text:
 18.12.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 339/106
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 116/2008
 от 7 ноември 2008 година
 за изменение на приложение XIII (Транспорт) към Споразумението за ЕИП
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с Протокола за адаптиране на Споразумението за Европейското икономическо пространство, наричано по-нататък „Споразумението“, и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Приложение XIII към Споразумението бе изменено с Решение на Съвместния комитет на ЕИП No 104/2008 от 26 септември 2008 г. (1).
 (2)
 Регламент (ЕО) No 324/2008 на Комисията от 9 април 2008 г. за определяне на изменени процедури за извършване на инспекции на Комисията в областта на морската сигурност (2) следва да бъде включен в Споразумението.
 (3)
 Регламент (ЕО) No 324/2008 отменя Регламент (ЕО) No 884/2005 на Комисията (3), който е включен в Споразумението и който съответно следва да отпадне от Споразумението,
 РЕШИ:
 Член 1
 Текстът на точка 56р (Регламент (ЕО) No 884/2005 на Комисията) от приложение XIII към Споразумението се заменя със следния текст:
 „32008 R 0324: Регламент (ЕО) No 324/2008 на Комисията от 9 април 2008 година за определяне на изменени процедури за извършване на инспекции на Комисията в областта на морската сигурност (ОВ L 98, 10.4.2008 г., стр. 5).
 За целите на настоящето споразумение разпоредбите на регламента се изменят по следния начин:
 член 5, параграф 3 се допълва със следния текст:
 „В своите съответни проверки Комисията може да се обърне към национални инспектори, посочени от държавите от ЕАСТ, както и Надзорният орган на ЕАСТ може да се обърне към национални инспектори, посочени от държавите-членки на ЕС.
 В своите съответни проверки Комисията може да покани Надзорния орган на ЕАСТ като наблюдател, както и Надзорният орган може да покани Комисията като наблюдател.“ “
 Член 2
 Текстовете на Регламент (ЕО) No 324/2008 на исландски и норвежки език, които следва да се публикуват в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила на 8 ноември 2008 г., при условие че всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението, са внесени в Съвместния комитет на ЕИП (4).
 Член 4
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 7 ноември 2008 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 H.C. принц Nikolaus von LIECHTENSTEIN
 (1) ОВ L 309, 20.11.2008 г., стр. 30.
 (2) ОВ L 98, 10.4.2008 г., стр. 5.
 (3) ОВ L 148, 11.6.2005 г., стр. 25.
 (4) Без отбелязани конституционни изисквания.


text:
 21.12.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 354/3
 СПОРАЗУМЕНИЕ ЗА ТЪРГОВИЯ
 между Европейския съюз и неговите държави-членки от една страна, и Колумбия и Перу, от друга страна
 КРАЛСТВО БЕЛГИЯ,
 РЕПУБЛИКА БЪЛГАРИЯ,
 ЧЕШКАТА РЕПУБЛИКА,
 КРАЛСТВО ДАНИЯ,
 ФЕДЕРАЛНА РЕПУБЛИКА ГЕРМАНИЯ,
 РЕПУБЛИКА ЕСТОНИЯ,
 ИРЛАНДИЯ,
 РЕПУБЛИКА ГЪРЦИЯ,
 КРАЛСТВО ИСПАНИЯ,
 ФРЕНСКАТА РЕПУБЛИКА,
 ИТАЛИАНСКАТА РЕПУБЛИКА,
 РЕПУБЛИКА КИПЪР,
 РЕПУБЛИКА ЛАТВИЯ,
 РЕПУБЛИКА ЛИТВА,
 ВЕЛИКОТО ХЕРЦОГСТВО ЛЮКСЕМБУРГ,
 УНГАРИЯ,
 МАЛТА,
 КРАЛСТВО НИДЕРЛАНДИЯ,
 РЕПУБЛИКА АВСТРИЯ,
 РЕПУБЛИКА ПОЛША,
 ПОРТУГАЛСКАТА РЕПУБЛИКА,
 РУМЪНИЯ,
 РЕПУБЛИКА СЛОВЕНИЯ,
 СЛОВАШКАТА РЕПУБЛИКА,
 РЕПУБЛИКА ФИНЛАНДИЯ,
 КРАЛСТВО ШВЕЦИЯ,
 ОБЕДИНЕНОТО КРАЛСТВО ВЕЛИКОБРИТАНИЯ И СЕВЕРНА ИРЛАНДИЯ,
 договарящи страни по Договора за Европейския съюз и Договора за функционирането на Европейския съюз, наричани по-нататък „държавите-членки на Европейския съюз“,
 и
 ЕВРОПЕЙСКИЯТ СЪЮЗ,
 от една страна, и
 РЕПУБЛИКА КОЛУМБИЯ (наричана по-нататък „Колумбия“)
 и
 РЕПУБЛИКА ПЕРУ (наричана по-нататък „Перу“)
 наричани по-нататък също „андските държави, подписали настоящото споразумение“,
 от друга страна,
 КАТО ОТЧИТАТ важността на историческите и културните връзки и специалните отношения на приятелство и сътрудничество между Европейския съюз и неговите държави-членки и андските държави, подписали настоящото споразумение, както и тяхното желание да насърчават икономическата интеграция между страните по споразумението;
 ТВЪРДО РЕШЕНИ да укрепят тези връзки на основата на съществуващите механизми, с които се уреждат отношенията между Европейския съюз и неговите държави-членки и андските държави, подписали настоящото споразумение;
 КАТО ПОТВЪРЖДАВАТ ОТНОВО ангажимента си по Хартата на Организацията на обединените нации и Всеобщата декларация за правата на човека;
 КАТО ДОПРИНАСЯТ за хармоничното развитие и разширяването на световната и регионалната търговия и като служат като фактор за ускоряване на международното сътрудничество;
 КАТО ЖЕЛАЯТ да насърчават всеобхватно икономическо развитие с цел намаляване на бедността и създаване на нови възможности за трудова заетост и по-добри условия на труд, както и повишаване на стандарта на живот на своите съответни територии чрез либерализиране и разширяване на търговията и инвестициите между своите територии;
 КАТО СЕ АНГАЖИРАТ да прилагат настоящото споразумение в съответствие с целта за устойчиво развитие, включително поощряването на икономическия напредък, зачитането на трудовите права и опазването на околната среда в съответствие с поетите от страните по споразумението международноправни задължения.
 КАТО СЕ ОСНОВАВАТ на своите съответни права и задължения съгласно Маракешкото споразумение за създаване на Световната търговска организация (наричано по-нататък „Споразумението за СТО“);
 ТВЪРДО РЕШЕНИ да премахнат нарушенията в реципрочната търговия помежду си и да предотвратят създаването на ненужни пречки пред търговията;
 ТВЪРДО РЕШЕНИ да създадат ясни и взаимноизгодни правила, уреждащи търговията помежду им, и да поощряват съвместната търговия и инвестиции, както и да насърчават редовния диалог помежду си по тези въпроси;
 КАТО ЖЕЛАЯТ да насърчат конкурентоспособността на своите дружества на международните пазари, осигурявайки им предвидима правна уредба за техните търговски и инвестиционни отношения;
 КАТО ОТЧИТАТ различията в икономическото и социалното развитие между андските държави, подписали настоящото споразумение, и Европейския съюз и неговите държави-членки;
 КАТО ПОТВЪРЖДАВАТ своите права да използват във възможно най-голяма степен клаузите за гъвкавост, предвидени в многостранната рамка за защита на обществения интерес;
 КАТО ПРИЗНАВАТ, че андските държави, подписали настоящото споразумение, са членове на Андската общност, както и че Решение 598 на Андската общност изисква андската правна система да се запази в реципрочните отношения между държавите — членки на Андската

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
общност, когато те договарят споразумения за търговия с трети държави;
 КАТО ПРИЗНАВАТ значението на съответните процеси на регионална интеграция на Европейския съюз, както и на андските държави, подписали настоящото споразумение, в рамките на Андската общност.
 СЕ СПОРАЗУМЯХА ЗА СЛЕДНОТО:
 ДЯЛ I
 УВОДНИ РАЗПОРЕДБИ
 ГЛАВА I
 Съществени елементи
 Член 1
 Общи принципи
 Зачитането на демократичните принципи и основните права на човека, заложени във Всеобщата декларация за правата на човека, и на принципите на правовата държава, е в основата на вътрешната и международната политика на страните по споразумението. Зачитането на тези принципи е съществен елемент на настоящото споразумение.
 Член 2
 Разоръжаване и неразпространение на оръжия за масово унищожение
 1. Страните по споразумението считат, че разпространението на оръжия за масово унищожение и техните носители както сред държави, така и сред недържавни участници, представлява една от най-сериозните заплахи за международната стабилност и сигурност.
 2. Поради това страните по споразумението се договарят да си сътрудничат и да допринасят за борбата с разпространението на оръжия за масово унищожение и техните носители, като спазват в пълна степен и изпълняват на национално равнище съществуващите си задължения по споразумения и договори, както и други съответни международноправни задължения в областта на разоръжаването и неразпространението на оръжия.
 3. В контекста на сътрудничеството с оглед на допринасянето за постигането на целите на разоръжаването и неразпространението на оръжия за масово унищожение страните по споразумението се договарят да работят заедно за постигането на всеобщо действие и прилагане на договорите в тези области.
 4. Страните по споразумението се договарят, че параграфи 1 и 2 от настоящия член съставляват съществен елемент на настоящото споразумение.
 ГЛАВА 2
 Общи разпоредби
 Член 3
 Създаване на зона за свободна търговия
 Страните по споразумението създават зона за свободна търговия в съответствие с член XXIV от Общото споразумение за митата и търговията от 1994 г. (наричано по-нататък „ГАТТ от 1994 г.“) и член V от Общото споразумение по търговията с услуги (наричано по-нататък „ГАТС“).
 Член 4
 Цели
 Целите на настоящото споразумение са:
 а)
 постепенна и поетапна либерализация на търговията със стоки в съответствие с член XXIV от ГАТТ от 1994 г.;
 б)
 улесняване на търговията със стоки, по-специално посредством прилагането на договорените разпоредби относно митниците и улесняването на търговията, стандартите, техническите правила и процедури за оценяване на съответствието и санитарните и фитосанитарните мерки;
 в)
 постепенно либерализиране на търговията с услуги в съответствие с член V от ГАТС;
 г)
 създаване на среда, благоприятстваща увеличаването на инвестиционните потоци и, по-специално подобряване на условията за установяване между страните по споразумението въз основа на принципа на недискриминация;
 д)
 улесняване на търговията и инвестициите между страните по споразумението посредством либерализиране на текущите плащания и движението на капитали, свързани с преки инвестиции;
 е)
 ефективно и реципрочно отваряне на пазарите за държавни поръчки на страните по споразумението;
 ж)
 адекватна и ефективна закрила на правата върху интелектуална собственост в съответствие с действащите международни правила между страните по споразумението, като същевременно се осигурява баланс между правата на съответните им притежатели и обществения интерес;
 з)
 осъществяване на стопански дейности, по-специално такива, свързани с отношенията между страните по споразумението, в съответствие с принципа


