парламент и на Съвета
 2017 г.
 Регламент за изпълнение (ЕС) No 1321/2013 на Комисията от 10 декември 2013 г. за съставяне на списък на Съюза на първичните продукти за пушилни ароматизанти, разрешени за използване като такива във или върху храни и/или за производство на производни пушилни ароматизанти
 2017 г.
 Директива 82/711/ЕИО на Съвета от 18 октомври 1982 г. за установяване на основните правила, необходими за изпитване на миграцията на съставките на пластмасови материали и изделия, предназначени за контакт с храни
 2016 г.
 Регламент (ЕС) No 10/2011 на Комисията от 14 януари 2011 г. относно материалите и предметите от пластмаси, предназначени за контакт с храни
 2016 г.
 Директива 84/500/ЕИО на Съвета от 15 октомври 1984 г. за сближаване на законодателствата на държавите членки относно керамичните предмети, предназначени за контакт с храни
 2015 г.
 Директива 2007/42/ЕО на Комисията от 29 юни 2007 г. относно материалите и предметите, изработени от филм от регенерирана целулоза, предназначени за контакт с храни
 2017 г.
 Директива 78/142/ЕИО на Съвета от 30 януари 1978 г. за сближаване на законодателствата на държавите членки относно материалите и предметите, които съдържат винилхлориден мономер и са предназначени за контакт с храни
 2017 г.
 Директива 93/11/ЕИО на Комисията от 15 март 1993 г. за изпускане на N-нитрозамини и N-нитрозиращи вещества от биберони и залъгалки, произведени от еластомер или каучук
 2017 г.
 Регламент (ЕО) No 1895/2005 на Комисията от 18 ноември 2005 г. за ограничаване на употребата на определени епоксидни производни, използвани за производство на материали и предмети, предназначени за контакт с храни
 2017 г.
 Регламент (ЕО) No 450/2009 на Комисията от 29 май 2009 г. относно активните и интелигентните материали и предмети, предназначени за контакт с храни
 2018 г.
 Регламент (ЕС) No 284/2011 на Комисията от 22 март 2011 г. за определяне на специфични условия и подробни процедури за вноса на пластмасови кухненски съдове и прибори от полиамид и меламин с произход или изпратени от Китайската народна република и специалния административен район Хонконг, Китай
 2016 г.
 Регламент за изпълнение (ЕС) No 321/2011 на Комисията от 1 април 2011 г. за изменение на Регламент (ЕС) No 10/2011 във връзка с ограничението по отношение на употребата на бисфенол А в пластмасови шишета за хранене на кърмачета
 2016 г.
 Регламент (ЕО) No 282/2008 на Комисията от 27 март 2008 г. относно материали и предмети от рециклирана пластмаса, предназначени за контакт с храни, и за изменение на Регламент (ЕО) No 2023/2006
 2015 г.
 Директива 2002/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 10 юни 2002 г. за сближаване на законодателствата на държавите членки по отношение на добавките към храни
 2016 г.
 Регламент (ЕС) No 609/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 12 юни 2013 г. относно храните, предназначени за кърмачета и малки деца, храните за специални медицински цели и заместителите на целодневния хранителен прием за регулиране на телесното тегло и за отмяна на Директива 92/52/ЕИО на Съвета,


text:
директиви 96/8/ЕО, 1999/21/ЕО, 2006/125/ЕО и 2006/141/ЕО на Комисията, Директива 2009/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и регламенти (ЕО) No 41/2009 и (ЕО) No 953/2009 на Комисията
 2016 г.
 Директива 2006/141/ЕО на Комисията от 22 декември 2006 г. относно храните за кърмачета и преходните храни и за изменение на Директива 1999/21/ЕО
 2016 г.
 Регламент (ЕО) No 41/2009 на Комисията от 20 януари 2009 г. относно състава и етикетирането на храни, подходящи за употреба от хора, които имат непоносимост към глутен
 2018 г.
 Регламент (ЕО) No 953/2009 на Комисията от 13 октомври 2009 г. относно веществата, които могат да се добавят за специални хранителни цели в храни за специфична хранителна употреба
 2018 г.
 Директива 92/2/ЕИО на Комисията от 13 януари 1992 г. за определяне на процедура за вземане на проби и за единен метод на Общността за анализ при официалния контрол на температурата на бързо замразени храни, предназначени за консумация от човека
 2018 г.
 Регламент (ЕО) No 37/2005 на Комисията от 12 януари 2005 г. относно мониторинга на температурата в транспортните средства и съоръженията за складиране и съхраняване на бързозамразени храни, предназначени за консумация от човека
 2018 г.
 Регламент (ЕИО) No 315/93 на Съвета от 8 февруари 1993 г. за установяване на общностни процедури относно замърсителите в храните
 2016 г.
 Препоръка 2006/794/ЕО на Комисията от 16 ноември 2006 г. относно мониторинга на фоновите нива на диоксини, диоксиноподобни ПХБ и недиоксиноподобни ПХБ в храните
 2018 г.
 Регламент (ЕО) No 1881/2006 на Комисията от 19 декември 2006 г. за определяне на максимално допустимите количества на някои замърсители в храните
 2016 г.
 Регламент (ЕО) No 333/2007 на Комисията от 28 март 2007 г. за определяне на методите за вземане на проби и анализ за официалния контрол върху съдържанието на олово, кадмий, живак, неорганичен калай, 3-MCPD и полициклични ароматни хидрокарбони в храни
 2016 г.
 Препоръка 2011/516/ЕС на Комисията от 23 август 2011 г. за намаляване на наличието на диоксини, фурани и ПХБ във фуражите и храните
 2018 г.
 Регламент (ЕС) No 589/2014 на Комисията от 2 юни 2014 г. за определяне на методи за вземане на проби и анализ за контрол на съдържанието на диоксини, диоксиноподобни полихлорирани бифенили (PCB) и недиоксиноподобни PCB в определени храни и за отмяна на Регламент (ЕС) No 252/2012
 2018 г.
 Препоръка 2013/165/ЕС на Комисията от 27 март 2013 г. относно наличието на Т-2 токсин и HT-2 токсин в зърнено-житните култури и зърнените продукти
 2018 г.
 Регламент (ЕО) No 258/97 на Европейския парламент и на Съвета от 27 януари 1997 г. относно нови храни и нови хранителни съставки
 2017 г.
 Директива 1999/2/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 февруари 1999 г. за сближаване на законодателствата на държавите членки относно храните и хранителните съставки, които са обработени с йонизиращо лъчение
 2019 г.
 Директива 1999/3/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 февруари 1999 г. относно съставянето на списък на Общността за храни и хранителни съставки, които са обработени с йонизиращо лъчение
 2019 г.
 Директива 2009/54/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 18 юни 2009 г. относно експлоатацията и


text:
предлагането на пазара на натурални минерални води
 2018 г.
 Директива 2003/40/ЕО на Комисията от 16 май 2003 г. за установяване на списъка, границите на концентрация и изискванията към етикетирането за съставките на натуралните минерални води и условията за употреба на обогатен с озон въздух за обработката на натурални минерални води и на изворни води
 2018 г.
 Регламент (ЕС) No 115/2010 на Комисията от 9 февруари 2010 г. за определяне на условията за използване на активиран алуминиев оксид за отстраняване на флуорид от натурални минерални води и изворни води
 2018 г.
 Раздел 5 — Специални правила за фуражите
 Регламент (ЕО) No 767/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно пускането на пазара и употребата на фуражи, за изменение на Регламент (ЕО) No 1831/2003 на Европейския парламент и на Съвета, за отмяна на Директива 79/373/ЕИО на Съвета, Директива 80/511/ЕИО на Комисията, директиви 82/471/ЕИО, 83/228/ЕИО, 93/74/ЕИО, 93/113/ЕО и 96/25/ЕО на Съвета, както и на Решение 2004/217/ЕО на Комисията
 2017 г.
 Директива 82/475/ЕИО на Комисията от 23 юни 1982 г. относно определяне на категориите фуражни суровини, които могат да бъдат използвани за етикетирането на комбинирани храни за домашни любимци
 2019 г.
 Директива 2008/38/ЕО на Комисията от 5 март 2008 г. за съставяне на списък на предназначенията на фуражите със специфични хранителни цели (кодифицирана версия)
 2019 г.
 Препоръка 2011/25/ЕС на Комисията от 14 януари 2011 г. за установяване на насоки за разграничаването между фуражни суровини, фуражни добавки, биоциди и ветеринарни лекарствени продукти
 2019 г.
 Регламент (ЕС) No 68/2013 на Комисията от 16 януари 2013 г. относно каталога на фуражните суровини
 2019 г.
 Регламент (ЕО) No 1876/2006 на Комисията от 18 декември 2006 г. относно временното и постоянно разрешение на някои добавки в храни за животни
 2019 г.
 Регламент (ЕО) No 429/2008 на Комисията от 25 април 2008 г. относно подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) No 1831/2003 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на подготовката и представянето на заявления и оценката и разрешаването на фуражни добавки
 2019 г.
 Регламент (ЕС) No 1270/2009 на Комисията от 21 декември 2009 г. относно безсрочното разрешаване на определени добавки във фуражите
 2019 г.
 Регламент (ЕС) No 892/2010 на Комисията от 8 октомври 2010 г. относно статуса на някои продукти по отношение на фуражните добавки, попадащи в обхвата на Регламент (ЕО) No 1831/2003 на Европейския парламент и на Съвета
 2019 г.
 Препоръка 2004/704/ЕО на Комисията от 11 октомври 2004 г. относно мониторинга на фоновите нива на диоксини, диоксиноподобни ПХБ и недиоксиноподобни ПХБ в храните
 2019 г.
 Раздел 6 — Фитосанитарни въпроси
 Директива 2000/29/ЕО на Съвета от 8 май 2000 г. относно защитните мерки срещу въвеждането в Общността на вредители по растенията или растителните продукти и срещу тяхното разпространение в Общността
 2020 г.
 Регламент (ЕО) No 1756/2004 на Комисията от 11 октомври 2004 г. за определяне на подробните условия за необходимите доказателства и критерии за типа и равнището на намаляването на фитосанитарните проверки на някои растения, растителни продукти или други предмети, изброени в част Б на приложение V към Директива 2000/29/ЕО на Съвета


