text:
студен двигател при ниска околна температура),
 Изпитване на системата за бордова диагностика;
 Изпитване за мощност на двигателя
 5.2.2. Превозните средства, оборудвани с двигател с принудително запалване, и хибридните електрически превозни средства, оборудвани с двигател с принудително запалване, работещ с втечнен нефтен газ (ВНГ) или с ПГ/биометан, (едногоривен или двугоривен), се подлагат на следните изпитвания (в съответствие с таблица А):
 Тип I (проверка на средните стойности на емисиите на отработили газове след пускане при студен двигател);
 Тип II (емисии на въглероден оксид при работа на двигателя на празен ход);
 Тип III (емисии на картерни газове);
 Тип IV (емисии от изпаряване), ако е приложимо,
 Тип V (дълготрайност на устройствата против замърсяване);
 Тип VI (проверка на средните емисии на въглероден оксид и на въглеводороди при пускане при студен двигател при ниска околна температура), когато е приложимо,
 Изпитване на системата за бордова диагностика
 Мощност на двигателя.
 5.3.2. Превозните средства, оборудвани с двигател със запалване чрез сгъстяване, и хибридните електрически превозни средства, оборудвани с двигател със запалване чрез сгъстяване, се подлагат на следните изпитвания:
 Тип I (проверка на средните стойности на емисиите на отработили газове след пускане при на студен двигател);
 Тип V (дълготрайност на устройствата против замърсяване);
 изпитване на системата за бордова диагностика.
 Таблица A
 Изисквания
 Прилагане на изискванията за изпитвания за одобрение и разширение на типа
 Категория превозно средство
 Превозни средства с двигател с принудително запалване, включително хибридни превозни средства
 Превозни средства с двигатели със запалване чрез сгъстяване, включително хибридни превозни средства
 Превозни средства, работещи с едно гориво
 Двугоривни превозни средства (5)
 Превозни средства, работещи със смес от горива (5)
 Превозни средства, работещи със смес от горива
 Превозни средства, работещи с едно гориво
 Еталонно гориво
 Бензин (E5/E10) (11)
 ВНГ
 ПГ/биометан
 Водород (ICE) (9)
 Бензин (E5/E10) (11)
 Бензин (E5/E10) (11)
 Бензин (E5/E10) (11)
 Бензин (E5/E10) (11)
 Дизелово гориво (B5/B7) (11)
 Дизелово гориво (B5/B7) (11)
 ВНГ
 ПГ/биометан
 Водород (ICE) (9)
 Етанол (E85)
 Биодизел
 Замърсяващи газове
 (изпитване от тип I)
 Да
 Да
 Да
 Да (8)
 Да
 (и двата вида гориво)
 Да
 (и двата вида гориво)
 Да
 (и двата вида гориво) (8)
 Да
 (и двата вида гориво)
 Да
 (само за B5/B7 (6)
 (11)
 Да
 Маса на праховите частици и брой на праховите частици
 (изпитване от тип I)
 Да (10)
 —
 —
 —
 Да
 (само бензин) (10)
 Да
 (само бензин) (10)
 Да
 (само бензин) (10)
 Да
 (и двата вида гориво) (10)
 Да
 (само за B5/B7 (6)
 (11)
 Да
 Емисии при работа на празен ход
 (изпитване от тип II)
 Да
 Да
 Да
 —
 Да
 (и двата вида гориво)
 Да
 (и двата вида гориво)
 Да
 (само бензин)
 Да
 (и двата вида гориво)
 —
 —
 Емисии на картерни газове
 (изпитване от тип III)
 Да
 Да
 Да
 —
 Да
 (само бензин)
 Да
 (само бензин)
 Да
 (само бензин)
 Да
 (само бензин)
 —
 —
 Емисии от изпаряване
 (изпитване от тип IV)
 Да
 —
 —
 —
 Да
 (само бензин)
 Да
 (само бензин)
 Да
 (само бензин)
 Да
 (само бензин)
 —
 —
 Дълготрайност
 (изпитване от тип V)
 Да
 Да
 Да
 Да
 Да
 (само бензин)
 Да
 (само бензин)
 Да
 (само бензин)
 Да
 (само бензин)
 Да (само за B5/B7


text:
(6)
 (11)
 Да
 Емисии при работа при ниски температури
 (изпитване от тип VI)
 Да
 —
 —
 —
 Да
 (само бензин)
 Да
 (само бензин)
 Да
 (само бензин)
 Да (7)
 (и двата вида гориво)
 —
 —
 Съответствие в експлоатация
 Да
 Да
 Да
 Да
 Да
 (и двата вида гориво)
 Да
 (и двата вида гориво)
 Да
 (и двата вида гориво)
 Да
 (и двата вида гориво)
 Да (само за B5/B7 (6)
 (11)
 Да
 Бордова диагностика
 Да
 Да
 Да
 Да
 Да
 Да
 Да
 Да
 Да
 Да
 5.3. Описание на изпитванията
 5.3.1. Изпитване от тип I (Проверка на емисиите на отработили газове след пускане при студен двигател)
 5.3.1.1. Фигура 1 илюстрира различните възможности за провеждане на изпитване от тип I. Това изпитване се провежда върху всички превозни средства, посочени в точка 1.