text:
на свободната конкуренция;
 и)
 създаване на навременен, ефективен и предвидим механизъм за уреждане на спорове;
 й)
 насърчаване на международната търговия по начин, който допринася за постигането на целта за устойчиво развитие, и полагане на усилия за включването и отразяването на тази цел в търговските отношения между страните по споразумението; и
 к)
 гарантиране, че сътрудничеството за техническа помощ и укрепването на търговския капацитет на страните по споразумението допринася за прилагането на настоящото споразумение и за оптималното използване на предлаганите от него възможности в съответствие със съществуващата правна уредба и институционална рамка.
 Член 5
 Връзка със Споразумението за СТО
 Страните по споразумението потвърждават съществуващите взаимни права и задължения по Споразумението за СТО.
 Член 6
 Определяне на страните по споразумението
 1. За целите на настоящото споразумение:
 —
 „Страна по споразумението“ означава Европейския съюз или неговите държави-членки в рамките на съответните им области на компетентност, произтичащи от Договора за Европейския съюз и от Договора за функционирането на Европейския съюз (наричани по-нататък "ЕС страна по споразумението"), или всяка от андските държави, подписали настоящото споразумение;
 —
 „Страни по споразумението“ означава, от една страна, ЕС страна по споразумението и, от друга страна, всяка андска държава, подписала настоящото споразумение.
 2. Когато в настоящото споразумение се предвиждат специфични и индивидуални задължения по отношение на държава-членка на Европейския съюз или за андска държава, подписала настоящото споразумение, в него по целесъобразност се посочва тази конкретна държава или държави.
 3. В съответствие с член 7 за андските държави, подписали настоящото споразумение, понятието „друга страна по споразумението“ или „другите страни по споразумението“ означава ЕС страна по споразумението, когато в настоящото споразумение се използват такива понятия.
 Член 7
 Търговски и икономически отношения, попадащи в обхвата на настоящото споразумение
 1. Разпоредбите на настоящото споразумение се прилагат по отношение на двустранните търговски и икономически отношения между, от една страна, всяка отделна андска държава, подписала настоящото споразумение, и, от друга страна, ЕС страната по споразумението; но те не се прилагат по отношение на търговските и икономическите отношения между отделните андски държави, подписали настоящото споразумение (1).
 2. Правата и задълженията, установени от страните по споразумението в настоящото споразумение, не засягат правата и задълженията в качеството на държави — членки на Андската общност, на андските държави, подписали настоящото споразумение.
 Член 8
 Изпълнение на задълженията
 1. Всяка страна по споразумението носи отговорност за спазването на всички разпоредби на настоящото споразумение и взема всички необходими мерки за изпълнение на задълженията по него, включително неговото спазване от страна на органите на централната власт, регионалните или местните органи на управление и власти, както и неправителствените организации при упражняването на управленски правомощия, възложени им от такива органи на управление и власти (2).
 2. Ако една от страните по споразумението счита, че друга страна по споразумението не изпълнява своите задължения по настоящото споразумение, тя използва изключително механизма за уреждане на спорове, установен в дял XII (Уреждане на спорове), и го съблюдава.
 3. Без да се засягат съществуващите механизми за политически диалог между страните по споразумението, всяка страна по споразумението може незабавно да приеме подходящи мерки в съответствие с международното право в случаи на нарушение от


text:
друга страна по споразумението на съществените елементи, посочени в членове 1 и 2 от настоящото споразумение. Последната страна по споразумението може да поиска да бъде свикано спешно заседание в срок от 15 дни, на което да се явят засегнатите страни по споразумението, с цел задълбочено разглеждане на случая и с оглед намиране на приемливо решение. Мерките са пропорционални на нарушението. Предимство се отдава на мерки, които в най-малка степен засягат функционирането на настоящото споразумение. Тези мерки се отменят веднага след като отпаднат основанията за тяхното приемане.
 Член 9
 Географски обхват на приложение
 1. Настоящото споразумение се прилага, от една страна, за териториите, в които се прилагат Договорът за Европейски съюз и Договорът за функционирането на Европейския съюз, съгласно условията, установени в посочените договори, а от друга страна, съответно за териториите на Колумбия и Перу (3).
 2. Независимо от параграф 1, доколкото митническата територия на Европейския съюз (наричана по-нататък "митническа територия на ЕС") включва области, които не попадат в обхвата на горното определение за територия, настоящото споразумение се прилага също за митническата територия на ЕС.
 Член 10
 Регионална интеграция
 1. Страните по споразумението признават значението на регионалната интеграция за напредъка на икономическото и социалното развитие на андските държави, подписали настоящото споразумение, както и на Европейския съюз, тъй като тя създава възможности за укрепване на отношенията между страните по споразумението и за принос към постигането на целите на настоящото споразумение.
 2. Страните по споразумението признават и потвърждават отново значимостта на съответните процеси на регионална интеграция между държавите-членки на Европейския съюз и между държавите — членки на Андската общност като механизъм за постигане на по-добри възможности за търговия и за подпомагане на ефективното им интегриране в световната икономика.
 3. Страните по споразумението признават, че напредъкът в регионалната интеграция на андските държави ще се определя от държавите — членки на Андската общност.
 4. Страните по споразумението приемат, че андските държави, подписали настоящото споразумение, трябва да запазят андската правна система в отношенията помежду си в съответствие с Решение 598 на Андската общност.
 5. Като взема предвид стремежа на страните по споразумението за постигане на асоцииране между двата региона, след като всички държави — членки на Андската общност станат страни по настоящото споразумение, Комитетът по търговията ще преразгледа съответните разпоредби, и по-специално настоящия член и член 105, с оглед на съобразяването им с новото положение и подпомагането на процесите на регионална интеграция.
 ГЛАВА 3
 Определения с общо приложение
 Член 11
 Определения
 За целите на настоящото споразумение, освен ако не е посочено друго:
 —
 „дни“ означава календарни дни, включително събота и неделя и празничните дни;
 —
 „стока на страна по споразумението“ или „продукт на страна по споразумението“ означава местни продукти съгласно определението в ГАТТ от 1994 г. или стоки или продукти, за които се договорят страните по споразумението, и включва продукти или стоки с произход от тази страна по споразумението по смисъла на член 19;
 —
 „юридическо лице“ означава всеки правен субект, надлежно учреден или организиран по друг начин съгласно приложимото законодателство с цел печалба или с друга цел, частна или държавна собственост, включително всяка корпорация, обединение,


text:
съдружие, съвместно предприятие, еднолично предприятие или сдружение;
 —
 „мярка“ означава всяко действие или бездействие на страна по споразумението, включително законови и подзаконови актове, процедури, решения, административни актове или практики, или каквато и да било друга форма;
 —
 „лице“ означава физическо или юридическо лице.
 ДЯЛ II
 ИНСТИТУЦИОНАЛНИ РАЗПОРЕДБИ
 Член 12
 Комитет по търговията
 1. Страните по споразумението създават Комитет по търговията. Този комитет се състои от представители на ЕС страната по споразумението и представители на всяка андска държава, подписала настоящото споразумение.
 2. Комитетът по търговията заседава най-малко веднъж годишно на равнище министри или назначени от тях представители. Освен това, по писмено искане на някоя от страните по споразумението, Комитетът по търговията може да заседава по всяко време на равнище висши служители, оправомощени да вземат необходимите решения.
 3. Комитетът по търговията заседава на ротационен принцип в Богота, Брюксел и Лима, освен ако страните по споразумението са договорили друго. Комитетът по търговията се председателства на ротационен принцип от всяка страна по споразумението за период от една година.
 4. Без да се засягат разпоредбите на параграф 1, Комитетът по търговията може да провежда заседания с участието на ЕС страната по споразумението и една андска държава, подписала настоящото споразумение, по въпроси, които:
 а)
 са свързани изключително с двустранните отношения между ЕС страната по споразумението и тази андска държава, подписала настоящото споразумение, или
 б)
 са обсъждани на заседание в рамките на „специализиран орган“, на което са участвали само ЕС страната по споразумението и една андска държава, подписала настоящото споразумение, и въпросите са били отнесен до Комитета по търговията.
 Ако друга андска държава, подписала настоящото споразумение, изрази интерес към въпроса, който ще се обсъжда на такова заседание, тя може да участва в заседанието след предварителното съгласие на ЕС страната по споразумението и съответната андска държава, подписала настоящото споразумение.
 Член 13
 Функции на Комитета по търговията
 1. Комитетът по търговията:
 а)
 осъществява надзор и улеснява действието на настоящото споразумение и правилното прилагане на неговите разпоредби и разглежда други начини за постигане на общите му цели;
 б)
 подлага на оценка резултатите, получени от прилагането на настоящото споразумение, по-специално развитието на търговията и на икономическите отношения между страните по споразумението;
 в)
 упражнява надзор върху работата на всички специализирани органи, създадени съгласно настоящото споразумение, и препоръчва всякакви необходими действия;
 г)
 оценява и приема предвидените в настоящото споразумение решения във връзка с всякакви въпроси, отнесени до него от специализираните органи, създадени съгласно настоящото споразумение;
 д)
 наблюдава прилагането на член 105;
 е)
 осъществява надзор над по-нататъшното развитие на настоящото споразумение;
 ж)
 без да се засягат правата, предоставени в дял XII (Уреждане на спорове) и в други разпоредби на настоящото споразумение, разглежда най-подходящите начини за предотвратяване или разрешаване на всяко затруднение, която може да възникне във връзка с въпроси от обхвата на настоящото споразумение;
 з)
 на първото си заседание приема посочените в член 315 процедурен правилник и Кодекс за поведение на арбитрите;
 и)
 определя възнаграждението и разноските, дължими на арбитрите;
 й)
 приема свой процедурен правилник, както и график за провеждане на заседания и дневен ред за заседанията си;
 к)
 разглежда всеки друг представляващ интерес


text:
въпрос, свързан с област от обхвата на настоящото споразумение.
 2. Комитетът по търговията може да:
 а)
 определя и делегира отговорности на специализираните органи;
 б)
 получава или търси информация от всяко заинтересовано лице;
 в)
 дава съгласие за започване на преговори с цел задълбочаване на вече постигнатата либерализация в секторите, попадащи в обхвата на настоящото споразумение;
 г)
 разглежда изменения или промени на разпоредбите на настоящото споразумение, за които е необходимо приключването на процедурите в съответствие с вътрешното право на всяка страна по споразумението;
 д)
 приема тълкувания на разпоредбите на настоящото споразумение (4). Тези тълкувания се вземат предвид от арбитражните комитети, създадени в съответствие с дял XII (Уреждане на спорове);
 е)
 при изпълнение на функциите си предприема такива други действия, за каквито страните по споразумението могат да се договорят;
 ж)
 благоприятства напредъка в постигането на целите на настоящото споразумение посредством предвидените в него изменения на:
 i)
 приложение I (Графици за премахване на митата) с цел добавяне на една или повече стоки, изключени от графика за премахване на мита на дадена страна по споразумението;
 ii)
 графиците, установени в приложение I (Графици за премахване на митата), с цел ускоряване на процеса на намаляване на митата;
 iii)
 специалните правила за произход, установени в приложение II (Относно определението на понятието „продукти с произход“ и методите на административно сътрудничество);
 iv)
 възложителите, изброени в допълнение 1 на приложение XII (Държавни поръчки);
 v)
 списъците на задълженията, изложени в приложение VII (Списъци на задълженията относно установяването) и приложение VIII (Списъци на задълженията относно трансграничното предоставяне на услуги), както и резервите, изложени в приложение IX (Резерви относно временното присъствие на физически лица със стопанска цел); и
 vi)
 други разпоредби, при условие че извършваните от Комитета по търговията изменения са в съответствие с изрична разпоредба от настоящото споразумение.
 Всяка от страните по споразумението прилага всяко от посочените в настоящата буква изменения съгласно приложимите в нея законови процедури.
 3. Комитетът по търговията може да проучва въздействието на настоящото споразумение върху микропредприятията, малките и средните предприятия (наричани по-нататък „микропредприятия и МСП“) на страните по споразумението, включително всички произтичащи от него ползи.
 4. В рамките на Комитета по търговията страните по споразумението обменят, доколкото е възможно, информация относно споразуменията за създаване или изменение на митнически съюзи или зони за свободна търговия и, при поискване, относно други важни въпроси, свързани с търговската политика на всяка страна по споразумението по отношение на трети държави.
 5. При изпълнението на всяка от посочените в настоящия член функции, Комитетът по търговията може да приема всяко предвидено в настоящото споразумение решение.
 Член 14
 Вземане на решения
 1. Комитетът по търговията приема своите решения с консенсус.
 2. Приетите от Комитета по търговията решения са задължителни за страните по споразумението, които предприемат всички необходими мерки за изпълнението им.
 3. В случаите, посочени в член 12, параграф 4, всяко решение се приема от ЕС страната по споразумението и от съответните андски държави, подписали настоящото споразумение, и поражда действие само между тези страни по споразумението, при условие че такива решения не засягат правата и задълженията на друга андска държава, подписала настоящото споразумение.
 Член 15
 Специализирани органи