text:
2018 г.
 Директива 2004/103/ЕО на Комисията от 7 октомври 2004 г. относно контрола за идентичност и проверките на фитосанитарното състояние на растенията, растителните продукти и други предмети, изброени в част Б от приложение V към Директива 2000/29/ЕО на Съвета, които могат да бъдат извършвани на място, различно от входния пункт на Общността, или на място в непосредствена близост до него и за определяне на условията, свързани с тези проверки
 2018 г.
 Директива за изпълнение 2014/78/ЕС на Комисията от 17 юни 2014 г. за изменение на приложения I, II, III, IV и V към Директива 2000/29/ЕО на Съвета относно защитните мерки срещу въвеждането в Общността на вредители по растенията или растителните продукти и срещу тяхното разпространение в Общността
 2017 г.
 Директива за изпълнение 2014/83/ЕС на Комисията от 25 юни 2014 г. за изменение на приложения I, II, III, IV и V към Директива 2000/29/ЕО на Съвета относно защитните мерки срещу въвеждането в Общността на вредители по растенията или растителните продукти и срещу тяхното разпространение в Общността
 2017 г.
 Директива 74/647/ЕИО на Съвета от 9 декември 1974 г. за борбата срещу листозавивачките по карамфила
 2016 г.
 Решение за изпълнение 2014/497/ЕС на Комисията от 23 юли 2014 г. относно мерките за предотвратяване на въвеждането и разпространението на Xylella fastidiosa (Well et Raju) в Съюза
 2016 г.
 Решение 2002/757/ЕО на Комисията от 19 септември 2002 г. относно временни извънредни фитосанитарни мерки за предотвратяване на въвеждането и разпространението в Общността на Phytophthora ramorum Werres, De Cock & Man in 't Veld sp. nov.
 2016 г.
 Решение 2006/464/ЕО на Комисията от 27 юни 2006 г. за спешните временни мерки, чиято цел е да се избегне внасянето и разпространението в Общността на организма Dryocosmus kuriphilus Yasumatsu.
 2019 г.
 Решение 2003/766/ЕО на Комисията от 24 октомври 2003 г. относно някои спешни мерки за предотвратяване разпространението в Общността на Diabrotica virgifera Le Conte
 2017 г.
 Директива за изпълнение 2014/19/ЕС на Комисията от 6 февруари 2014 г. за изменение на приложение I към Директива 2000/29/ЕО на Съвета относно защитните мерки срещу въвеждането в Общността на вредители по растенията или растителните продукти и срещу тяхното разпространение в Общността
 2017 г.
 Решение за изпълнение (ЕС) 2015/749 на Комисията от 7 май 2015 г. за отмяна на Решение 2007/410/ЕО относно мерки за предотвратяване на въвеждането и разпространението в Общността на Potato spindle tuber viroid
 2017 г.
 Решение 2008/840/ЕО на Комисията от 7 ноември 2008 г. относно неотложни мерки за предотвратяване на въвеждането и разпространението в рамките на Общността на Anoplophora chinensis (Forster)
 2018 г.
 Решение за изпълнение 2012/270/ЕС на Комисията от 16 май 2012 г. относно неотложни мерки за предотвратяване на въвеждането и разпространението в рамките на Съюза на Epitrix cucumeris (Harris), Epitrix similaris (Gentner), Epitrix subcrinita (Lec.) и Epitrix tuberis (Gentner)
 2016 г.
 Решение 2006/133/ЕО на Комисията от 13 февруари 2006 г. относно изискване към държавите членки временно да вземат допълнителни мерки срещу разпространението на Bursaphelenchus xylophilus (Steiner et Buhrer) Nickle et al. (нематод по боровата дървесина) по отношение на области в Португалия, различни от тези, в които е известно, че заболяването


text:
не се среща
 2017 г.
 Решение за изпълнение 2012/535/ЕС на Комисията от 26 септември 2012 г. относно спешни мерки за предотвратяване на разпространението в рамките на Съюза на Bursaphelenchus xylophilus (Steiner et Buhrer) Nickle et al. (нематод по боровата дървесина)
 2018 г.
 Решение за изпълнение 2012/138/ЕС на Комисията от 1 март 2012 г. относно неотложни мерки за предотвратяване на въвеждането и разпространението в рамките на Съюза на Anoplophora chinensis (Forster)
 2018 г.
 Регламент (ЕО) No 690/2008 на Комисията от 4 юли 2008 г. относно признаване на защитени зони в Общността, изложени на специфични фитосанитарни рискове
 2019 г.
 Директива 93/50/ЕИО на Комисията oт 24 юни 1993 г. за определяне на някои растения, невключени в списъка на приложение V, част А към Директива 77/93/ЕИО на Съвета, чиито производители или складове или спедиторски центрове, разположени в зоните на производство на тези растения, трябва да бъдат вписани в официален регистър
 2018 г.
 Решение 2004/416/ЕО на Комисията от 29 април 2004 г. относно спешни мерки по отношение на някои цитрусови плодове с произход от Бразилия
 2020 г.
 Решение 2006/473/ЕО на Комисията от 5 юли 2006 г. за признаване на някои трети страни и на някои региони от трети страни за незасегнати от Xanthomonas campestris (всички патогенни за цитрусите щамове), Cercospora angolensis Carv. et Mendes или Guignardia citricarpa Kiely (всички патогенни за цитрусите щамове)
 2020 г.
 Решение за изпълнение 2012/756/ЕС на Комисията от 5 декември 2012 г. относно мерки за предотвратяване на въвеждането и разпространението в рамките на Съюза на Pseudomonas syringae pv. аctinidiae Takikawa, Serizawa, Ichikawa, Tsuyumu & Goto
 2020 г.
 Решение за изпълнение 2013/92/ЕС на Комисията от 18 февруари 2013 г. относно надзора, фитосанитарните проверки и мерките по отношение на дървения опаковъчен материал, действително използван при транспорта на определени стоки с произход от Китай
 2018 г.
 Решение за изпълнение 2014/237/ЕС на Комисията от 24 април 2014 г. относно мерки за предотвратяване на въвеждането и разпространението в Съюза на вредители по отношение на някои плодове и зеленчуци с произход от Индия
 2019 г.
 Решение за изпълнение 2014/422/ЕС на Комисията от 2 юли 2014 г. за определяне на мерки по отношение на някои цитрусови плодове с произход от Южна Африка за предотвратяване на въвеждането и разпространението в рамките на Съюза на Phyllosticta citricarpa (McAlpine) Van der Aa
 2020 г.
 Директива 98/22/ЕО на Комисията от 15 април 1998 г. за определяне на минималните условия за осъществяването на фитосанитарни проверки в Общността на инспекционни пунктове, различни от тези, разположени на местоназначението, върху растения, растителни продукти или други предмети, идващи от трети страни
 2016 г.
 Директива 2008/61/ЕО на Комисията от 17 юни 2008 г. за определяне на условията, при които някои вредители, растения, растителни продукти и други предмети, посочени в приложения I—V към Директива 2000/29/ЕО на Съвета, могат да бъдат въвеждани или придвижвани в рамките на Общността или в някои нейни защитени зони за опити или научни цели, както и за работа по сортови селекции (кодифицирана версия)
 2016 г.
 Регламент (ЕО) No 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 г. относно пускането на пазара на


text:
продукти за растителна защита и за отмяна на директиви 79/117/ЕИО и 91/414/ЕИО на Съвета
 2020 г.
 Регламент за изпълнение (ЕС) No 540/2011 на Комисията от 25 май 2011 г. за прилагане на Регламент (ЕО) No 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на списъка на одобрените активни вещества
 2019 г.
 Регламент (ЕС) No 544/2011 на Комисията от 10 юни 2011 г. за прилагане на Регламент (ЕО) No 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на изискванията за данни за активните вещества
 2019 г.
 Регламент (ЕС) No 545/2011 на Комисията от 10 юни 2011 г. за прилагане на Регламент (ЕО) No 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на изискванията за данни за продукти за растителна защита
 2019 г.
 Регламент (ЕС) No 546/2011 на Комисията от 10 юни 2011 г. за прилагане на Регламент (ЕО) No 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на единните принципи за оценка и разрешаване на продукти за растителна защита
 2019 г.
 Регламент (ЕС) No 547/2011 на Комисията от 8 юни 2011 г. за прилагане на Регламент (ЕО) No 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на изискванията за етикетиране на продукти за растителна защита
 2019 г.
 Директива 2009/128/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 г. за създаване на рамка за действие на Общността за постигане на устойчива употреба на пестициди
 2019 г.
 Решение 2005/834/ЕО на Съвета от 8 ноември 2005 г. относно еквивалентността на проверките по отношение на практиките за сортоподдържане, извършвани в трети страни, и за изменение на Решение 2003/17/ЕО
 2019 г.
 Директива 2004/29/ЕО на Комисията от 4 март 2004 г. относно определяне на характеристиките и минималните условия за изпитване на сортовете лози
 2018 г.
 Директива 1999/105/ЕО на Съвета от 22 декември 1999 г. относно търговията с горски репродуктивен материал
 2018 г.
 Регламент (ЕО) No 1597/2002 на Комисията от 6 септември 2002 г. за определяне на подробни правила за прилагане на Директива 1999/105/ЕО на Съвета по отношение на образеца на националните списъци на базов източник, предназначен за производство на горски репродуктивен материал
 2019 г.
 Регламент (ЕО) No 2301/2002 на Комисията от 20 декември 2002 г. за определяне на подробни правила за прилагане на Директива 1999/105/ЕО на Съвета по отношение на определението за малки количества семена
 2019 г.
 Регламент (ЕО) No 69/2004 на Комисията от 15 януари 2004 г. за допускането на дерогации от някои разпоредби на Директива 1999/105/ЕО на Съвета по отношение на търговията с горски репродуктивен материал, добиван от някои базови източници
 2019 г.
 Решение 2008/971/ЕО на Съвета от 16 декември 2008 г. относно еквивалентността на горския репродуктивен материал, произведен в трети страни
 2018 г.
 Решение 2008/989/ЕО на Комисията от 23 декември 2008 г. за разрешаване на държавите членки да вземат решения относно еквивалентността на гаранциите, давани от горския репродуктивен материал, внасян от някои трети страни, в съответствие с Директива 1999/105/ЕО на Съвета
 2018 г.
 Препоръка 2012/90/ЕС на Комисията от 14 февруари 2012 г. относно насоки за представянето на информацията за идентифициране на партиди от горски репродуктивен материал и