text:
1. С настоящото споразумение се създават следните подкомитети:
 а)
 Подкомитет за достъпа до пазара;
 б)
 Подкомитет по селското стопанство;
 в)
 Подкомитет по техническите пречки пред търговията;
 г)
 Подкомитет по митниците, улесняването на търговията и правилата за произход;
 д)
 Подкомитет по държавните поръчки;
 е)
 Подкомитет по търговията и устойчивота развитие;
 ж)
 Подкомитет по санитарните и фитосанитарните мерки; и
 з)
 Подкомитет по интелектуалната собственост.
 2. Всеки специализиран орган, създаден съгласно настоящото споразумение, включва представители на ЕС страната по споразумението, както и представители на всяка андска държава, подписала настоящото споразумение.
 3. Съответните области на компетентност и задължения на специализираните органи, създадени с настоящото споразумение, са установени в съответните дялове.
 4. Комитетът по търговията може да създава други подкомитети, работни групи или всякакви други специализирани органи, за да му съдействат при изпълнението на неговите задачи. Комитетът по търговията определя състава, задълженията и процедурния правилник на тези специализирани органи.
 5. Специализираните органи информират предварително Комитета по търговията в достатъчен срок за своя график за провеждане на заседания и за дневния ред на тези заседания. Също така те докладват за своите дейности на всяко заседание на Комитета по търговията.
 6. Независимо от параграф 2, всеки специализиран орган може да провежда заседания, в които участват ЕС страната по споразумението и една от андските държави, подписали настоящото споразумение, когато такова заседание се отнася до въпроси, свързани изключително с двустранните отношения между ЕС страната по споразумението и тази андска държава, подписала настоящото споразумение.
 7. Ако друга андска държава, подписала настоящото споразумение, изрази интерес към въпроса, който ще се обсъжда на такова заседание, тя може да участва в заседанието след предварително съгласие на ЕС страната по споразумението и съответната андска държава, подписала настоящото споразумение.
 Член 16
 Координатори на споразумението
 1. Всяка страна по споразумението определя координатор на споразумението и уведомява съответно всички останали страни по споразумението най-късно до датата на влизане в сила на настоящото споразумение (5).
 2. Координаторите на споразумението:
 а)
 изготвят дневния ред и координират подготовката за заседанията на Комитета по търговията;
 б)
 по целесъобразност предприемат последващи действия по решенията, приети от Комитета по търговията;
 в)
 изпълняват функциите на звена за контакт за улесняване на комуникацията между страните по споразумението по всички въпроси от обхвата на настоящото споразумение, освен ако в него не е предвидено друго;
 г)
 получават всички уведомления и информация, предоставяни съгласно настоящото споразумение, включително уведомления или информация, предоставяни на Комитета по търговията, освен ако не е предвидено друго; и
 д)
 по искане на Комитета по търговия разглеждат всякакви други въпроси, които могат да засягат действието на настоящото споразумение.
 3. Координаторите на споразумението могат да провеждат заседания, когато е необходимо.
 ДЯЛ III
 ТЪРГОВИЯ СЪС СТОКИ
 ГЛАВА 1
 Достъп на стоки до пазара
 Раздел 1
 Общи разпоредби
 Член 17
 Цел
 Страните по споразумението постепенно либерализират търговията със стоки в течение на преходен период, започващ от влизането в сила на настоящото споразумение, в съответствие с разпоредбите на настоящото споразумение и в съответствие с член XXIV от ГАТТ от 1994 г.
 Член 18
 Обхват на приложение
 Освен в случаите, когато в настоящото споразумение е предвидено друго, настоящата глава се


text:
прилага по отношение на търговията със стоки между страните по споразумението.
 Член 19
 Определения
 За целите на настоящия дял:
 —
 понятието „мито“ обхваща всяко мито или всякакъв вид такса, налагана във връзка с вноса на стоки, включително всяка форма на допълнителен данък или допълнителна такса, налагана във връзка с този внос. Понятието „мито“ не включва:
 а)
 такса, еквивалентна на вътрешен данък, налагана в съответствие с член III от ГАТТ от 1994 г.;
 б)
 антидъмпингово, изравнително или защитно мито, което се прилага в съответствие с ГАТТ от 1994 г.; Споразумението за прилагане на член VII от ГАТТ от 1994 г. на СТО (наричано по-нататък „Антидъмпинговото споразумение“), Споразумението за субсидиите и изравнителните мерки на СТО (наричано по-нататък „Споразумението за субсидиите“) и Споразумението за защитни мерки на СТО (наричано по-нататък „Споразумението за защитни мерки“), ако е приложимо;
 в)
 налог или друга такса, налагана в съответствие с член VIII от ГАТТ от 1994 г.
 —
 „продукт или стока с произход“ е такъв продукт или стока, които отговарят на условията на правилата за произход, установени в приложение II (Относно определението на понятието „продукти с произход“ и методите на административно сътрудничество).
 Член 20
 Класиране на стоките
 Класирането на стоките, които са предмет на търговия между страните по споразумението, е установено в съответната митническа тарифна номенклатура на всяка страна по споразумението в съответствие с Хармонизираната система за описание и кодиране на стоките от 2007 г. (наричана по-нататък „ХС“) и последвалите изменения в нея.
 Член 21
 Национално третиране
 1. Всяка страна по споразумението предоставя национално третиране на стоките на другите страни по споразумението в съответствие с член III от ГАТТ от 1994 г., включително тълкувателните бележки към него. За тази цел член III от ГАТТ от 1994 г. и тълкувателните бележки към него се включват в настоящото споразумение и съставляват неразделна част от него mutatis mutandis.
 2. За по-голяма яснота страните по споразумението потвърждават, че национално третиране означава по отношение на всяко равнище на органи на власт или управление, третиране, не по-малко благоприятно от третирането, предоставяно от това равнище на органи на власт или управление на подобни, пряко конкурентни или заменяеми местни стоки, включително такива с произход от територията, на която това равнище на органи на власт или управление разполага с компетентност (6).
 Раздел 2
 Премахване на мита
 Член 22
 Премахване на мита
 1. Освен в случаите, когато в настоящото споразумение е предвидено друго, всяка страна по споразумението премахва своите мита върху стоки с произход от друга страна по споразумението в съответствие с приложение I (Графици за премахване на митата).
 2. За всяка стока базовата митническа ставка, към която се прилагат последователните намаления съгласно параграф 1, е ставката, посочена в приложение I (Графици за премахване на митата).
 3. Ако в който и да било момент след датата на влизане в сила на настоящото споразумение дадена страна по споразумението намали прилаганото от нея мито за най-облагодетелствана нация (наричано по-нататък „НОН“), това мито се прилага само ако е по-ниско от митото, изчислено в съответствие с приложение I (Графици за премахване на митата).
 4. По искане от някоя от страните по


text:
споразумението те провеждат консултации, за да обсъдят ускоряването и разширяването на обхвата на премахването на митата, установен в приложение I (Графици за премахване на митата).
 5. Всяко решение на Комитета по търговията за ускоряване или разширяване на обхвата на премахването на митата в съответствие с член 13, параграф 2, буква ж) има предимство пред всяка митническа ставка или поетапна категория, определена съгласно приложение I (Графици за премахване на митата).
 6. Освен в случаите, когато в настоящото споразумение е предвидено друго, страните по споразумението нямат да увеличават която и да било митническа ставка, определена като базова ставка в приложение I (Графици за премахване на митата), или да приемат ново мито върху стока с произход от друга страна по споразумението.
 7. Параграф 6 не е пречка за нито една от страните по споразумението да:
 а)
 увеличи дадено мито до равнището, установено в приложение I (Графици за премахване на митата) за съответната година, след едностранно намаляване; или
 б)
 поддържа или увеличи дадено мито в съответствие с Договореността относно правилата и процедурите за уреждане на спорове на СТО (наричана по-нататък „ДУС“) или дял XII (Уреждане на спорове).
 Раздел 3
 Нетарифни мерки
 Член 23
 Ограничения върху вноса и износа
 Никоя от страните по споразумението не може да приема или поддържа каквато и да било забрана или ограничение върху вноса на която и да било стока от друга страна по споразумението или върху износа или продажбата за износ на която и да било стока, предназначена за територията на друга страна по споразумението, освен ако в настоящото споразумение е предвидено друго, или в съответствие с член XI от ГАТТ от 1994 г. и тълкувателните бележки към него. За тази цел член XI от ГАТТ от 1994 г. и тълкувателните бележки към него се включват в настоящото споразумение и съставляват неразделна част от него mutatis mutandis.
 Член 24
 Налози и такси
 1. Всяка от страните по споразумението гарантира в съответствие с член VIII от ГАТТ от 1994 г. и тълкувателните бележки към него, че всички налози и такси от каквото и да било естество (различни от митата и таксите, еквивалентни на вътрешен данък, или други вътрешни такси, прилагани в съответствие с разпоредбите на член III от ГАТТ от 1994 г., и антидъмпинговите и изравнителните мита), налагани върху или във връзка с вноса или износа, се ограничават по размер до приблизителната стойност на извършените услуги и не представляват косвена защита на местните стоки или облагане на вноса или износа за фискални цел.
 2. Никоя от страните по споразумението не може да изисква извършването на консулски операции (7), нито свързани с тях налози и такси, във връзка с вноса на каквито и да било стоки от друга страна по споразумението.
 3. Всяка страна по споразумението предоставя и поддържа, за предпочитане посредством интернет, актуализирана информация за всички налози и такси, които се събират във връзка с вноса или износа.
 Член 25
 Мита и данъци върху износа
 Освен ако е предвидено друго в настоящото споразумение, никоя от страните по него не може да приема или поддържа каквото и да било мито или