text:
на информацията, която трябва да се съдържа в етикета или документа на доставчика
 2018 г.
 Директива 2003/91/ЕО на Комисията от 6 октомври 2003 г. относно установяването на мерки за прилагане на член 7 от Директива 2002/55/ЕО на Съвета по отношение на минимално изискваните характеристики, които следва да бъдат обхванати от изследването, и минималните условия за изследване на някои сортове зеленчукови видове
 2017 г.
 Директива за изпълнение 2014/20/ЕС на Комисията от 6 февруари 2014 г. за определяне на класове на Съюза за базов и сертифициран посадъчен материал от картофи и на приложимите за тях условия и обозначения
 2017 г.
 Директива за изпълнение 2014/21/ЕС на Комисията от 6 февруари 2014 г. за определяне на минимални условия и класове на Съюза за предбазов посадъчен материал от картофи
 2017 г.
 Директива 2008/62/ЕО на Комисията от 20 юни 2008 г. уреждаща някои дерогации за признаване на земеделски местни видове и сортове, които са естествено адаптирани към местните и регионалните условия и са заплашени от генетична ерозия, и търговията със семена и посадъчен материал от картофи на тези местни видове и сортове
 2019 г.
 Директива 2009/145/ЕО на Комисията от 26 ноември 2009 г. за предоставяне на някои дерогации относно признаването на зеленчукови местни видове и сортове, които са традиционно отглеждани в определени местности и райони и са застрашени от генетична ерозия, и на зеленчукови сортове без истинска стойност за производството на търговски култури, но развивани с цел отглеждане при специални условия, както и относно търговията със семена от посочените местни видове и сортове
 2019 г.
 Раздел 7 — Генетично модифицирани организми
 Директива 2001/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 март 2001 г. относно съзнателното освобождаване на генетично модифицирани организми в околната среда и за отмяна на Директива 90/220/ЕИО на Съвета
 В съответствие с посоченото в приложение XVI
 Решение 2002/811/ЕО на Съвета от 3 октомври 2002 г. за създаване на обяснителни бележки, които да допълнят приложение VII към Директива 2001/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно съзнателното освобождаване на генетично модифицирани организми в околната среда и за отмяна на Директива 90/220/ЕИО на Съвета
 2017 г.
 Решение 2002/812/ЕО на Съвета от 3 октомври 2002 г. за установяване съгласно Директива 2001/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета на формуляр за обобщена информация, свързан с пускането на пазара на генетично модифицирани организми като продукти или в продукти
 2017 г.
 Регламент (ЕО) No 1946/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2003 г. относно трансграничното придвижване на генетично модифицирани организми
 2017 г.
 Регламент (ЕО) No 1829/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 22 септември 2003 г. относно генетично модифицираните храни и фуражи
 2018 г.
 Регламент (ЕО) No 641/2004 на Комисията от 6 април 2004 г. за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) No 1829/2003 на Европейския парламент и на Съвета относно заявлението за разрешение за нови генетично модифицирани храни и фуражи, нотификацията на съществуващи продукти, инцидентното или технически неизбежното наличие на генетично модифициран материал, който е бил предмет на оценяване на съществуващия риск и е получил благоприятно становище
 2018 г.
 Регламент (ЕО)


text:
No 1830/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 22 септември 2003 г. относно проследяването и етикирането на генетично модифицирани организми и проследяването на храни и фуражи от генетично модифицирани продукти и за изменение на Директива 2001/18/ЕО
 2018 г.
 Препоръка 2010/C-200/01 на Комисията от 13 юли 2010 г. относно насоките за разработване на национални мерки за съвместно съществуване на генетично модифицирани култури с традиционните и биологичните земеделски култури с цел избягване на случайното наличие на ГМО в тях
 2018 г.
 Директива 2009/41/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 г. относно работата с генетично модифицирани микроорганизми в контролирани условия (преработена)
 В съответствие с посоченото в приложение XVI
 Решение 2009/770/ЕО на Комисията от 13 октомври 2009 г. за утвърждаване на стандартните формуляри за отчитане на резултатите от наблюдението на съзнателното освобождаване в околната среда на генетично модифицирани организми като продукти или като съставка на продукти с цел пускане на пазара съгласно Директива 2001/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета
 2018 г.
 Раздел 8 — Ветеринарни лекарствени продукти
 Директива 2001/82/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 г. относно кодекса на Общността за ветеринарните лекарствени продукти
 В съответствие с посоченото в приложение XVI
 Директива 2004/28/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г. за изменение на Директива 2001/82/ЕО относно Кодекса на Общността за ветеринарните лекарствени продукти
 2019 г.
 Регламент (ЕС) No 37/2010 на Комисията от 22 декември 2009 г. относно фармакологичноактивните субстанции и тяхната класификация по отношение на максимално допустимите стойности на остатъчните количества в храните от животински произход
 2018 г.
 Директива 2006/130/ЕО на Комисията от 11 декември 2006 г. за прилагане на Директива 2001/82/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на установяването на критерии за изключване на някои ветеринарни лекарствени продукти за животни за производство на храни от изискването за ветеринарна рецепта
 В съответствие с посоченото в приложение XVI
 Регламент (ЕО) No 1662/95 на Комисията от 7 юли 1995 г. за установяване на условията и реда за прилагане на общностните процедури за вземане на решения по отношение на разрешителните за пускане на пазара на лекарствени продукти за хуманна или ветеринарна употреба
 В съответствие с посоченото в приложение XVI
 Регламент (ЕО) No 469/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 г. относно сертификата за допълнителна закрила на лекарствените продукти (кодифицирана версия)
 В съответствие с посоченото в приложение XVI“


text:
 Важна правна забележка
 |
 21997D1120(04)
 Официален вестник n° L 316 , 20/11/1997 стр. 0016 - 0016 специално чешко издание глава 11 том 02 стр. 306 - 306 специално испанско издание глава 11 том 02 стр. 306 - 306 специално унгарско издание глава 11 том 02 стр. 306 - 306 специално литвийско издание глава 11 том 02 стр. 306 - 306 LV.ES глава 11 том 02 стр. 306 - 306 MT.ES глава 11 том 02 стр. 306 - 306 PL.ES глава 11 том 02 стр. 306 - 306 SK.ES глава 11 том 02 стр. 306 - 306 специално словенско издание глава 11 том 02 стр. 306 - 306
 Решение на Съвместния комитет на ЕИПNo 54/97от 31 юли 1997 годиназа изменение на приложение II (Технически регламенти, стандарти, изпитвания и удостоверяване) към Споразумението за ЕИПСЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с Протокол за адаптиране на Споразумението за Европейското икономическо пространство, оттук нататък наричано "Споразумението", и по-специално член 98 от него,като има предвид, че приложение II към Споразумението беше изменено с Решение No 14/97 на Съвместния комитет на ЕИП [1];като има предвид, че Регламент (ЕО) No 1935/95 на Съвета от 22 юни 1995 г. за изменение на Регламент (ЕИО) No 2092/91 относно биологичното производство на земеделски продукти и неговото означение върху земеделските продукти и храни [2] трябва да бъде включен в Споразумението,РЕШИ:Член 1Добавя се следното тире в точка 54б (Регламент (ЕИО) No 2092/91 на Съвета) на глава XII на приложение II към Споразумението:- "— 396 R 1935: Регламент (ЕО) No 1935/95 на Съвета от 22 юни 1995 г. (ОВ L 186, 5.8.1995 г., стр. 1)."Член 2Текстовете на Регламент (ЕО) No 1935/95 на исландски и норвежки език, приложени към съответните езикови версии на настоящото решение, са автентични.Член 3Настоящото решение влиза в сила на 1 август 1997 г., при условие че Съвместният комитет на ЕИП е бил уведомен по всички въпроси съгласно член 103, параграф 1 от споразумението.Член 4Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейските общности.Съставено в Брюксел на 31 юли 1997 година.За Съвместния комитет на ЕИППредседателE. Bull[1] ОВ L 182, 10.7.1997 г., стр. 46.[2] ОВ L 186, 5.8.1995 г., стр. 1.--------------------------------------------------


text:
 6.10.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 262/52
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 81/2011
 от 1 юли 2011 година
 за изменение на приложение XIII (Транспорт) към Споразумението за ЕИП
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с Протокола за адаптиране на Споразумението за Европейското икономическо пространство, наричано по-нататък „Споразумението“, и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Приложение XIII към Споразумението беше изменено с Решение на Съвместния комитет на ЕИП No 56/2011 от 20 май 2011 г. (1)
 (2)
 Регламент (ЕС) No 1191/2010 на Комисията от 16 декември 2010 г. за изменение на Регламент (ЕО) No 1794/2006 за установяване на обща схема за таксуване на аеронавигационното обслужване (2) следва да бъде включен в Споразумението,
 ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
 Член 1
 В точка 66цг (Регламент (ЕО) No 1794/2006 на Комисията) от приложение ХIII към Споразумението се добавя следното:
 „ , изменен със:
 —
 32010 R 1191: Регламент (ЕС) No 1191/2010 на Комисията от 16 декември 2010 г. (ОВ L 333, 17.12.2010 г., стр. 6).“
 Член 2
 Текстовете на Регламент (ЕС) No 1191/2010 на исландски и норвежки език, които ще бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила на 2 юли 2011 г., при условие че всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението, са внесени в Съвместния комитет на ЕИП (3), или на датата на влизане в сила на решението на Съвместния комитет на ЕИП за включване на Регламент (ЕО) No 1070/2009 на Европейския парламент и на Съвета (4) в Споразумението, в зависимост от това коя от двете дати е по-късната.
 Член 4
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 1 юли 2011 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 Kurt JÄGER
 (1) ОВ L 196, 28.7.2011 г., стр. 38.
 (2) ОВ L 333, 17.12.2010 г., стр. 6.
 (3) Без отбелязани конституционни изисквания.
 (4) ОВ L 300, 14.11.2009 г., стр. 34.


text:
 Важна правна забележка
 |
 22003D0084
 Официален вестник n° L 257 , 09/10/2003 стр. 0041 - 0041 специално чешко издание глава 11 том 08 стр. 342 - 342 специално испанско издание глава 11 том 08 стр. 342 - 342 специално унгарско издание глава 11 том 08 стр. 342 - 342 специално литвийско издание глава 11 том 08 стр. 342 - 342 LV.ES глава 11 том 08 стр. 342 - 342 MT.ES глава 11 том 08 стр. 342 - 342 PL.ES глава 11 том 08 стр. 342 - 342 SK.ES глава 11 том 08 стр. 342 - 342 специално словенско издание глава 11 том 08 стр. 342 - 342
 Решение на Съвместния комитет на ЕИПNo 84/2003от 20 юни 2003 годиназа изменение на приложение XIX (Защита на потребителите) към Споразумението за ЕИПСЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с Протокола за адаптиране на Споразумението за Европейско икономическо пространство, по-нататък наричано "Споразумението", и по-специално член 98 от него,като има предвид, че:(1) Приложение ХV към споразумението беше изменено с Решение No 47/2003 на Съвместния комитет на ЕИП от 16 май 2003 г. [1].(2) Препоръка 2001/193/ЕО на Комисията от 1 март 2001 г. относно информацията, която трябва да бъде предоставена на потребителите преди подписване на договор от институции, отпускащи заеми за закупуване на жилище [2], трябва да бъде включена в споразумението,РЕШИ:Член 1След точка 19 (Препоръка 2001/310/ЕО на Комисията) от приложение XIX към споразумението се добавя следната точка:"20. 32001 H 0193: Препоръка 2001/193/ЕО на Комисията от 1 март 2001 г. относно информацията, която трябва да бъде предоставена на потребителите преди подписване на договор от институции, които отпускат заеми за закупуване на жилище (ОВ L 69, 10.3.2001 г., стр. 25)."Член 2Текстовете на Препоръка 2001/193/ЕО на исландски и норвежки език се публикуват в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз и имат еднаква сила.Член 3Настоящото решение влиза в сила на 21 юни 2003 г., при условие че всички нотификации до Съвместния комитет на ЕИП съгласно член 103, параграф 1 от Споразумението са направени [***].Член 4Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.Съставено в Брюксел на 20 юни 2003 година.За Съвместния комитет на ЕИППредседателP. Westerlund[1] ОВ L 193, 31.7.2003 г., стр. 18.[2] ОВ L 69, 10.3.2001 г., стр. 25.[***] Не са посочени конституционни изисквания.--------------------------------------------------


text:
 17.10.2019
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 264/42
 РЕШЕНИЕ 2019/1734 НА КОМИТЕТА НА ЕС И КОРЕЯ ПО ТЪРГОВИЯ И УСТОЙЧИВО РАЗВИТИЕ
 от 30 септември 2019 година
 относно преразгледан списък с експерти, които желаят и могат да участват като членове на експертна група в съответствие с член 13.15 от споразумението [2019/...]
 КОМИТЕТЪТ НА ЕС И КОРЕЯ ПО ТЪРГОВИЯ И УСТОЙЧИВО РАЗВИТИЕ,
 като взе предвид Споразумението за свободна търговия между Европейския съюз и неговите държави членки, от една страна, и Република Корея, от друга страна (наричано по-нататък „споразумението“), и по-специално член 13.15, параграф 3 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 В съответствие с член 13.15, параграф 3 от споразумението страните трябва да съставят списък от най-малко 15 лица, които желаят и могат да участват като членове на експертна група по отношение на въпроси в обхвата на глава 13 относно търговията и устойчивото развитие, и които притежават експертен опит по въпросите, попадащи в обхвата на посочената глава. Най-малко пет от тези лица не трябва да са граждани на никоя от страните и председателстват експертната група.
 (2)
 На 27 юни 2012 г. Комитетът на ЕС и Корея по търговия и устойчиво развитие прие Решение No 2/2012 (1) за съставяне на списък от 18 експерти, които могат да участват като членове на експертна група.
 (3)
 Република Корея изрази желанието си да замени някои от корейските граждани в списъка с експертите. За да може настоящото изменение да породи действие, преразгледаният списък с експерти следва да бъде одобрен от Комитета на ЕС и Корея по търговия и устойчиво развитие.
 (4)
 Поради това страните преразгледаха списъка с експерти, установен с Решение No 2/2012, и преразгледаният списък с експерти, съдържащ се в приложението, следва да бъде приет,
 ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
 Член 1
 Списъкът на експертите, които могат да участват като членове на експертна група за целите на член 13.15 от споразумението, който се съдържа в приложението към Решение No 2/2012, се заменя от списъка с експерти, който се съдържа в приложението към настоящото решение.
 Член 2
 Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
 Съставено в Брюксел и Сеул на 30 септември 2019 година.
 За Комитета на ЕС и КОРЕЯ по търговия и устойчиво развитие
 Съпредседател на Комитета по търговия и устойчиво развитие от страна на Република Корея
 Kyong Yun KIM
 Съпредседател на Комитета по търговия и устойчиво развитие от страна на Европейския съюз
 Ewa SYNOWIEC
 (1) Решение No 2/2012 на Комитета на ЕС и Корея по търговия и устойчиво развитие от 27 юни 2012 г. за създаване на експертна група, посочена в член 13.15 от Споразумението за свободна търговия между Европейския съюз и неговите държави членки, от една страна, и Република Корея, от друга страна (ОВ L 331, 1.12.2012 г., стр. 54).
 ПРИЛОЖЕНИЕ
 Cписък с експерти, които желаят и могат да участват като членове на експертна група по отношение на въпроси в обхвата на глава 13 (търговия и устойчиво развитие) от споразумението
 Експерти, посочени от Република Корея:
 Sung Wook LEE
 Jaemin LEE
 Chang Young KWON
 Suh-Yong CHUNG
 Taek-Whan HAN
 Won-Mog CHOI
 Експерти, посочени


text:
 20.2.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 47/3
 ПРОТОКОЛ
 към Евро-средиземноморското споразумение за асоцииране между Европейската общност и нейните държави членки, от една страна, и Република Ливан, от друга страна, относно рамково споразумение между Европейския съюз и Република Ливан за общите принципи на участие на Република Ливан в програми на Съюза
 ЕВРОПЕЙСКИЯТ СЪЮЗ, наричан по-долу „Съюзът“,
 от една страна, и
 РЕПУБЛИКА ЛИВАН, наричана по-долу „Ливан“,
 от друга страна,
 по-долу наричани заедно „страните“,
 като имат предвид, че:
 (1)
 Евро-средиземноморското споразумение за асоцииране между Европейската общност и нейните държави членки, от една страна, и Република Ливан, от друга страна (1) (наричано по-долу „Споразумението“), бе подписано в Брюксел на 1 април 2002 г. и влезе в сила на 1 април 2006 г.
 (2)
 Европейският съвет, проведен на 17 и 18 юни 2004 г., приветства предложенията на Комисията за европейска политика за съседство (ЕПС) и одобри заключенията на Съвета от 14 юни 2004 г.
 (3)
 Съветът многократно е приемал заключения в подкрепа на тази политика.
 (4)
 На 5 март 2007 г. Съветът изрази подкрепа за общия подход, очертан в съобщението на Европейската комисия от 4 декември 2006 г., който позволява страните — партньори по ЕПС, да вземат участие в агенции на Общността и програми на Общността в зависимост от заслугите си и когато правните основания позволяват това.
 (5)
 Ливан изрази желание да участва в редица програми на Съюза.
 (6)
 Конкретният ред и условия, свързани с участието на Ливан във всяка отделна програма, по-специално финансовите вноски, дължими от Ливан, и процедурите за докладване и оценка, следва да се определят посредством споразумение между Европейската комисия и компетентните органи на Ливан,
 СЕ СПОРАЗУМЯХА ЗА СЛЕДНОТО:
 Член 1
 На Ливан се разрешава да участва във всички текущи и бъдещи програми на Съюза, които са отворени за участие на Ливан в съответствие със съответните разпоредби за приемане на тези програми.
 Член 2
 Ливан участва финансово с вноски в общия бюджет на Европейския съюз, съответстващи на конкретните програми на Съюза, в които участва.
 Член 3
 На представителите на Ливан се разрешава да участват като наблюдатели и по въпросите, които засягат Ливан, в управителните комитети, отговарящи за мониторинга на програмите на Съюза, в които Ливан участва финансово.
 Член 4
 За проектите и инициативите, представени от участниците от Ливан, се прилагат, доколкото е възможно, същите условия, правила и процедури по съответните програми на Съюза като приложимите спрямо държавите членки.
 Член 5
 1. Конкретният ред и условия, свързани с участието на Ливан във всяка отделна програма на Съюза, по-специално финансовите вноски, дължими от Ливан, и процедурите за докладване и оценка, се определят чрез споразумение между Комисията и компетентните органи на Ливан въз основа на критериите, установени в рамките на съответните програми на Съюза.
 2. Ако Ливан кандидатства за външна помощ от Съюза, за да участва в дадена програма на Съюза на основание на член 3 от Регламент (ЕС) No 232/2014 на Европейския парламент и на Съвета (2) или съгласно друг евентуален бъдещ подобен регламент, предвиждащ външна помощ за Ливан от Съюза, условията, уреждащи ползването на външната помощ на Съюза от страна