text:
данък, различни от вътрешни такси, прилагани в съответствие с член 21, върху или във връзка с износа на стоки за територията на друга страна по споразумението.
 Член 26
 Процедури по лицензиране на вноса и износа
 1. Никоя от страните по споразумението не може да приема или поддържа мярка, която не е в съответствие със Споразумението за процедурите по лицензиране на вноса на СТО (наричано по-нататък „Споразумението за лицензиране на вноса“), което е включено в настоящото споразумение и съставлява неразделна част от него, mutatis mutandis.
 2. Всяка страна по споразумението прилага mutatis mutandis разпоредбите, съдържащи се в споразумението за лицензиране на вноса, за всички процедури по лицензиране по отношение на износа за друга страна по споразумението. Нотифицирането, предвидено в член 5 от споразумението за лицензиране на вноса, се извършва между страните по споразумението по отношение на процедурите по лицензиране на износа.
 3. Понятието „лицензиране на вноса“ означава административни процедури, които се използват за прилагането на режимите за лицензиране на вноса, при които се изисква подаване на заявление или на друга документация (различна от изискваната за митнически цели) в съответния административен орган като предварително условие за внос в страната по споразумението вносител.
 Член 27
 Държавни търговски предприятия
 1. За целите на настоящото споразумение „държавни търговски предприятия“ означава публични и непублични предприятия, независимо къде се намират, на централно и субцентрално равнище, включително търговски съвети, на които са предоставени изключителни или специални права или привилегии, включително чрез законодателни или конституционни правомощия, посредством които те влияят върху равнището или посоката на вноса и износа чрез извършваните от тях покупки и продажби (8).
 2. Страните по споразумението признават, че държавните търговски предприятия не трябва да извършват дейност по начин, който създава пречки за търговията, и за тази цел поемат установените по настоящия член задължения.
 3. Страните по споразумението потвърждават отново своите съществуващи права и задължения по член XVII от ГАТТ от 1994 г., тълкувателните бележки към него и допълнителните разпоредби, както и по Договореността относно тълкуването на член XVII от Общото споразумение за митата и търговията от 1994 г., които се включват в настоящото споразумение и съставляват неразделна част от него mutatis mutandis.
 4. Всяка страна по споразумението гарантира по-специално, че когато държавните търговски предприятия извършват покупки или продажби, или винаги, когато упражняват което и да било правомощие, включително законодателно или конституционно правомощие, делегирано им от дадена страна по споразумението на централно или субцентрално равнище, те спазват задълженията, поети от всяка от страните по настоящото споразумение.
 5. Разпоредбите на настоящия член не засягат правата и задълженията на страните по споразумението по дял VI (Държавни поръчки).
 6. В контекста на уведомяването, извършвано от страните по споразумението съгласно член XVII от ГАТТ от 1994 г., когато получи искане за допълнителна информация относно въздействието на държавните търговски предприятия върху двустранната търговия, получилата искането страна по споразумението полага максимални усилия да осигури възможно най-голяма прозрачност, за да отговори на тези искания за намиране на информация, която е от значение, за да се установи дали държавните търговски предприятия спазват съответните задължения по настоящото споразумение, в съответствие с разпоредбите на член XVII.4,


text:
буква г) от ГАТТ от 1994 г. относно поверителната информация.
 Раздел 4
 Селскостопански стоки
 Член 28
 Приложно поле
 Настоящият раздел се прилага спрямо мерките, приети или поддържани от страните по споразумението по отношение на търговията между тях със селскостопански стоки (наричани по-нататък „селскостопански стоки“), които попадат в обхвата на определението в приложение I към Споразумението на СТО за селското стопанство (наричано по-нататък „Споразумението за селското стопанство“) (9).
 Член 29
 Защитни мерки за селскостопанските стоки
 1. Независимо от разпоредбите на член 22, страна по споразумението може да приложи защитна мярка за селскостопански стоки под формата на допълнителни вносни мита върху селскостопански стоки с произход, включени в нейния списък от приложение IV (Защитни мерки за селскостопанските стоки), ако са спазени условията, установени в настоящия член. Размерът на което и да било допълнително вносно мито и което и да било друго мито върху такива стоки не може да превишава по-ниската от:
 а)
 приложимата ставка за НОН; или
 б)
 базовата митническа ставка, посочена в приложение I (Графици за премахване на митата).
 2. Дадена страна по споразумението може да приложи основана на количество защитна мярка през която и да било календарна година, ако при влизането на нейната митническа територия на стока с произход обемът на вноса на стоката с произход през съответната година превишава критичното ниво за тази стока, определено в списъка на страната по споразумението в приложение IV (Защитни мерки за селскостопанските стоки).
 3. Всяко допълнително мито, приложено от дадена страна по споразумението съгласно параграфи 1 и 2, трябва да е в съответствие със списъка на страната по споразумението в приложение IV (Защитни мерки за селскостопанските стоки).
 4. Никоя от страните по споразумението не може да прилага защитна мярка за селскостопански стоки съгласно настоящия член, ако по отношение на същата стока същевременно приема или поддържа:
 а)
 защитна мярка по глава 2 (Средства за търговска защита); или
 б)
 мярка съгласно член XIX от ГАТТ от 1994 г. и Споразумението за защитни мерки.
 5. Никоя от страните по споразумението не може да приема или поддържа защитна мярка за селскостопански стоки:
 а)
 от датата, на която дадена стока подлежи на освобождаване от мита съгласно приложение I (Графици за премахване на митата), освен когато в буква б) е предвидено друго; или
 б)
 след изтичане на преходния период, посочен в списъка на страната по споразумението в приложение IV (Защитни мерки за селскостопанските стоки); или
 в)
 посредством която се увеличава дадено мито в рамките на дадена тарифна квота.
 6. В срок от 10 дни след прилагането на защитна мярка за селскостопански стоки по реда на параграфи 1 и 2 страната по споразумението, прилагаща мярката, уведомява писмено съответната страна по споразумението износител и предоставя подходящи данни и обосновка за мярката. Страната по споразумението, прилагаща мярката, предоставя на съответната страна по споразумението износител възможност за провеждане на консултации относно условията за нейното прилагане в съответствие с посочените параграфи.
 7. Всяка страна по споразумението запазва своите права и задължения съгласно член 5 от Споразумението за селското стопанство с изключение на търговията със селскостопански стоки, предмет на преференциално третиране.
 Член 30
 Система на ценови


text:
сегменти
 Освен ако в настоящото споразумение не е предвидено друго:
 а)
 Колумбия може да прилага Андската система на ценови сегменти, създадена с Решение 371 на Андската общност и измененията към него, или следващи системи за селскостопански стоки в обхвата на това решение;
 б)
 Перу може да прилага Системата на ценови сегменти, създадена с Върховен указ No 115-2001-EF и измененията към него, или следващи системи за селскостопански стоки в обхвата на този указ.
 Член 31
 Система на входни цени
 Освен в случаите, когато в настоящото споразумение е предвидено друго, ЕС страната по споразумението може да прилага системата на входни цени, установена с Регламент (ЕО) No 1580/2007 на Комисията от 21 декември 2007 г. за определяне на правила за прилагане на Регламенти (ЕО) No 2200/96, (ЕО) No 2201/96 и (ЕО) No 1182/2007 на Съвета в сектора на плодовете и зеленчуците и измененията към него, или следващи системи.
 Член 32
 Експортни субсидии и други мерки с равностоен ефект
 1. За целите на настоящия член „експортни субсидии“ има значението, придадено на това понятие в член 1, буква д) от Споразумението за селското стопанство, включително всички изменения на този член.
 2. Страните по споразумението имат общата цел да работят съвместно в рамките на СТО за постигане на споразумение за премахване на експортните субсидии и на други мерки с равностоен ефект по отношение на селскостопанските стоки.
 3. След влизане в сила на настоящото споразумение никоя от страните по него не може да поддържа или да въвежда за първи път или повторно експортни субсидии или други мерки с равностоен ефект върху селскостопански стоки, които са напълно и незабавно либерализирани, или такива, които са напълно, но не незабавно либерализирани, и се ползват от безмитна квота при влизането в сила на настоящото споразумение в съответствие с приложение I (Графици за премахване на митата) и са предназначени за територията на друга страна по споразумението.
 4. Никоя от страните по споразумението не може да поддържа или да въвежда за първи път или повторно експортни субсидии или други мерки с равностоен ефект върху селскостопански стоки, които са напълно, но не незабавно либерализирани, и които не се ползват от безмитна квота при влизането в сила на настоящото споразумение, от която дата тези стоки се либерализират напълно.
 5. Без да се засягат разпоредбите на параграфи 3 и 4, ако някоя страна по споразумението поддържа или въведе за първи път или повторно субсидии или други мерки с равностоен ефект върху износа на частично или напълно либерализирани селскостопански стоки за друга страна по споразумението, страната по споразумението вносител може да приложи допълнителна ставка, като така увеличи митата върху вноса на такива стоки до по-ниското от следните две равнища — равнището на митото, прилагано за най-облагодетелстваната нация (НОН), или равнището на базовата ставка, установена в приложение I (Графици за премахване на мита), за периода, определен за поддържане на субсидията за износа.
 6. За да позволи на страната по споразумението вносител да премахне допълнителната ставка, наложена в съответствие с параграф 5, страната по споразумението износител предоставя подробна информация, от която е видно, че са спазени разпоредбите на настоящия


text:
член.
 Член 33
 Управление и прилагане на тарифни квоти
 1. Всяка страна по споразумението прилага и управлява тарифни квоти за внос на определените в приложение I (Графици за премахване на митата) селскостопански стоки в съответствие с член XIII от ГАТТ от 1994 г., включително тълкувателните бележки към него, и Споразумението за лицензиране на вноса.
 2. Страните по споразумението управляват тарифните квоти за внос на селскостопански стоки на принципа „първият по ред е по силен по право“.
 3. По искане на дадена страна по споразумението износител страната по споразумението вносител провежда консултации със страната по споразумението износител относно управлението на тарифните квоти на страната по споразумението вносител. Тези консултации заменят консултациите, предвидени по член 301, при условие че отговарят на изискването, установено в параграф 9 от него.
 Раздел 5
 Отстраняване на административни грешки
 Член 34
 Отстраняване на административни грешки
 В случай на грешка на компетентните органи на дадена страна по споразумението при правилното управление на преференциалната система при износ, и по-специално при прилагането на разпоредбите от приложение II (Относно определението на понятието „стоки с произход“ и методите на административно сътрудничество) и в случаите, когато тази грешка води до последици по отношение на вносните мита, всяка страна по споразумението, която понася тези последици, може да поиска от Комитета по търговията да проучи възможностите за приемане на всички подходящи мерки с оглед разрешаване на ситуацията, след като въпросът бъде обсъден от техническа гледна точка между заинтересованите страни по споразумението в рамките на Подкомитета по митниците, улесняването на търговията и правилата за произход, уреден в член 68. Решението на Комитета по търговията относно подходящи мерки се приема със съгласието на заинтересованите страни по споразумението.
 Раздел 6
 Подкомитети
 Член 35
 Подкомитет по достъпа до пазара
 1. Страните по споразумението създават Подкомитет по достъпа до пазара, съставен от представители на всяка страна по споразумението.
 2. Подкомитетът заседава по искане на някоя от страните по споразумението или на Комитета по търговията за разглеждане на всеки произтичащ във връзка с настоящата глава въпрос, който не попада в обхвата на компетентност на друг подкомитет.
 3. Функциите на подкомитета включват, inter alia:
 а)
 насърчаване на търговията със стоки между страните по споразумението, включително чрез консултации относно ускоряването и разширяването на обхвата на премахването на митата съгласно настоящото споразумение и други въпроси по целесъобразност;
 б)
 разглеждане на всяка нетарифна мярка, която може да ограничи търговията със стоки между страните по споразумението и, ако е целесъобразно, препращане на такива въпроси за разглеждане от страна на Комитета по търговията;
 в)
 предоставяне на консултации и препоръки на Комитета по търговията относно необходимостта от сътрудничество по отношение на въпросите на достъпа до пазара;
 г)
 консултиране относно и полагане на усилия за разрешаване на всички различия, които може да възникнат между страните по споразумението по въпроси, свързани с изменения на хармонизираната система, включително класирането на стоките, за да се гарантира, че задълженията на всяка страна по настоящото споразумение няма да бъдат изменени.
 Член 36
 Подкомитет по селското стопанство
 1. Страните по споразумението създават Подкомитет по селското стопанство, съставен от представители на ЕС страната по споразумението и