text:
на Ливан, се определят в споразумение за финансиране.
 Член 6
 1. В съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) No 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (3) във всяко споразумение, сключено съгласно член 5, се посочва, че финансовият контрол или одитите или други проверки, включително административни разследвания, се извършват от или под ръководството на Европейската комисия, Европейската служба за борба с измамите и Европейската сметна палата.
 2. Изготвят се подробни разпоредби за финансовия контрол и одити, административните мерки, санкциите и събирането на вземания, с които на Комисията, Европейската служба за борба с измамите и Европейската сметна палата се предоставят правомощия, които са равностойни на правомощията им по отношение на бенефициерите или изпълнителите, установени в Съюза.
 Член 7
 1. Настоящият протокол се прилага за срока на действие на Споразумението.
 2. Настоящият протокол се подписва и одобрява от страните в съответствие с техните съответни процедури.
 3. Всяка от страните може да денонсира настоящия протокол с писмена нотификация до другата страна. Действието на настоящия протокол се прекратява шест месеца след датата на нотификацията.
 4. Прекратяването на действието на протокола вследствие на денонсиране от която и да било от страните не засяга проверките и контрола, които трябва да бъдат извършвани, когато е приложимо, съгласно членове 5 и 6.
 Член 8
 Най-късно три години след датата на влизане в сила на настоящия протокол и на всеки три години след това двете страни могат да извършат преглед на прилагането на настоящия протокол в зависимост от реалното участие на Ливан в програми на Съюза.
 Член 9
 Настоящият протокол се прилага, от една страна, на териториите, на които се прилага Договорът за функционирането на Европейския съюз, и при условията, предвидени в този Договор, и от друга страна, на територията на Ливан.
 Член 10
 1. Настоящият протокол влиза в сила на първия ден от месеца след датата, на която страните се нотифицират взаимно по дипломатически път за приключването на необходимите процедури за влизането му в сила.
 2. До влизането в сила на настоящия протокол страните се договарят да го прилагат временно от датата на подписването му, при условие че са приключили необходимите за тази цел процедури.
 Член 11
 Настоящият протокол съставлява неразделна част от Споразумението.
 Член 12
 Настоящият протокол е съставен в два еднообразни екземпляра на английски, български, гръцки, датски, естонски, испански, италиански, латвийски, литовски, малтийски, немски, нидерландски, полски, португалски, румънски, словашки, словенски, унгарски, фински, френски, хърватски, чешки, шведски и арабски език, като текстовете на всички езици са еднакво автентични.
 Съставено в Брюксел на девети февруари две хиляди и петнадесета година.
 Hecho en Bruselas, el nueve de febrero de dos mil quince.
 V Bruselu dne devátého února dva tisíce patnáct.
 Udfærdiget i Bruxelles den niende februar to tusind og femten.
 Geschehen zu Brüssel am neunten Februar zweitausendfümfzehn.
 Kahe tuhande viieteistkümnenda aasta veebruarikuu üheksandal päeval Brüsselis.
 Έγινε στις Βρυξέλλες, στις εννέα Φεβρουαρίου δύο χιλιάδες δεκαπέντε.
 Done at Brussels on the ninth day of February in the year two thousand and fifteen.
 Fait à Bruxelles, le neuf février deux mille quinze.
 Arna dhéanamh sa Bhruiséil, an naoú lá de Feabhra an bhliain


text:
dhá mhíle agus a cúig déag.
 Sastavljeno u Bruxellesu devetog veljače dvije tisuće petnaeste.
 Fatto a Bruxelles, addì nove febbraio duemilaquindici.
 Briselē, divi tūkstoši piecpadsmitā gada devītajā februārī.
 Priimta du tūkstančiai penkioliktų metų vasario devintą dieną Briuselyje.
 Kelt Brüsszelben, a kétezer-tizenötödik év február havának kilencedik napján.
 Magħmul fi Brussell, fid-disa' jum ta' Frar tas-sena elfejn u ħmistax.
 Gedaan te Brussel, de negende februari tweeduizend vijftien.
 Sporządzono w Brukseli dnia dziewiątego lutego roku dwa tysiące piętnastego.
 Feito em Bruxelas, em nove de fevereiro de dois mil e quinze.
 Întocmit la Bruxelles la nouă februarie două mii cincisprezece.
 V Bruseli deviateho februára dvetisícpätnásť.
 V Bruslju, dne devetega februarja leta dva tisoč petnajst.
 Tehty Brysselissä yhdeksäntenä päivänä helmikuuta vuonna kaksituhattaviisitoista.
 Som skedde i Bryssel den nionde februari tjugohundrafemton.
 За Европейския съюз
 Рог la Unión Europea
 Za Evropskou unii
 For Den Europæiske Union
 Für die Europäische Union
 Euroopa Liidu nimel
 Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
 For the European Union
 Pour l'Union européenne
 Za Europsku uniju
 Per l'Unione europea
 Eiropas Savienības vārdā –
 Europos Sąjungos vardu
 Az Európai Unió részéről
 Għall-Unjoni Ewropea
 Voor de Europese Unie
 W imieniu Unii Europejskiej
 Pela União Europeia
 Pentru Uniunea Europeană
 Za Európsku úniu
 Za Evropsko unijo
 Euroopan unionin puolesta
 För Europeiska unionen
 За Република Ливан
 Por la República Libanesa
 Za Libanonskou republiku
 For Den Libanesiske Republik
 Für die Libanesische Republik
 Liibanoni Vabariigi nimel
 Για τη Δημοκρατία του Λιβάνου
 For the Republic of Lebanon
 Pour la République libanaise
 Za Libanonsku Republiku
 Per la Repubblica del Libano
 Libānas Republikas vārdā –
 Libano Respublikos vardu
 A Libanoni Köztársaság részéről
 Għar-repubblika tal-Libanu
 Voor de Republiek Libanon
 W imieniu Republiki Libańskiej
 Pela República do Líbano
 Pentru Republica Libaneză
 Za Libanonskú republiku
 Za Republiko Libanon
 Libanonin tasavallan puolesta
 För Republiken Libanon
 (1) ОВ L 143, 30.5.2006 г., стр. 2.
 (2) Регламент (ЕС) No 232/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2014 г. за създаване на Европейски инструмент за съседство (ОВ L 77, 15.3.2014 г., стр. 27).
 (3) Регламент (ЕС, Евратом) No 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 г. относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза и за отмяна на Регламент (ЕО, Евратом) No 1605/2002 на Съвета (ОВ L 298, 26.10.2012 г., стр. 1).


text:
 27.11.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 342/51
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 143/2014
 от 27 юни 2014 година
 за изменение на приложение XXI (Статистика) към Споразумението за ЕИП
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство („Споразумението за ЕИП“), и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Регламент (ЕС) No 67/2014 на Комисията от 27 януари 2014 г. за прилагане на Регламент (ЕО) No 1177/2003 на Европейския парламент и на Съвета относно статистическите данни на Общността за доходите и условията на живот (ЕU-SILC) по отношение на списъка за 2015 г. на целевите второстепенни променливи за участието в социалния и културния живот и за материалните лишения (1) следва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.
 (2)
 Поради това приложение XXI към Споразумението за ЕИП следва да бъде съответно изменено,
 ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
 Член 1
 След точка 18ча (Регламент (ЕО) No 646/2009 на Комисията) от приложение ХХI към Споразумението за ЕИП се вмъква следната точка:
 „18чб.
 32014 R 0067: Регламент (ЕС) No 67/2014 на Комисията от 27 януари 2014 г. за прилагане на Регламент (ЕО) No 1177/2003 на Европейския парламент и на Съвета относно статистическите данни на Общността за доходите и условията на живот (ЕU-SILC) по отношение на списъка за 2015 г. на целевите второстепенни променливи за участието в социалния и културния живот и за материалните лишения (ОВ L 23, 28.1.2014 г., стр. 1).“
 Член 2
 Текстовете на Регламент (ЕС) No 67/2014 на исландски и норвежки език, които ще бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила на 28 юни 2014 г., при условие че са внесени всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението за ЕИП (2).
 Член 4
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 27 юни 2014 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 Gianluca GRIPPA
 (1) ОВ L 23, 28.1.2014 г., стр. 1.
 (2) Без отбелязани конституционни изисквания.


text:
 13.7.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 185/1
 Само оригиналните текстове на ИКЕ на ООН имат правно действие съгласно международното публично право. Статутът и датата на влизане в сила на настоящото правило следва да бъдат проверени в последната версия на документа на ИКЕ на ООН относно статута TRANS/WP.29/343, който е на разположение на следния електронен адрес:
 http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html
 Правило No 81 на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации (ИКЕ на ООН) — Единни предписания относно одобрението на огледала за обратно виждане на двуколесни моторни превозни средства със или без кош по отношение на монтирането на огледала за обратно виждане на кормилото
 Включващо всички текстове в сила до:
 допълнение 2 към първоначалната версия на правилото — Дата на влизане в сила: 18 юни 2007 г.
 СЪДЪРЖАНИЕ
 ПРАВИЛО
 1.
 Обхват
 I. ОГЛЕДАЛА ЗА ОБРАТНО ВИЖДАНЕ
 2.
 Определения
 3.
 Заявление за одобрение
 4.
 Маркировки
 5.
 Одобрение
 6.
 Общи изисквания
 7.
 Специални изисквания
 8.
 Изпитвания
 9.
 Съответствие на производството
 10.
 Санкции при несъответствие на производството
 11.
 Промяна и разширение на одобрение на тип огледало за обратно виждане
 12.
 Окончателно прекратяване на производството
 II. МОНТИРАНЕ НА ОГЛЕДАЛА ЗА ОБРАТНО ВИЖДАНЕ
 13.
 Определения
 14.
 Заявление за одобрение
 15.
 Одобрение
 16.
 Изисквания
 17.
 Съответствие на производството
 18.
 Санкции при несъответствие на производството
 19.
 Промяна и разширение на одобрение на тип превозно средство
 20.
 Окончателно прекратяване на производството
 21.
 Наименования и адреси на техническите служби, отговарящи за провеждането на изпитвания с цел одобрение, както и на административните отдели
 ПРИЛОЖЕНИЯ
 Приложение 1 —
 Съобщение относно одобрението, отказа, разширението, отмяната на одобрение или окончателното прекратяване на производството на тип огледало за обратно виждане съгласно Правило No 81
 Приложение 2 —
 Съобщение относно одобрението, отказа, разширението, отмяната на одобрение или окончателното прекратяване на производството на тип превозно средство по отношение на монтирането на огледала за обратно виждане съгласно Правило No 81
 Приложение 3 —
 Оформление на маркировката за одобрение на огледало за обратно виждане
 Приложение 4 —
 Оформление на маркировката за одобрение на превозно средство във връзка с монтирането на огледала за обратно виждане
 Приложение 5 —
 Метод на изпитване за определяне на отразяващата способност
 Приложение 6 —
 Процедура за определяне радиуса на кривината „r“ на отразяващата повърхност на огледало
 Приложение 7 —
 Контрол за съответствие на производството
 1. ОБХВАТ
 Настоящото правило се прилага за:
 1.1.
 огледала за обратно виждане, предназначени за монтиране на превозни средства от категория L (1) без каросерия, която изцяло или частично обгражда водача; и
 1.2.
 монтирането на огледала за обратно виждане на превозни средства от категория L без каросерия, която изцяло или частично обгражда водача (2).
 I — ОГЛЕДАЛА ЗА ОБРАТНО ВИЖДАНЕ
 2. ОПРЕДЕЛЕНИЯ
 За целите на настоящото правило:
 2.1.
 „огледало за обратно виждане“ означава всяко устройство, предназначено да осигурява ясна видимост към задната част на превозно средство;
 2.2.
 „тип огледало за обратно виждане“ означава устройства, които не се различават по следните съществени характеристики:
 2.2.1.
 размери и радиус на кривина на отразяващата повърхност на огледалото за обратно виждане;
 2.2.2.
 конструкция, форма или материали на огледалата за обратно виждане, включително връзката с превозното


text:
средство;
 2.3.
 „клас огледала за обратно виждане“ означава всички устройства, които имат една или повече общи характеристики или функции.
 Огледалата за обратно виждане, посочени в настоящото правило, са групирани в клас „L“;
 2.4.
 „r“ означава средната стойност на радиусите на кривината, измерени по отразяващата повърхност, в съответствие с метода, описан в точка 2 от приложение 6 към настоящото правило;
 2.5.
 „основни радиуси на кривината в една точка на отразяващата повърхност — (ri) и (r’i)“ означават стойностите, получени с помощта на описаната в приложение 6 апаратура, измерени по дъгата на отразяващата повърхност, като дъгата лежи в равнина, успоредна на най-големия размер на огледалото, и минава през неговия център, и по дъгата, перпендикулярна на тази отсечка;
 2.6.
 „радиус на кривината в една точка на отразяващата повърхност (rp)“ означава средноаритметичната стойност на основните радиуси на кривина ri и r’i, а именно:
 2.7.
 „център на отразяващата повърхност“ означава центъра на видимата площ на отразяващата повърхност;
 2.8.
 „радиус на кривината на съставните части на огледалото за обратно виждане“ означава радиуса „с“ на дъгата на окръжността, която в най-голяма степен се доближава до закривената форма на разглежданата част.
 3. ЗАЯВЛЕНИЕ ЗА ОДОБРЕНИЕ
 3.1. Заявлението за одобрение на тип огледало за обратно виждане се подава от титуляря на търговското наименование или марка или от негов надлежно упълномощен представител.
 3.2. За всеки тип огледало за обратно виждане заявлението се придружава от посочените по-долу документи в три екземпляра и от следните данни:
 3.2.1.
 техническо описание, включително указания за монтаж, уточняващо по-специално типа (типовете) превозни средства, за които е предназначено огледалото за обратно виждане,
 3.2.2.
 чертежи, достатъчно подробни, за да дадат възможност за:
 3.2.2.1.
 проверка на съответствието с общите изисквания, предписани в точка 6,
 3.2.2.2.
 проверка на съответствието с размерите, предписани в точка 7.1, и
 3.2.2.3.
 проверка на съответствието с местоположението на пространствата, предвидени за маркировката за одобрение и предписани в точка 4.2 по-долу.
 3.3. Освен това заявлението за одобрение се придружава от четири образеца на типа огледало за обратно виждане. По искане на техническата служба, отговаряща за провеждането на изпитвания за одобрение, може да се изискват и допълнителни образци.
 3.4. Компетентният орган трябва да удостовери наличието на задоволителни мерки за осигуряване на ефективен контрол за съответствие на производството преди издаването на одобрение на типа.
 4. МАРКИРОВКИ
 4.1. На образците на огледала за обратно виждане, предоставени за одобрение, трябва да бъдат нанесени търговското наименование или марка на производителя. Маркировката трябва да бъде ясна, четлива и незаличима.
 4.2. На всяко огледало за обратно виждане трябва да се предвиди място на държателя с достатъчно големи размери за нанасяне на маркировката за одобрение, която трябва да е четлива, когато огледалото за обратно виждане е монтирано на превозното средство. Това място се отбелязва на чертежите, посочени в точка 3.2.2 по-горе.
 5. ОДОБРЕНИЕ
 5.1. Ако предоставените за одобрение образци отговарят на изискванията на точки 6—8 по-долу, на съответния тип огледало за обратно виждане се издава одобрение.
 5.2. На всеки одобрен тип се присвоява номер на одобрението. Първите му две цифри (понастоящем 00 за правилото в първоначалния му вид) указват серията от изменения, включващи най-новите основни


text:
технически изменения, направени по правилото към момента на издаване на одобрението. Една и съща страна по договора не може да присвоява същия номер на друг тип огледало за обратно виждане.
 5.3. Страните по Спогодбата от 1958 г., прилагащи настоящото правило, биват уведомявани за всяко одобрение, разширение на одобрение или отказ за издаване на одобрение на тип огледало за обратно виждане съгласно настоящото правило посредством формуляр, който съответства на образеца от приложение 1 към настоящото правило.
 5.4. На всяко огледало за обратно виждане, което съответства на одобрен съгласно настоящото правило тип, на мястото, посочено в точка 4.2 по-горе, и в допълнение на маркировката, предписана в точка 4.1, се поставя отчетлива международна маркировка за одобрение, която се състои от:
 5.4.1.
 оградена с окръжност буква „E“, следвана от отличителния номер на държавата, която е издала одобрението (3);
 5.4.2.
 номер на одобрението;
 5.4.3.
 допълнителен символ под формата на буквата „L“.
 5.5. Маркировката за одобрение и допълнителният символ трябва да бъдат ясни, четливи и незаличими.
 5.6. Приложение 3 към настоящото правило дава пример за оформлението на маркировката за одобрение и допълнителния символ.
 6. ОБЩИ ИЗИСКВАНИЯ
 6.1. Всички огледала за обратно виждане трябва да бъдат регулируеми.
 6.2. Контурът на отразяващата повърхност трябва да бъде обкръжен от държател, който по своя периметър трябва да има стойност на „c“ ≥ 2,5 mm във всички точки и във всички направления. Ако отразяващата повърхност излиза извън границите на държателя, радиусът на кривината „c“ по периметъра, излизащ извън границите на държателя, трябва да бъде не по-малък от 2,5 mm и отразяващата повърхност трябва да влиза обратно в държателя със сила 50 N, приложена върху най-изпъкналата точка спрямо държателя в посока, която е хоризонтална и е приблизително успоредна на средната надлъжна равнина на превозното средство.
 6.3. Когато огледалото е монтирано върху хоризонтална повърхност, независимо от положението, в което е регулирано устройството, всички части, включително онези, които остават прикрепени към държателя след изпитването, предвидено в точка 8.2, които се намират в потенциален статичен контакт със сфера с диаметър 100 mm, трябва да имат радиус на кривината „c“ не по-малък от 2,5 mm.
 6.3.1. Изискванията от точка 6.3 не се прилагат за ръбовете на отворите за фиксиране или на жлебовете, чиято широчина е по-малка от 12 mm, ако тези ръбове или жлебове са заоблени.
 6.4. Разпоредбите, посочени в точки 6.2 и 6.3 по-горе, не се прилагат за частите от огледала за обратно виждане, които са изработени от материал с твърдост А по скалата на Шор, която не надвишава 60.
 7. СПЕЦИАЛНИ ИЗИСКВАНИЯ
 7.1. Размери
 7.1.1. Минималните размери на отразяващата повърхност трябва да бъдат такива, че:
 7.1.1.1.
 площта да не е по-малка от 69 cm2.
 7.1.1.2.
 В случай на кръгли огледала диаметърът не трябва да е по-малък от 94 mm.
 7.1.1.3.
 В случай на некръгли огледала размерът следва да позволява вписването в отразяващата повърхност на окръжност с диаметър 78 mm.
 7.1.2. Максималните размери на отразяващата повърхност трябва да бъдат такива, че:
 7.1.2.1.
 в случай на кръгли огледала диаметърът да не е по-голям от 150 mm,
 7.1.2.2.
 В случай на некръгли огледала отразяващата повърхност трябва да