text:
на всяка андска държава, подписала настоящото споразумение.
 2. Подкомитетът по селското стопанство:
 а)
 упражнява надзор и насърчава сътрудничеството относно изпълнението и управлението на раздел 4 с цел да улесни търговията със селскостопански стоки между страните по споразумението;
 б)
 премахва всички необосновани пречки пред търговията със селскостопански стоки между страните по споразумението;
 в)
 предоставя консултации по въпроси, свързани с раздел 4, в координация с други подходящи подкомитети, работни групи или всеки друг специализиран орган по настоящото споразумение;
 г)
 оценява развитието на търговията със селскостопански стоки между страните по споразумението и въздействието на настоящото споразумение върху селскостопанския сектор на всяка от страните по споразумението, както и функционирането на инструментите по настоящото споразумение, и препоръчва на Комитета по търговията всякакви подходящи действия;
 д)
 извършва всяка допълнителна дейност, която може да му възложи Комитетът по търговията; и
 е)
 отчита резултатите от своята дейност по настоящия параграф и ги представя за разглеждане от страна на Комитета по търговията.
 3. Подкомитетът по селското стопанство заседава най-малко веднъж годишно. При възникване на специални обстоятелства и по искане на някоя от страните по споразумението подкомитетът се свиква на заседание по съгласие на страните по споразумението не по-късно от 30 дни след датата на това искане. Заседанията на Подкомитета по селското стопанство могат да се провеждат също така на двустранно равнище и се председателстват от представители на страната по споразумението, в която се провежда заседанието.
 4. Подкомитетът по селското стопанство приема всички решения с консенсус.
 ГЛАВА 2
 Средства за търговска защита
 Раздел 1
 Антидъмпингови и изравнителни мерки
 Член 37
 Общи разпоредби
 1. Страните по споразумението потвърждават отново своите права и задължения по Антидъмпинговото споразумение, Споразумението за субсидиите и Споразумението на СТО за правилата за произход (наричано по-нататък „Споразумение за правилата за произход“).
 2. В случай на прилагане на антидъмпингово мито или на изравнителна мярка или приемане на ценова гаранция от орган на Андската общност от името на две или повече държави — членки на Андската общност, компетентният съдебен орган на Андската общност е единственият орган за съдебен контрол.
 3. Страните по споразумението гарантират, че по отношение на един и същ продукт не се прилагат антидъмпингови мерки едновременно от регионалните и от националните органи. Същото правило е приложимо и по отношение на изравнителните мерки.
 Член 38
 Прозрачност
 1. Страните по споразумението се договарят, че средствата за търговска защита се прилагат, като се спазват в пълна степен приложимите изисквания на СТО и като се основават на прозрачна система.
 2. Признавайки предимствата на правната сигурност и предвидимост за икономическите оператори, всяка страна по споразумението гарантира, че нейното вътрешно законодателство в областта на средствата за търговска защита е в пълно съответствие с приложимите правила на СТО.
 3. Без да се засягат разпоредбите на член 6.5 от Антидъмпинговото споразумение и разпоредбите на член 12.4 от Споразумението за субсидиите, всяка страна по споразумението гарантира, че след налагането на временни мерки във възможно най-кратък срок в съответствие с нейното вътрешно законодателство, но във всички случаи преди окончателното решение, се извършва пълно и съдържателно разгласяване на съществените факти, подлежащи на разглеждане, които съставляват основание за решението за


text:
налагане или неналагане на дадена мярка. Разгласяването на тази информация се прави писмено и се предоставя достатъчно време на заинтересованите страни за представяне на коментари.
 4. При условие че това не забавя ненужно провеждането на разследване, по искане на всяка от заинтересованите страни разследващият орган предоставя възможност за изслушване, за да могат страните да изразят своите становища в хода на разследванията относно средствата за търговска защита.
 Член 39
 Отчитане на обществения интерес
 В съответствие с вътрешното си законодателство ЕС страната по споразумението и Колумбия предоставят възможност — в зависимост от случая — на промишлените потребители и вносителите на продукта, във връзка с който се провежда разследване, както и на представителни организации на потребителите да представят информация, която е от значение за разследването. Тази информация се взема предвид от разследващия орган, доколкото тя е относима, надлежно подкрепена с доказателства и представена в сроковете, посочени във вътрешното законодателство.
 Член 40
 Правило за по-ниското мито
 Независимо от техните права по Антидъмпинговото споразумение и Споразумението за субсидиите по отношение на прилагането на антидъмпингови и изравнителни мита, ЕС страната по споразумението и Колумбия считат, че е желателно размерът на прилаганото мито да бъде по-нисък от съответстващия марж на дъмпинга или субсидията, в зависимост от случая, ако по-ниското мито би било достатъчно за премахване на вредата за местната промишленост.
 Член 41
 Разследващи органи
 За целите на настоящия раздел
 —
 „разследващ орган“ означава:
 а)
 за Колумбия — Министерството на търговията, промишлеността и туризма или неговият правоприемник;
 б)
 за Перу — Националният институт за защита на конкуренцията и закрила на интелектуалната собственост или неговият правоприемник; и
 в)
 за ЕС страната по споразумението — Европейската комисия.
 Член 42
 Изключване от обхвата на механизма за уреждане на спорове
 Дял XII (Уреждане на спорове) не се прилага за настоящия раздел.
 Раздел 2
 Многостранни защитни мерки
 Член 43
 Общи разпоредби
 Всяка страна по споразумението запазва своите права и задължения по член XIX от ГАТТ от 1994 г., по Споразумението за защитни мерки и по Споразумението за правилата за произход.
 Член 44
 Прозрачност
 Независимо от разпоредбите на член 43, страна по споразумението, която започва разследване или възнамерява да приеме защитни мерки, предоставя по искане на друга страна по споразумението незабавно ad hoc писмено уведомление за цялата информация, която е от значение, включително, когато е приложимо, информация за започването на разследване относно защитни мерки, предварителното решение и окончателното решение от разследването.
 Член 45
 Неедновременно прилагане на защитни мерки
 Никоя страна по споразумението не може да прилага едновременно по отношение на един и същ продукт:
 а)
 двустранна защитна мярка по реда на раздел 3 (Двустранна защитна клауза) от настоящата глава; и
 б)
 мярка по реда на член XIX от ГАТТ от 1994 г. и Споразумението за защитни мерки.
 Член 46
 Разследващ орган
 За целите на настоящия раздел „разследващ орган“ означава:
 а)
 за Колумбия — Министерството на търговията, промишлеността и туризма или неговият правоприемник;
 б)
 за Перу — Националният институт за защита на конкуренцията и закрила на интелектуалната собственост; и
 в)
 за ЕС страната по споразумението — Европейската комисия.
 Член 47
 Изключване от обхвата на механизма


text:
за уреждане на спорове
 С изключение на член 45, дял XII (Уреждане на спорове) не се прилага за разпоредбите на настоящия раздел.
 Раздел 3
 Двустранна защитна клауза
 Член 48
 Прилагане на двустранна защитна мярка
 1. Независимо от разпоредбите на раздел 2 (Многостранни защитни мерки), ако в резултат на предоставени отстъпки по настоящото споразумение продукт с произход от дадена страна по споразумението се внася на територията на друга страна по споразумението в такива увеличени количества в абсолютно изражение или относително спрямо производството на вътрешния пазар и по начин, който причинява или съществува опасност да причини сериозна вреда на местните производители на подобни или пряко конкурентни продукти, страната по споразумението вносител може да приеме подходящи мерки при условията и в съответствие с процедурите, установени в настоящия раздел.
 2 Страните по споразумението могат да прилагат двустранни защитни мерки единствено през преходния период (10).
 Член 49
 Уведомяване и консултации
 1. Дадена страна по споразумението уведомява незабавно съответната страна по споразумението износител при започването на разследване и при прилагането на временни и окончателни мерки.
 2. Когато дадена страна по споразумението счита, че обстоятелствата, посочени в член 48, са налице по отношение на прилагането или удължаването на срока на действие на окончателна мярка, тя предоставя подходящи възможности за провеждане на консултации със засегнатата страна по споразумението в съответствие със законодателството на всяка страна по споразумението с цел разглеждане на наличната информация, обмен на становища относно прилагането или удължаването на срока на дадена мярка и постигане на взаимно удовлетворяващо решение.
 3. Посочените в параграф 2 консултации започват в срок от 15 дни след датата на получаване от засегнатата страна по споразумението на покана за консултации от разследващия орган.
 4. Ако в срок от 45 дни след датата, на която засегнатата страна по споразумението е получила покана за консултации, не бъде постигнато взаимно удовлетворително решение, страната по споразумението вносител може да приеме мерките за отстраняване на обстоятелствата в съответствие с настоящия раздел.
 5. Дадена страна по споразумението може временно да прилага двустранна защитна мярка без предварителни консултации.
 Член 50
 Видове мерки
 Всяка двустранна защитна мярка, прилагана от страна по споразумението вносител по член 48, може да се състои от една или повече от следните мерки:
 а)
 спиране на по-нататъшното намаляване на митото върху съответния продукт, предвидено в графика за тази страна по споразумението съгласно приложение I (Графици за премахване на митата), или
 б)
 увеличаване на митото за съответния продукт до равнище, което не надвишава по-ниската от следните две ставки: митото за най-облагодетелствана нация, прилаганото по отношение на продукта, което е в сила към момента на предприемане на мярката, или базовата ставка, посочена в графика за тази страна по споразумението съгласно приложение I (Графици за премахване на митата).
 Член 51
 Процедура на разследване
 1. Дадена страна по споразумението прилага двустранна защитна мярка единствено след разследване от нейните компетентни органи в съответствие с член 3 от Споразумението за защитни мерки, като за тази цел посоченият член се включва в настоящото споразумение и съставлява неразделна част от него, mutatis mutandis.
 2. При всяко разследване от дадена страна по споразумението по реда