text:
се вмества в правоъгълник с размери 120 mm на 200 mm.
 7.2. Отразяваща повърхност и коефициент на отражение
 7.2.1. Отразяващата повърхност на огледалото за обратно виждане трябва да бъде сферично изпъкнала.
 7.2.2. Разлики между радиусите на кривина:
 7.2.2.1.
 Разликата между ri или r’i, и rp във всяка базова точка не трябва да надвишава 0,15 r.
 7.2.2.2.
 Разликата между всеки от радиусите на кривината (rp1, rp2 и rp3) и r не трябва да надвишава 0,15 r.
 7.2.3. Стойността на „r“ не трябва да е по-малка от 1 000 mm и по-голяма от 1 500 mm.
 7.2.4. Стойността на нормалния коефициент на отражение, определена съгласно метода, описан в приложение 5 към настоящото правило, не трябва да бъде по-малка от 40 %. Ако огледалото има две позиции („ден“ и „нощ“), позицията „ден“ трябва да позволява да се различават цветовете на сигналите, които се използват при движението по пътищата. Стойността на нормалния коефициент на отражение в позицията „нощ“ не трябва да бъде по-малка от 4 %.
 7.2.5. Отразяващата повърхност трябва да запазва характеристиките си, определени в точка 7.2.4, въпреки продължително излагане на неблагоприятни атмосферни условия при нормални условия на експлоатация.
 8. ИЗПИТВАНИЯ
 8.1. Огледалата за обратно виждане се подлагат на изпитванията, описани в точки 8.2и 8.3 по-долу, за да се определи тяхното поведение при удар и огъване на държателя, закрепен към рамото или опората.
 8.2. Изпитване на удар
 8.2.1. Описание на изпитвателното устройство
 8.2.1.1.
 Изпитвателното устройство се състои от махало, което може да извършва колебания около две взаимноперпендикулярни хоризонтални оси, като едната е перпендикулярна на предната равнина, съдържаща траекторията на „задвиженото“ махало. На края на махалото се поставя ударен елемент, оформен от твърда сфера с диаметър 165 ± 1 mm, покрита с 5 mm плътен каучук с твърдост А 50 по скалата на Шор. Предвидено е устройство, което позволява определянето на максималния ъгъл, достигнат от рамото в равнината на отклонение. Трябва да има опора, фиксирана с твърда връзка към конструкцията, носеща тежестта на махалото, която служи за захващане на образците в съответствие с изискванията при удар, посочени в точка 8.2.2.6 по-долу. На фигура 1 по-долу са дадени размерите (в mm) на изпитвателния стенд и специфичните конструктивни изисквания.
 8.2.1.2.
 Центърът на удара на махалото съвпада с центъра на сферата, оформена от ударния елемент. Той е на разстояние „l“ от оста на колебания в равнината на отклонение, което е равно на 1 m ± 5 mm. Редуцираната маса на махалото е mo = 6,8 ± 0,05 kg. Зависимостта между центъра на тежестта на махалото и оста му на въртене се изразява чрез уравнението:
 8.2.2. Описание на изпитването
 8.2.2.1.
 Процедурата, използвана при затягане на огледалото за обратно виждане към опората, трябва да бъде препоръчаната от производителя на устройството, или, когато това е подходящо, от производителя на превозното средство.
 8.2.2.2.
 Позициониране на огледалото за обратно виждане за извършване на изпитването
 8.2.2.2.1.
 Огледалата за обратно виждане се позиционират на стенда за изпитване на удар с махалото по такъв начин, че осите, които са хоризонтални и вертикални, когато огледалото е монтирано на превозно средство в съответствие с указанията за монтаж


text:
на производителя на огледалото за обратно виждане, да са в същото положение.
 8.2.2.2.2.
 Когато огледалото за обратно виждане е регулируемо спрямо основата си, изпитването се провежда в положение, в което устройството за въртене на огледалото е най-малко вероятно да работи в границите на регулировката, предвидени от производителя.
 8.2.2.2.3.
 Когато огледалото има устройство за регулиране на разстоянието спрямо основата му, това устройство се поставя в положение, при която разстоянието между държателя и основата е най-малко.
 8.2.2.2.4.
 Когато отразяващата повърхност е подвижна в държателя, тя трябва да бъде регулирана така, че най-отдалеченият от превозното средство горен ъгъл да бъде в най-издадено положение спрямо държателя.
 8.2.2.3.
 Когато махалото е във вертикално положение, хоризонталната и надлъжната вертикална равнина, минаващи през центъра на ударния елемент, трябва да минават през центъра на огледалото, определен в точка 2.7 по-горе. Надлъжната посока на колебание на махалото трябва да бъде успоредна на надлъжната равнина на превозното средство.
 8.2.2.4.
 Когато при условията на регулиране, предвидени в точки 8.2.2.2.1 и 8.2.2.2.2 по-горе, части на огледалото ограничават връщането на ударния елемент, точката на удара трябва да бъде преместена в направление, което е перпендикулярно на съответната ос на въртене или завъртане. Преместването трябва да е онова, което е стриктно необходимо за извършване на изпитването.
 То трябва да е ограничено по такъв начин, че точката на контакт с ударния елемент да се намира на най-малко 10 mm от периферията на отразяващата повърхност.
 8.2.2.5.
 Изпитването се състои от процес на падане на ударния елемент от височина, съответстваща на ъгъл 60° на отклонението на махалото от вертикалата, така че ударният елемент да удари огледалото за обратно виждане в момента, когато махалото достигне вертикално положение.
 8.2.2.6.
 Огледалата за обратно виждане се подлагат на удар при следните различни условия:
 8.2.2.6.1.
 Изпитване 1: Точката на удар трябва да бъде определената в точка 8.2.2.3 или 8.2.2.4 по-горе. Ударът трябва да бъде такъв, че ударният елемент да удари огледалото от страната на отразяващата повърхност.
 8.2.2.6.2.
 Изпитване 2: Точката на удар трябва да бъде определената в точка 8.2.2.3 или 8.2.2.4 по-горе. Ударът трябва да бъде такъв, че ударният елемент да удари огледалото от страната, обратна на страната на отразяващата повърхност.
 8.3. Изпитване на огъване на държателя, закрепен към рамото
 8.3.1. Описание на изпитването
 8.3.1.1.
 Държателят се поставя хоризонтално в устройство по такъв начин, че да може да се затегнат стабилно регулировъчните елементи на монтажната опора. По посоката на най-големия размер на държателя краят, който е най-близко до точката на захващане върху регулировъчния елемент на опората, се обездвижва чрез твърд накрайник с ширина от 15 mm, който покрива цялата ширина на държателя.
 8.3.1.2.
 На другия край на държателя се поставя накрайник, идентичен на описания по-горе, за да се приложи предписаното изпитвателно натоварване (вж. фигура 2 по-долу).
 8.3.1.3.
 Разрешено е краят на държателя, противоположен на този, в който се прилага усилието, да е фиксиран неподвижно, вместо да се задържа в положение, както е показано на фигура 2.
 8.3.2. Изпитвателното натоварване е 25 kg. То се поддържа в продължение на една минута.
 8.4. Резултати от изпитванията
 8.4.1. При изпитванията, описани в точка 8.2 по-горе, махалото


text:
трябва да се завръща след удара по такъв начин, че проекцията на местоположението на рамото върху равнината на отклонение да образува ъгъл най-малко 20° с вертикалата.
 8.4.1.1.
 Точността на измерване на ъгъла трябва да бъде ±/1°.
 8.4.2. По време на изпитванията, описани в точки 8.2 и 8.3 по-горе, огледалото не трябва да се счупи. Допуска се обаче да се счупи отразяващата повърхност, ако е изпълнено едно от следните условия:
 8.4.2.1.
 парчетата стъкло остават прилепени към дъното на държателя или към здраво свързана за него повърхност, с изключение на това, че се допуска частичното отделяне на стъкло от неговата опорна стена, при условие че то не надвишава 2,5 mm от всяка от страните на пукнатините. Допуска се малки стъклени люспи да се отделят от повърхността на стъклото в точката на удара;
 8.4.2.2.
 огледалото е изработено от безопасно стъкло.
 9. СЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО
 9.1. Всяко огледало за обратно виждане, одобрено съгласно настоящото правило, трябва да бъде произведено така, че да съответства на одобрения тип, като отговаря на изискванията, изложени в точки 6—8 по- горе.
 9.2. С цел проверка на спазването на изискванията на точка 9.1 се провеждат подходящи проверки на производството.
 9.3. По-конкретно титулярят на одобрението трябва:
 9.3.1.
 да осигури процедури за ефикасния контрол на качеството на огледалата за обратно виждане,
 9.3.2.
 да има достъп до контролното оборудване, необходимо за проверка на съответствието на всеки одобрен тип;
 9.3.3.
 да гарантира, че резултатите от изпитванията се записват и че приложените документи остават на разположение в продължение на срок, който се определя съвместно с административната служба,
 9.3.4.
 да анализира резултатите от всеки вид изпитване с цел удостоверяване и осигуряване на стабилни характеристики на огледалата за обратно виждане с отчитане на отклоненията, допустими в условията на промишленото производство,
 9.3.5.
 да гарантира, че за всеки тип огледало за обратно виждане са проведени поне изпитванията, предписани в приложение 7 към настоящото правило,
 9.3.6.
 да гарантира, че всяко вземане на образци или изпитвателни образци, които показват несъответствие спрямо съответния тип изпитване, водят до допълнително вземане на образци и изпитване. Предприемат се всички необходими мерки, за да се възстанови съответствието на съответното производство.
 9.4. Компетентният орган, издал одобрението на типа, може по всяко време да проверява методите за контрол на съответствието, прилагани във всяко производствено съоръжение.
 9.4.1.
 При всяка инспекция на проверяващия инспектор се представят протоколите от изпитванията и документацията за следене на производството.
 9.4.2.
 Инспекторът може да подбира произволно образци за изпитване в лабораторията на производителя. Минималният брой на образците може да бъде определен в зависимост от резултатите от проверката, извършена от производителя.
 9.4.3.
 Когато нивото на качеството изглежда незадоволително или когато е необходимо да се провери валидността на изпитванията, проведени в приложение на точка 9.4.2, инспекторът избира образци, които да се изпратят на техническата служба, провела изпитванията за одобрение на типа.
 9.4.4.
 Компетентният орган може да извършва всяко изпитване, предписано в настоящото правило.
 9.4.5.
 Нормалната честота на извършваните проверки от компетентния орган е веднъж на две години. В случай че при някоя от проверките са констатирани незадоволителни резултати, компетентният орган гарантира вземането на необходимите мерки за възможно


text:
най-бързото възстановяване на съответствието на производството.
 10. САНКЦИИ ПРИ НЕСЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО
 10.1. Одобрение, издадено по отношение на тип огледало за обратно виждане съгласно настоящото правило, може да бъде отменено, ако не са спазени изискванията, изложени по-горе.
 10.2. Ако страна по Спогодбата, прилагаща настоящото правило, отмени издадено от нея одобрение, тя уведомява незабавно останалите страни по договора, прилагащи настоящото правило, посредством формуляр за съобщение, съответстващ на образеца от приложение 1 към настоящото правило.
 11. ПРОМЯНА И РАЗШИРЕНИЕ НА ОДОБРЕНИЕ НА ТИП ОГЛЕДАЛО ЗА ОБРАТНО ВИЖДАНЕ
 11.1. Административният отдел, одобрил типа огледало за обратно виждане, се уведомява за всяка промяна на типа огледало за обратно виждане. Тогава отделът може:
 11.1.1.
 да прецени, че направените промени не оказват съществено неблагоприятно въздействие и че огледалото за обратно виждане продължава да отговаря на изискванията; или
 11.1.2.
 да изиска протокол за допълнително изпитване от техническата служба, отговаряща за провеждане на изпитванията.
 11.2. Потвърждението или отказът на одобрение, в което се посочват измененията, се съобщава съгласно процедурата, посочена в точка 5.3 по-горе, на страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило.
 11.3. Компетентният орган, издаващ разширението на одобрението, присвоява сериен номер на това разширение и уведомява за него другите страни по Спогодбата от 1958 г., прилагащи настоящото правило, посредством формуляр за съобщение, съответстващ на образеца от приложение 1 към настоящото правило.
 12. ОКОНЧАТЕЛНО ПРЕКРАТЯВАНЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО
 Ако титулярят на одобрението прекрати напълно производството на тип огледало за обратно виждане, одобрен в съответствие с настоящото правило, той уведомява за това органа, издал одобрението, който при получаването на съответното съобщение на свой ред уведомява за това останалите страни по Спогодбата от 1958 г., прилагащи настоящото правило, посредством формуляр за съобщение, съответстващ на образеца в приложение 1 към настоящото правило.
 II — МОНТИРАНЕ НА ОГЛЕДАЛА ЗА ОБРАТНО ВИЖДАНЕ
 13. ОПРЕДЕЛЕНИЯ
 За целите на настоящото правило:
 13.1.
 „максималната проектна скорост“ е определената в точка 16.2 от настоящото правило;
 13.2.
 „тип превозно средство по отношение на огледалата за обратно виждане“ означава превозните средства, които са еднакви по отношение на следните основни характеристики:
 13.2.1.
 геометричните характеристики на превозното средство, от които евентуално зависи монтажът на огледалата за обратно виждане;
 13.2.2.
 посочените положения и типове на огледалото за обратно виждане.
 14. ЗАЯВЛЕНИЕ ЗА ОДОБРЕНИЕ
 14.1. Заявлението за одобрение на тип превозно средство по отношение монтирането на огледала за обратно виждане се подава от производителя на превозното средство или от негов надлежно упълномощен представител.
 14.2. То се придружава от посочените по-долу документи в три екземпляра и от следните данни:
 14.2.1.
 описание на типа превозно средство по отношение на елементите, изброени в точка 13.2 по-горе;
 14.2.2.
 списък на компонентите, необходими за идентифицирането на огледалата за обратно виждане, които могат да бъдат монтирани на превозното средство;
 14.2.3.
 чертежи, показващи положението на огледалото за обратно виждане и неговите компоненти за регулиране на превозното средство.
 14.3. На техническата служба, отговаряща за провеждането на изпитванията за одобрение, се предоставя превозно средство, представително за подлежащия на одобрение тип превозно средство.
 14.4. Компетентният орган трябва да удостовери наличието на задоволителни мерки за осигуряване на ефективен контрол за съответствие на производството преди издаването на


text:
одобрение.
 15. ОДОБРЕНИЕ
 15.1. Ако типът превозно средство, представено за одобрение в съответствие с точка 14 по-горе, отговаря на изискванията от точка 16 от настоящото правило, се издава одобрение.
 15.2. На всеки одобрен тип се присвоява номер на одобрението. Първите му две цифри (понастоящем 00 за правилото в първоначалния му вид) указват серията от изменения, включващи най-новите основни технически изменения, направени по правилото към момента на издаване на одобрението. Една и съща страна по Спогодбата не може да присвоява същия номер на друг тип превозно средство.
 15.3. Страните по Спогодбата от 1958 г., прилагащи настоящото правило, биват уведомявани за всяко одобрение, разширение на одобрение или отказ за издаване на одобрение на тип превозно средство съгласно настоящото правило посредством формуляр, съответстващ на образеца от приложение 2 към настоящото правило.
 15.4. На всяко превозно средство, което съответства на одобрен по настоящото правило тип превозно средство, на видно и леснодостъпно място, определено във формуляра за одобрение, се поставя международна маркировка за одобрението, състояща се от:
 15.4.1.
 оградена с окръжност буква „E“, следвана от отличителния номер на държавата, която е издала одобрението (4);
 15.4.2.
 номера на настоящето правило, следван от буквата „R“, тире и номера на одобрението отдясно на окръжността, описана в точка 15.4.1.
 15.5. Ако превозното средство съответства на тип превозно средство, одобрен по едно или няколко правила, приложени към Спогодбата, в държавата, издала одобрението по настоящото правило, не е необходимо да се повтаря символът, предписан в точка 15.4.1; в този случай номерата на правилото и одобрението, както и допълнителните символи за всички правила, по които е издадено одобрение в държавата, издала одобрението по настоящото правило, се поставят във вертикални колони отдясно на символа, предписан в точка 15.4.1.
 15.6. Маркировката за одобрение трябва да бъде ясна, четлива и незаличима.
 15.7. Маркировката за одобрение трябва да е разположена близо до или върху табелката с данни, поставена от производителя.
 15.8. Приложение 4 към настоящото правило дава примери за оформление на маркировката за одобрение.
 16. ИЗИСКВАНИЯ
 16.1. Превозното средство трябва да отговаря на следните изисквания:
 16.1.1.
 Огледалата за обратно виждане, монтирани на превозното средство, трябва да бъдат от клас/тип L, одобрен съгласно настоящото правило.
 16.1.2.
 Огледалата за обратно виждане трябва да бъдат фиксирани по такъв начин, че да остават стабилно закрепени при нормални условия на управление.
 16.2. Брой
 16.2.1. Всички двуколесни превозни средства, чиято максимална проектна скорост не надвишава 50 km/h, трябва да бъдат оборудвани с поне едно огледало за обратно виждане. Ако е монтирано само едно огледало, това огледало за обратно виждане трябва да е разположено върху лявата страна на превозното средство в държавите с дясно движение и върху дясната страна на превозното средство в държавите с ляво движение.
 16.2.2. Всички двуколесни превозни средства, чиято максимална проектна скорост надвишава 50 km/h, както и всички триколесни превозни средства трябва да бъдат оборудвани с две огледала за обратно виждане — едно върху лявата страна и едно върху дясната страна на превозното средство.
 16.3. Място
 16.3.1. Огледалата за обратно виждане трябва да се монтират или регулират по такъв начин, че разстоянието от центъра на отразяващата повърхност, измерено в


text:
хоризонталната равнина, да е най-малко 280 mm, измерено от надлъжната вертикална равнина, минаваща през центъра на предната вилка на превозното средство. Преди измерването кормилото трябва да бъде поставено в положение за движение напред и огледалото (огледалата) се регулира(т) в своето нормално положение.
 16.4. Регулиране
 16.4.1. Огледалото (огледалата) за обратно виждане трябва да бъде такова, че водачът да може да го регулира в нормалното положение за управление.
 17. СЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО
 17.1. Всяко превозно средство, одобрено съгласно настоящото правило, трябва да бъде произведено така, че да съответства на одобрения тип, като отговаря на изискванията в точка 16 по-горе.
 17.2. С цел проверка на спазването на изискванията на точка 17.1 по-горе се провеждат подходящи проверки на производството.
 17.3. По-специално титулярят на одобрението трябва:
 17.3.1.
 да осигури наличие на процедури за ефективен контрол на качеството на превозните средства по отношение на съответствието с изискванията, изложени в точка 16 по-горе;
 17.3.2.
 да осигури за всеки тип превозно средство извършването на достатъчен брой проверки по отношение на броя и типа на огледалата за обратно виждане, както и на съответните размери за правилния им монтаж, за да се гарантира, че всички произвеждани превозни средства съответстват на спецификациите, дадени за превозното средство, представено за одобрение на типа;
 17.3.3.
 да гарантира, че ако при проверките, извършени съгласно точка 17.3.2 по-горе, се установи наличие на данни за несъответствие на едно или повече превозни средства с изискванията, изложени в точка 16 по-горе, се вземат всички необходими мерки за възстановяване на съответствието на съответното производство.
 17.4. Компетентният орган, издал одобрението на типа, може по всяко време да проверява методите за контрол на съответствието, прилагани във всяко производствено съоръжение. Той може също да извършва проверки на случаен принцип на серийно произвеждани превозни средства по отношение на изискванията, изложени в точка 16 по-горе.
 17.5. В случай че при проверките и изпитванията съгласно точка 17.4 по-горе са констатирани незадоволителни резултати, компетентният орган гарантира вземането на необходимите мерки за възможно най-бързото възстановяване на съответствието на производството.
 18. САНКЦИИ ПРИ НЕСЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО
 18.1. Одобрение, издадено по отношение на тип превозно средство съгласно настоящото правило може да бъде отменено, ако не са спазени изискванията, посочени по-горе.
 18.2. Ако страна по Спогодбата, прилагаща настоящото правило, отмени дадено от нея одобрение, тя уведомява незабавно останалите страни по договора, прилагащи настоящото правило, посредством формуляр за съобщение, съответстващ на образеца от приложение 2 към настоящото правило.
 19. ПРОМЯНА И РАЗШИРЕНИЕ НА ОДОБРЕНИЕ НА ТИП ПРЕВОЗНО СРЕДСТВО
 19.1. Административният отдел, одобрил типа превозно средство, се уведомява за всяка промяна на типа превозно средство. Тогава отделът може:
 19.1.1.
 да прецени, че е малко вероятно направените промени да оказват съществено неблагоприятно въздействие и че при всички положения превозното средство продължава да съответства на изискванията; или
 19.1.2.
 да изиска протокол за допълнително изпитване от техническата служба, отговаряща за провеждане на изпитванията.
 19.2. Страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, биват уведомявани за всяко потвърждение, разширение или отказ на одобрение съгласно процедурата, определена в точка 15.3 по-горе.
 19.3. Компетентният орган, издаващ разширението на одобрение, присвоява сериен номер на това разширение и уведомява за това останалите страни