text:
на параграф 1 се спазват изискванията на член 4.2, букви a) и в) от Споразумението за защитни мерки и за тази цел член 4.2, букви a) и в) от Споразумението за защитни мерки се включва в настоящото споразумение и съставлява неразделна част от него, mutatis mutandis.
 3. В допълнение към параграф 2 разследващата страна по споразумението доказва въз основа на обективни данни наличието на причинно-следствена връзка между увеличаването на вноса на продукта от страната по споразумението износител и сериозната вреда или опасността от сериозна вреда.
 4. Всяка страна по споразумението гарантира, че нейните компетентни органи завършват такива разследвания в сроковете, установени в нейното вътрешно законодателство, които не могат да превишават 12 месеца от датата на започване на разследването.
 Член 52
 Условия и срок на прилагане на дадена мярка
 1. Никоя от страните по споразумението не може да прилага двустранна защитна мярка:
 а)
 освен доколкото и за какъвто период от време това може да бъде необходимо, за да се предотврати или поправи сериозна вреда по реда на член 48;
 б)
 за период, по-дълъг от две години; по изключение този период може да бъде удължен с още две години, ако:
 i)
 компетентните органи на страната по споразумението вносител установят, в съответствие с приложимите процедури по член 51, че мярката продължава да е необходима за предотвратяване или поправяне на сериозна вреда по реда на член 48; и
 ii)
 са налице доказателства, че местната промишленост се приспособява;
 общият период на прилагане на защитна мярка, включително периодът на първоначално прилагане и евентуалното му удължаване, е не по-дълъг от четири години.
 2. Когато дадена страна по споразумението прекрати прилагането на двустранна защитна мярка, ставката на митото е ставката, която би се прилагала в съответствие с приложение I (Графици за премахване на митата) за тази страна по споразумението, ако не беше мярката.
 Член 53
 Временни мерки
 1. При критични обстоятелства, когато забавянето би причинило труднопоправима вреда, една от страните по споразумението може да приложи временно двустранна защитна мярка, след като е предварително установено наличието явни данни за това, че вносът на продукт с произход от страната по споразумението износител се е увеличил в резултат на намаляването или премахването на мита съгласно приложение I (Графици за премахване на мита) и че този внос причинява сериозна вреда или съществува опасност да причини сериозна вреда по смисъла на член 48.
 2. Срокът на прилагане на всяка временна мярка не може да превишава 200 дни, като през това време страната по споразумението спазва изискванията на член 49 и член 51, параграфи 1, 2 и 3.
 3. Страната по споразумението своевременно възстановява всяко увеличение на митата, прилагано съгласно параграф 1, ако при разследването не бъде установено, че са спазени изискванията на член 48. Срокът на прилагане на всяка временна мярка се разглежда като част от периода, посочен в член 52, параграф 1, буква б).
 Член 54
 Компенсация
 1. Страна по споразумението, която желае да удължи срока на прилагане на двустранна защитна мярка, се консултира със страната по споразумението, спрямо чиито продукти се прилага мярката, за да се постигне взаимно съгласие относно подходяща


text:
компенсация под формата на отстъпки, които оказват равностоен ефект по същество върху търговията. Страната по споразумението вносител осигурява възможност за такива консултации не по-късно от 30 дни преди удължаването на срока на прилагането на двустранната защитна мярка.
 2. Ако консултациите по параграф 1 не доведат до постигане на съгласие относно компенсацията в срок от 30 дни от предложението за консултации, а страната по споразумението вносител реши да удължи срока на прилагане на защитната мярка, страната по споразумението, спрямо чиито продукти се прилага защитната мярка,, може да спре прилагането на отстъпките с равностоен по същество ефект спрямо търговията на страната по споразумението, удължаваща срока на прилагане на мярката.
 Член 55
 Повторно прилагане на мярка
 Посочените в настоящия раздел мерки не се прилагат за внос на продукт, спрямо който по-рано е прилагана такава мярка, освен еднократно, за период от време, равен на половината на периода, през който тази мярка се е прилагала преди, при условие че периодът на неприлагане е най-малко една година.
 Член 56
 Най-отдалечени региони на Европейския съюз (11)
 1. Когато даден продукт с произход от андските държави, подписали настоящото споразумение, се въвежда на територията на най-отдалечените региони на Европейския съюз (наричани по-нататък "най-отдалечените региони на ЕС") в такива увеличени количества и по такъв начин, че причинява или съществува опасност да причини сериозно влошаване на икономическото положение на най-отдалечените региони на ЕС, ЕС страната по споразумението, след като е разгледала алтернативните възможности за решение, може по изключение да предприеме защитни мерки, ограничени до територията на засегнатите региони.
 2. Защитните мерки за най-отдалечените региони на ЕС се прилагат в съответствие с разпоредбите на настоящата глава.
 Член 57
 Компетентен орган
 За целите на настоящия раздел „компетентен орган“ означава:
 а)
 за Колумбия — Министерството на търговията, промишлеността и туризма или неговият правоприемник;
 б)
 за Перу — Министерството на външната търговия и туризма или неговият правоприемник; и
 в)
 за ЕС страната по споразумението — Европейската комисия.
 ГЛАВА 3
 Митници и улесняване на търговията
 Член 58
 Цели
 1. Страните по споразумението признават значението на въпросите в областта на митниците и улесняването на търговията в динамичния контекст на световната търговия. Страните по споразумението се договарят да укрепват сътрудничеството в тази област с цел да гарантират, че съответното им законодателство и процедури, както и административният капацитет на техните съответни администрации, отговарят на целта за ефективен контрол и насърчаване на улесняването на търговията.
 2. Страните по споразумението признават, че по никакъв начин не могат да бъдат застрашавани законните цели на обществената политика, включително тези, свързани със сигурността, предотвратяването на измамите и борбата с тях.
 Член 59
 Митнически и свързани с търговията процедури
 1. Всяка страна по споразумението установява ефикасни, прозрачни и опростени процедури с цел намаляване на разходите и гарантиране на предвидимост за вносители и износители.
 2. Страните по споразумението се договарят техните съответни търговски и митнически законодателства, разпоредби и процедури да се основават на:
 а)
 международни инструменти и стандарти, приложими в митническата и търговската област, включително съществените елементи на изменената Конвенция от Киото за опростяване и уеднаквяване на митническите процедури (наричана по-нататък „изменена Конвенция от Киото), Международната


text:
конвенция по хармонизираната система за описание и кодиране на стоките (наричана по-нататък „Конвенция по ХС“), Рамката от стандарти за сигурност и улесняване на глобалната търговия на Световната митническа организация (наричана по-нататък „SAFE на СМО“) и Образеца за митнически данни на СМО (наричан по-нататък „Образец за данни“);
 б)
 закрилата и улесняването на търговията посредством ефективно прилагане и спазване на законодателните изисквания;
 в)
 разумни, недискриминационни и предотвратяващи измамите изисквания по отношение на икономическите оператори;
 г)
 използването на единен административен документ или негов електронен еквивалент с цел попълване на митнически декларации при внос и износ;
 д)
 прилагането на съвременни митнически практики, в това число оценка на риска, опростени процедури за въвеждане и освобождаване на стоките, контрол след освобождаването и методи за одит на дружествата;
 е)
 прогресивното развитие на системите, в това число на тези от тях, които се основават на информационните технологии, за да се улесни електронният обмен на данни между икономическите оператори, митническите администрации и други свързани агенции. За тази цел и във възможно най-голяма степен всяка страна по споразумението полага последователни усилия за установяването на обслужване на едно гише с оглед улесняване на външните търговски операции;
 ж)
 правила, които гарантират, че всяка санкция, наложена за нарушения на митнически разпоредби или процедурни изисквания, е пропорционална и недискриминационна и че нейното прилагане не води до необосновано забавяне при освобождаването на стоките;
 з)
 налози и такси, които са разумни и не превишават разходите за услугите, предоставени във връзка с конкретна сделка, и не се изчисляват въз основа на стойността. Не се налагат налози и такси за консулски операции;
 и)
 премахването на всяко изискване за задължителни предекспедиционни проверки на стоките или за равностойни действия; и
 й)
 необходимостта да се гарантира, че всички компетентни административни органи, които участват в контрола и физическата проверка на внасяни или изнасяни стоки, извършват своите дейности, когато е възможно, едновременно и на едно и също място.
 3. С цел да се подобрят методите на работа, както и да се гарантира недискриминационният характер, прозрачността, ефикасността, целостта и отчетността на операциите, всяка от страните по споразумението:
 а)
 предприема допълнителни действия с оглед на намаляването, опростяването и стандартизирането на данните и документацията, изисквани от митници и други агенции;
 б)
 опростява изискванията и формалностите, доколкото е възможно, с оглед на бързото митническо оформяне и освобождаване на стоките, което позволява на вносителите да извършват митническо освобождаване без плащане на мита, при условие че е предоставена гаранция в съответствие с вътрешното законодателство с цел гарантиране на окончателното плащане на мита, налози и такси;
 в)
 осигурява ефективни, бързи, недискриминационни и лесно достъпни процедури, които да гарантират възможността за обжалване на административни предписания и решения на митническите органи, засягащи вноса, износа или транзита на стоки. Процедурите са леснодостъпни, включително за микропредприятия и МСП; и
 г)
 гарантира поддържането на най-високи стандарти на добросъвестност посредством прилагането на мерки, които отразяват принципите на съответните конвенции и инструменти в тази област.
 Член 60
 Предварителни предписания
 1. По писмено искане и преди вноса на стоки на нейната територия всяка страна по споразумението издава в съответствие със своите вътрешни законови и подзаконови разпоредби посредством своите


text:
компетентни органи предварителни предписания в писмена форма относно тарифното класиране, произхода или други свързани въпроси, за които страните по споразумението могат да се договорят.
 2. В съответствие със съществуващите изисквания за поверителност в своето законодателство всяка страна по споразумението публикува, доколкото е възможно чрез електронни средства, своите предварителни предписания относно тарифното класиране и всички други свързани въпроси, за които страните по споразумението могат да се договорят.
 3. За улесняване на търговията в рамките на своя двустранен диалог страните по споразумението редовно си предоставят актуализирана информация относно измененията в тяхното съответно законодателство по въпросите, посочени в параграфи 1 и 2.
 4. Всички процедурни въпроси по отношение на издаването на предварителни предписания се определят от вътрешното законодателство на всяка страна по споразумението в съответствие с международните стандарти на СМО. Тези процедури се публикуват и са обществено достъпни.
 Член 61
 Управление на риска
 1. Всяка от страните по споразумението използва системи за управление на риска, за да даде възможност на митническите си органи да съсредоточат своите дейности по проверка върху операции с висока степен на риск и да ускорят освобождаването на стоки с ниска степен на риск.
 2. Страната по споразумението вносител взема под внимание усилията, положени от страната по споразумението износител във връзка със сигурността на търговската верига за доставка.
 3. Страните по споразумението полагат усилия за обмен на информация относно техниките за управление на риска, прилагани от техните съответни митнически органи, като запазват поверителността на информацията и, когато е необходимо, извършват трансфер на знания.
 Член 62
 Одобрен икономически оператор
 Страните по споразумението насърчават прилагането на концепцията за одобрен икономически оператор (наричан по-нататък „ОИО“) в съответствие с Рамката от стандарти SAFE на СМО. Страна по споразумението предоставя защитен статут на ОИО и преференции за улесняване на търговията на оператори, които отговарят на нейните стандарти за митническа сигурност в съответствие с нейното вътрешно законодателство.
 Член 63
 Транзит
 1. Страните по споразумението гарантират свободното транзитно преминаване през тяхната територия по най-удобния за транзитиране маршрут.
 2. Всички ограничения, проверки или изисквания трябва да са насочени към постигането на законна цел на обществената политика, да са недискриминационни, пропорционални и да се прилагат по еднакъв начин.
 3. Без да се засяга законният митнически контрол и надзор на транзитно преминаващи стоки, страните по споразумението предоставят на транзитния трафик към и от територията на всяка от страните по споразумението не по-малко благоприятно третиране от предоставяното на транзитния трафик на тяхна територия.
 4. Страните по споразумението извършват дейност в рамките на свързани транспортни режими, които позволяват транзитирането на стоки без плащане на мита или други налози при предоставяне на съответна гаранция.
 5. Страните по споразумението насърчават регионални договорености в областта на транзита с цел намаляване на пречките пред търговията.
 6. Страните по споразумението се позовават на и използват международни стандарти и инструменти, свързани с транзит.
 7. Страните по споразумението осигуряват сътрудничеството и координирането между всички съответни органи и агенции на своята територия с цел улесняване на транзитния трафик и насърчаване на трансграничното сътрудничество.
 Член 64
 Отношения с деловите среди
 Страните по споразумението се договарят:
 а)
 да гарантират, че всички свързани


text:
с митниците законодателни актове, процедури, както и мита, налози и такси, се оповестяват публично, доколкото е възможно, посредством електронни средства и, когато е целесъобразно, заедно със съответните пояснения;
 б)
 относно наличието, доколкото е възможно, на разумен период от време между публикуването на нови или изменени митнически законодателни актове и процедури, както и мита, налози или такси и тяхното влизане в сила;
 в)
 да предоставят на деловите среди възможности да правят коментари по свързани с митниците законодателни предложения и процедури. За тази цел всяка страна по споразумението установява механизми за консултации между своята администрация и деловите среди;
 г)
 да оповестяват публично съответните известия от административен характер, включително изисквания на органите и процедури при въвеждане на стоки, работно време и правила за дейността на митническите служби на пристанищата и граничните пунктове, както и данни за звената за контакт, към които да се отправят искания за информация;
 д)
 да насърчават сътрудничеството между икономическите оператори и съответните органи, свързани с търговията, посредством прилагането на безпристрастни и общодостъпни процедури с цел борба с измамите и незаконните дейности, укрепване на сигурността на веригата на доставки и улесняване на търговията; и
 е)
 да гарантират, че техните съответни митнически и свързани с тях изисквания и процедури продължават да отговарят на потребностите на търговските среди, като следват най-добрите практики и ограничават търговията във възможно най-малка степен.
 Член 65
 Митническо остойностяване
 Споразумението за прилагане на член VII от ГАТТ от 1994 г. (наричано по-нататък „Споразумение за митническо остойностяване“) урежда правилата за митническо остойностяване, прилагани за реципрочната търговия между страните по споразумението.
 Член 66
 Митническо сътрудничество
 1. Страните по споразумението насърчават и улесняват сътрудничеството между своите съответни митнически администрации с оглед да гарантират постигане на целите, посочени в настоящата глава, по-специално, за да гарантират опростяване на митническите процедури и улесняване на законната търговия, като същевременно запазят възможностите си за контрол.
 2. Сътрудничеството съгласно параграф 1 включва наред с друго:
 а)
 обмен на информация относно митническите законодателни актове, процедури и техники в следните области:
 i)
 опростяване и модернизиране на митнически процедури; и
 ii)
 отношения с деловите среди;
 б)
 разработването на съвместни инициативи в договорени по между им области; и
 в)
 насърчаване на координацията сред свързани агенции.
 3. Сътрудничеството в областта на упражняването на правата върху интелектуална собственост със съдействието на митническите органи се извършва в съответствие с дял VII (Интелектуална собственост).
 Член 67
 Взаимопомощ
 Администрациите на страните по споразумението предоставят административна взаимопомощ по митнически въпроси в съответствие с разпоредбите на приложение V (Административна взаимопомощ по митнически въпроси).
 Член 68
 Подкомитет по митниците, улесняването на търговията и правилата за произход
 1. Страните по споразумението създават Подкомитет по митниците, улесняването на търговията и правилата за произход, който включва представители на всяка от страните по споразумението. Подкомитетът заседава на дата и с дневен ред, одобрени предварително от страните по споразумението, и се председателства за период от една година от всяка страна по споразумението на ротационен принцип. Подкомитетът докладва на Комитета по търговията.
 2. Подкомитетът, наред с друго:
 а)
 наблюдава прилагането и управлението на настоящата глава и на приложение II (Относно определението на понятието „продукти с


text:
произход“ и методите на административно сътрудничество);
 б)
 предоставя форум за консултации и обсъждане на всички въпроси, свързани с митниците, в това число по-специално с митническите процедури, митническото остойностяване, тарифните режими, митническата номенклатура, митническото сътрудничество и административната взаимопомощ по митнически въпроси;
 в)
 предоставя форум за консултации и обсъждане на въпроси, свързани с правилата за произход и административното сътрудничество;
 г)
 насърчава сътрудничеството за разработване, прилагане и изпълнение на митнически процедури, административна взаимопомощ по митнически въпроси, правила за произход и административно сътрудничество;
 д)
 предоставя на Комитета по търговията предложения за изменения на приложение II (Относно определението на понятието „продукти с произход“ и методите на административно сътрудничество) за приемане от негова страна;
 е)
 предоставя форум за консултации и обсъждане на искания за кумулация на произход съгласно членове 3 и 4 от приложение II (Относно определението на понятието „продукти с произход“ и методите на административно сътрудничество);
 ж)
 полага усилия за постигане на взаимно удовлетворителни решения при поява на разногласия между страните по споразумението след процес на проверка, проведена в съответствие с член 31 от приложение II (Относно определението на понятието „продукти с произход“ и методите на административно сътрудничество); и
 з)
 полага усилия за постигане на взаимно удовлетворителни решения при поява на разногласия между страните по споразумението по отношение на тарифното класиране на стоки. Ако въпросът не бъде решен в процеса на тези консултации, той се отнася до Комитета за хармонизираната система на СМО. Тези решения са задължителни за засегнатите страни по споразумението.
 3. Страните по споразумението могат да се споразумеят да провеждат ad hoc заседания за митническо сътрудничество или за правила за произход и административна взаимопомощ.
 Член 69
 Техническа помощ в областта на митниците и улесняване на търговията
 1. Страните по споразумението признават значението на техническата помощ в областта на митниците и улесняването на търговията с цел изпълнение на установените в настоящата глава задължения.
 2. Страните по споразумението се договарят да си сътрудничат по-специално, но не само, за:
 а)
 насърчаване на институционалното сътрудничество между страните по споразумението;
 б)
 предоставяне на експертни познания и изграждане на капацитет по законодателни и технически въпроси за разработване и прилагане на митническо законодателство;
 в)
 прилагането на съвременни митнически практики, включително оценка на риска, предварителни обвързващи предписания, митническо остойностяване, опростени процедури за въвеждане и освобождаване на стоките, контрол след освобождаването и методи за одит на дружествата и ОИО;
 г)
 въвеждането на процедури и практики, които отразяват, доколкото е възможно, международните инструменти и стандарти, приложими в областта на митниците и търговията, включително правилата на СТО и инструментите и стандартите на СМО, inter alia изменената Конвенция от Киото и SAFE на СМО; и
 д)
 опростяването, хармонизирането и автоматизирането на митническите процедури.
 Член 70
 Прилагане
 Разпоредбите на член 59, параграф 2, буква е) и на член 60 се прилагат за Перу две години след влизането в сила на настоящото споразумение.
 ГЛАВА 4
 Технически пречки пред търговията
 Член 71
 Цели
 Целите на настоящата глава са:
 а)
 да се улесни и увеличи търговията със стоки и да се получи ефективен достъп до пазара на страните по споразумението посредством подобряване на прилагането на Споразумението на СТО относно


text:
техническите пречки пред търговията (наричано по-нататък „споразумение относно ТПТ“);
 б)
 да се избегне създаването и да се насърчи премахването на ненужните технически пречки пред търговията; и
 в)
 да се насърчи сътрудничеството между страните по споразумението по въпроси, попадащи в обхвата на настоящата глава.
 Член 72
 Определения
 1. За целите на настоящата глава се прилагат определенията в приложение 1 към Споразумението за ТПТ.
 2. Прилагат се също следните определения:
 —
 „нетрайно етикетиране“ означава поставяне на информация върху продукт чрез използване на самозалепващи се етикети, висящи етикети или друг вид етикети, които могат да се отстранят, или прилагане на информацията в опаковката на продукта;
 —
 „трайно етикетиране“ означава поставяне на информация върху продукт чрез устойчивото ѝ закрепване върху продукта чрез отпечатване, зашиване, гравиране или подобни процеси.
 Член 73
 Отношения със Споразумението относно ТПТ
 Страните по споразумението отново потвърждават своите права и задължения съгласно Споразумението относно ТПТ, което се включва и съставлява неразделна част от настоящото споразумение, mutatis mutandis.
 Член 74
 Приложно поле
 1. Разпоредбите на настоящата глава се прилагат за изготвянето, приемането и прилагането на технически регламенти, стандарти и процедури за оценка на съответствие, включително за тяхното изменение или допълнение, което може да засегне търговията със стоки между страните по споразумението.
 2. Настоящата глава не се прилага за:
 а)
 спецификации за покупка, изготвени от правителствени организации за производствени или потребителски изисквания на такива органи; и
 б)
 санитарни и фитосанитарни мерки.
 Член 75
 Сътрудничество и улесняване на търговията
 1. Страните по споразумението се договарят, че сътрудничеството между органите и организациите както в публичния, така и в частния сектор, свързано с технически регламенти, стандартизация, оценка на съответствие, акредитация, метрология и граничен контрол и надзор на пазара, е важно за улесняване на търговията между страните по споразумението. За целта страните по споразумението се задължават да:
 а)
 засилят взаимното сътрудничество, за да улеснят достъпа до своите пазари и да увеличат познаването и разбирането на съответните си системи;
 б)
 набелязват, разработват и насърчават инициативи, които улесняват търговията, като вземат под внимание своя съответен опит. Тези инициативи могат да включват, наред с другото:
 i)
 обмен на информация, опит и данни, научно и технологично сътрудничество и използването на добри регулаторни практики;
 ii)
 опростяване на процедурите за сертифициране и административни изисквания, установени със стандарт или технически регламент, и премахване на изискванията за регистрация или предварително разрешение, които са ненужни по силата на разпоредбите на Споразумението за ТПТ;
 iii)
 дейност, насочена към възможността за сближаване, уеднаквяване или установяване на равностойността на технически регламенти и процедури за оценка на съответствието. Равностойността не води a priori до каквото и да било задължение за страните по споразумението, освен ако изрично е договорено друго;
 iv)
 разглеждане, в рамките на бъдещо изменение на нормативната уредба, на възможността за използване на акредитация или обозначаване като инструмент за признаване на органите за оценка на съответствието, установени на територията на друга страна по споразумението; и
 v)
 насърчаване и улесняване на сътрудничеството и обмена на информация между съответни организации от публичния или частния сектор в страните по споразумението.
 2. Когато дадена страна по споразумението задържи стоки с произход от територията


text:
на друга страна по споразумението на входно пристанище поради забелязано несъответствие с технически регламент, страната по споразумението, която задържа стоките, уведомява незабавно вносителя за основанията за задържането.
 3. Дадена страна по споразумението по искане на друга страна по споразумението разглежда с необходимото внимание предложенията на другата страна по споразумението за сътрудничество съгласно настоящата глава.
 Член 76
 Технически регламенти
 1. Страните по споразумението използват международни стандарти като основа за изготвяне на техническите си регламенти, освен ако тези международни стандарти са неефективни или неподходящи средства за постигане на поставената законна цел. Дадена страна по споразумението по искане на друга страна по споразумението посочва основанията, поради които не е използвала международни стандарти като основа за изготвяне на своите технически регламенти.
 2. По искане на друга страна по споразумението, която проявява интерес към изготвянето на подобен технически регламент, и с цел свеждане до минимум на повторното възникване на разходи, дадена страна по споразумението, доколкото е възможно, предоставя на направилата искането страна по споразумението, информация, техническо проучване или оценка на риска или друг наличен документ, който е от значение, с изключение на поверителна информация, която тази страна по споразумението е използвала при изготвянето на техническия регламент.
 Член 77
 Стандарти
 1. Всяка страна се задължава да:
 а)
 поддържа ефективна комуникация между своите регулаторни органи и институциите си за стандартизация;
 б)
 прилага Решението на Комитета относно принципите за разработване на международни стандарти, ръководствата и препоръките във връзка с членове 2, 5 и приложение 3 от споразумението, прието от Комитета по техническите пречки пред търговията към СТО на 13 ноември 2000 г., когато установява дали даден международен стандарт, ръководство или препоръка съществува по смисъла на членове 2 и 5 и в приложение 3 от Споразумението за ТПТ;
 в)
 насърчава своите органи по стандартизация да си сътрудничат по международни дейности по стандартизация със съответните органи по стандартизация на друга страна по споразумението. Подобно сътрудничество може да се предприеме в рамките на международните органи за стандартизация или на регионално равнище по покана от съответния орган по стандартизация или чрез меморандум за разбирателство с цел, наред с друго, изготвяне на общи стандарти;
 г)
 обменя информация относно използването на стандарти от страните по споразумението във връзка с технически регламенти и гарантира, доколкото е възможно, че стандартите не са задължителни;
 д)
 обменя информация във връзка с процесите по стандартизация на всяка страна по споразумението и обхвата на използване на международни, регионални или субрегионални стандарти като основа за национални стандарти; и
 е)
 обменя обща информация относно споразумения за сътрудничество, сключени с трети държави по въпроси във връзка със стандартизацията.
 2. Всяка страна препоръчва на неправителствените органи по стандартизация, които се намират на нейна територия, да спазват разпоредбите на настоящия член.
 Член 78
 Оценка на съответствието и акредитация
 1. Страните по споразумението признават, че съществува широк спектър от механизми за улесняване на приемането в територията на дадена страна по споразумението на резултатите от процедури за оценка на съответствие, проведени на територията на друга страна по споразумението. Съобразно това страните по споразумението могат да се договорят:
 а)
 относно приемането на декларация за съответствие от доставчика;
 б)


text:
относно приемането на резултатите от процедурите за оценка на съответствието на органите, които се намират на територията на друга страна по споразумението;
 в)
 че орган за оценка на съответствието, който се намира територията на дадена страна по споразумението, може да сключва доброволни споразумения за признаване с орган за оценка на съответствието, който се намира на територията на друга страна по споразумението, за признаване на резултатите от нейните процедури за оценка на съответствието;
 г)
 за избора на органи за оценка на съответствието, които се намират на територията на друга страна по споразумението; и
 д)
 за приемането на процедури за акредитиране с цел признаването на органите за оценка на съответствието, които се намират на територията на друга страна по споразумението.
 2. За целта страните се задължават да:
 а)
 гарантират, че неправителствените организации, използвани за оценка на съответствието, могат да се конкурират;
 б)
 насърчават в хода на процедури за оценка на съответствието да бъдат приемани резултатите, издадени от органи, признати съгласно споразумение за многостранно акредитиране или съгласно споразумение, постигнато между някои от техните съответни органи за оценка на съответствието;
 в)
 обмислят започването на преговори с цел постигане на споразумение за улесняване на признаването в техните територии на резултатите от процедури за оценка на съответствието, проведени от органи, които се намират на територията на друга страна по споразумението, когато това е в интерес на страните по споразумението и е икономически обосновано; и
 г)
 насърчават своите органи за оценка на съответствието да участват в споразумения с органите за оценка на съответствието на друга страна по споразумението с цел приемането на резултатите от оценка на съответствието.
 Член 79
 Процедури за прозрачност и уведомление
 1. Всяка страна по споразумението изпраща по електронен път на звената за контакт, посочени в член 10 от Споразумението за ТПТ, пряко или чрез секретариата на СТО, своите предложения за технически регламенти и процедури за оценка на съответствието или тези, приети с цел разрешаване на спешни проблеми, свързани с безопасността, здравето, опазването на околната среда или националната сигурност, които са възникнали или съществува опасност да възникнат, в съответствие със Споразумението за ТПТ. Изпращането по електронен път на технически регламенти и процедури за оценка на съответствието включва електронен линк към или копие на пълния текст на документа, който е предмет на уведомлението.
 2. Всяка страна по споразумението също така публикува или предава по електронен път проектите или предложенията за технически регламенти и процедури за оценка на съответствието или онези, приети с цел разрешаване на спешни проблеми, свързани с безопасността, здравето, опазването на околната среда или националната сигурност, произтичащи или за които съществува опасност да произтекат, които съответстват на техническото съдържание на съответните международни стандарти.
 3. В съответствие с параграфи 1 и 2 всяка страна предоставя срок от най-малко 60 дни, а когато е възможно 90 дни, от датата на изпращането по електронен път на предложението за технически регламенти и процедури за оценка на съответствието, за да могат другите страни по споразумението или други заинтересовани лица да представят писмени коментари. Дадена страна по споразумението разглежда добронамерено основателните искания за удължаване на срока за коментари.
 4.


text:
Страна по споразумението разглежда с необходимото внимание получените коментари от друга страна по споразумението, когато дадено предложение за технически регламент е подложено на обществени консултации, и по искане на друга страна по споразумението предоставя писмени отговори на направените от нея коментари.
 5. Всяка страна по споразумението публикува или оповестява публично, в печатна или електронна форма, своите отговори на получените съществени коментари не по-късно от датата на публикуване на окончателния технически регламент или процедура за оценка на съответствието.
 6. Всяка страна по споразумението по искане на друга страна по споразумението, предоставя информация относно технически регламент или процедура за оценка на съответствието, която страната по споразумението е приела или предлага да приеме.
 7. Периодът от време между публикуването и влизането в сила на техническите регламенти и процедурите за оценка на съответствието не може да бъде по-кратък от шест месеца, освен ако не е възможно законните цели да бъдат постигнати в рамките на този период. Страната по споразумението разглежда добронамерено основателните искания за удължаване на този период.
 8. Страните по споразумението гарантират, че всички технически регламенти и процедури за оценка на съответствието, приети и действащи, са оповестени публично на безплатен официален уебсайт по такъв начин, че да са лесни за намиране и достъп. Ако е уместно се предоставят също така ръководства за прилагането на технически регламенти, ако такива съществуват.
 Член 80
 Граничен контрол и надзор на пазара
 Страните по споразумението се задължават да:
 а)
 обменят информация и опит относно своите дейности за граничен контрол и надзор на пазара, освен в случаите, когато документацията е поверителна; и
 б)
 гарантират, че дейностите за граничен контрол и надзор на пазара се извършват от компетентните органи, като за тази цел съответните органи могат да използват акредитирани, назначени или делегирани органи и се избягва конфликт на интереси между тези органи и икономическите оператори, които подлежат на контрол или надзор.
 Член 81
 Маркиране и етикетиране
 1. Когато дадена страна по споразумението изисква задължително маркиране или етикетиране на продукти:
 а)
 трайно маркиране или етикетиране се изисква единствено когато информацията е важна за потребителите или ползвателите на продукта или за обозначаване на съответствието на продукта със задължителните технически изисквания;
 б)
 допълнителна информация върху пакета или опаковката на продукта чрез нетрайни етикети може да се изисква, когато е необходимо да се гарантира надзор на пазара от компетентните власти;
 в)
 във връзка с информацията, посочена в буква б), при преразглеждане на приложимите правила тази страна по споразумението проверява дали е възможно да се изисква информацията да се предостави чрез други средства;
 г)
 освен ако това се налага с оглед на риска от продуктите за здравето или живота на хората, животните и растенията, безопасността на околната среда или националната сигурност, страната по споразумението не изисква одобрението, регистрирането или удостоверяването на етикети или маркировки като предварително условие за продажба на своите съответни пазари. Настоящата разпоредба не засяга мерките, приети от дадена страна в съответствие с нейните вътрешни правила за проверка на съответствието на етикети със задължителните изисквания и предприетите мерки за контрол на практики, които могат да заблудят потребителите;
 д)
 когато дадена страна по споразумението


text:
изисква от икономическия оператор да използва идентификационен номер, той се издава без необосновано забавяне;
 е)
 при условие че информацията, изисквана в държавата по местоназначение на стоките, не е заблуждаваща, противоречива или объркваща, по отношение на тази информация страната по споразумението допуска:
 i)
 информация на други езици освен на езика, изискван в държавата на местоназначение на стоките;
 ii)
 международни номенклатури, пиктограми, символи или графики; и
 iii)
 допълнителна информация освен изискваната в държавата по местоназначение на стоките.
 ж)
 когато това не застрашава законните цели, определени в Споразумението за ТПТ, тази страна по споразумението се задължава да приеме нетрайни или подвижни етикети или предоставянето на информацията посредством ръководството на продукта, пакета или опаковката, вместо отпечатването или залепването ѝ върху продукта.
 2. Когато дадена страна по споразумението изисква маркиране или етикетиране на текстилни изделия, облекла или обувки, тази страна по споразумението:
 а)
 може да изисква трайно маркиране или етикетиране само на следната информация:
 i)
 в случай на текстилни изделия и облекло: състав на влакната, държава на произход, указания за безопасност за специфични приложения и указания за поддръжка; и
 ii)
 в случай на обувки: преобладаващите материали на основните части, указания за безопасност за специфични приложения и държава на произход;
 б)
 не може да установява:
 i)
 изисквания по отношение на физичните характеристики или дизайна на етикет, без да се засягат мерки, които тази страна предприема за защита на потребителите от заблуждаваща реклама;
 ii)
 задължение за поставяне на трайни етикети на облекла, което поради размера им е трудно или понижава тяхната стойност; и
 iii)
 за стоки, които се продават на чифтове, задължение за етикетиране на двете части, когато те са от един и същ материал и с един и същ дизайн;
 3. Страните по споразумението прилагат този член най-късно една година след влизането в сила на настоящото споразумение.
 Член 82
 Техническа помощ и изграждане на капацитет, свързани с търговията
 Страните признават значението на техническата помощ и изграждането на капацитет, свързани с търговията, за улесняване на прилагането на разпоредбите на настоящата глава, които, наред с друго, са насочени към:
 а)
 изграждане на капацитет на националните институции, техническата им инфраструктура и оборудване и обучение на човешки ресурси;
 б)
 насърчаване и улесняване на участието в международни органи, които имат отношение към настоящата глава; и
 в)
 насърчаване на връзките между органите по стандартизация, технически регламенти, оценка на съответствие, акредитация, метрология и граничен контрол и надзор на пазара на страните.
 Член 83
 Подкомитет по техническите пречки пред търговията
 1. Страните по споразумението създават Подкомитет по техническите пречки пред търговията, който включва представители на всяка страна по споразумението.
 2. Подкомитетът:
 а)
 наблюдава и оценява прилагането и управлението, както и спазването на настоящата глава;
 б)
 разглежда по подходящ начин всеки въпрос, който някоя от страните по споразумението повдигне във връзка с настоящата глава и Споразумението за ТПТ;
 в)
 спомага за определяне на приоритети във връзка с въпроси на сътрудничеството и програмите за техническа помощ в областта на стандартите, техническите регламенти, процедурите за оценка на съответствието, акредитацията, метрологията и граничния контрол и надзора на пазара и проверява постигнатия напредък или резултати;
 г)
 обменя информация за