 5.3.1.2. Превозното средство се поставя върху динамометричен стенд, оборудван със система за симулиране на натоварването и инерционните сили.
 5.3.1.2.1. Провежда се изпитване без прекъсване с обща продължителност 19 минути и 40 секунди, включващо две части — част първа и част втора. При съгласие на производителя се допуска прекъсване във вземането на проби за не повече от 20 секунди между края на част първа и началото на част втора, за да се улесни регулирането на изпитвателното оборудване.
 5.3.1.2.1.1. Превозните средства, които се задвижват с ВНГ или с ПГ/биометан, се подлагат на изпитване от тип I с цел да се определи приспособимостта към промените в състава на ВНГ или на ПГ/биометан, както е посочено в приложение 12 към настоящото правило. Превозните средства, които могат да работят както с бензин, така и с ВНГ или с ПГ/биометан, се подлагат на изпитване и с двата вида гориво, като приспособимостта към промените в състава на ВНГ или на ПГ/биометан трябва да се изпита съгласно посоченото в приложение 12 към настоящото правило.
 5.3.1.2.1.2. Независимо от изискванията на точка 5.3.1.2.1.1, превозните средства, които могат да работят с бензин и с газообразно гориво, но при които горивната система за подаване на бензин е предназначена само за аварийна ситуация или за пускане на двигателя и чийто бензинов резервоар е с максимална вместимост 15 литра, за целите на изпитването от тип I се приемат за превозни средства, които работят само с газообразно гориво.
 5.3.1.2.2. Част първа от изпитването се състои от четири прости градски цикъла на движение. Всеки прост градски цикъл включва петнадесет фази (работа на празен ход, ускоряване, движение с постоянна скорост, намаляване на скоростта и т.н.).
 5.3.1.2.3. Част втора от изпитването се състои от един извънградски цикъл на движение. Извънградският цикъл включва 13 фази (работа на празен ход, ускоряване, движение с постоянна скорост, намаляване на скоростта и т.н.).
 5.3.1.2.4. Отработилите газове се разреждат по време на изпитването и се взима пропорционална проба в една или повече торбички. Отработилите газове от изпитваното превозно средство се разреждат, взема се проба и се анализира, като се следва описаната по-долу процедура, а общият обем на разредените отработили газове се измерва. Записват се данните не само за емисиите на въглероден оксид, въглеводороди и азотен оксид, но също и емисиите на прахови частици от превозни средства, оборудвани с двигател

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
със запалване чрез сгъстяване.
 5.3.1.3. Изпитването се извършва в съответствие с процедурата на изпитване от тип I, описана в приложение 4а към настоящото правило. Методът за пробовземане и анализ на газовете трябва да е като предписания в допълнения 2 и 3 към приложение 4а към настоящото правило, а методът за пробовземане и анализ на праховите частици трябва да е като предписания в допълнения 4 и 5 към приложение 4а към настоящото правило.
 5.3.1.4. В съответствие с изискванията на точка 5.3.1.5 изпитването се извършва три пъти. Резултатите се умножават по съответния коефициент за влошаване, получен от таблица 3 от точка 5.3.6 към настоящото правило, и в случай на системи с периодично регенериране, съответстващи на описанието в точка 2.20, резултатите се умножават и по коефициента Ki, получен съгласно приложение 13 към настоящото правило. Получените стойности за масата на газообразните емисии и за масата и броя на праховите частици трябва да са по-малки от пределните стойности, посочени в таблица 1:
 Таблица 1
 Пределни стойности на емисиите
 Базова маса (БМ)
 (kg)
 Пределни стойности
 Маса на въглеродния оксид (СО)
 Маса на общите въглеводороди
 THC
 Маса на неметановите въглеводороди
 (NMHC)
 Маса на азотните оксиди
 (NOx)
 Комбинирана маса на въглеводородите и на азотните оксиди
 (THC + NOx)
 Маса на праховите частици
 (PM)
 Брой на праховите частици
 (PN)
 L1
 (mg/km)
 L2
 (mg/km)
 L3
 (mg/km)
 L4
 (mg/km)
 L2 + L4
 (mg/km)
 L5
 (mg/km)
 L6
 (#/km)
 Категория
 Клас
 принудително запалване
 запалване чрез сгъстяване
 принудително запалване
 запалване чрез сгъстяване
 принудително запалване
 запалване чрез сгъстяване
 принудително запалване
 запалване чрез сгъстяване
 принудително запалване
 запалване чрез сгъстяване
 принудително запалване (12)
 запалване чрез сгъстяване
 принудително запалване (12)
 (13)
 запалване чрез сгъстяване
 M
 —
 Всички
 1 000
 500
 100
 —
 68
 —
 60
 80
 —
 170
 4,5
 4,5
 6,0 × 1011
 6,0 × 1011
 N1
 I
 RM ≤ 1 305
 1 000
 500
 100
 —
 68
 —
 60
 80
 —
 170
 4,5
 4,5
 6,0 × 1011
 6,0 × 1011
 II
 1 305 < RM ≤ 1760
 1 810
 630
 130
 —
 90
 —
 75
 105
 —
 195
 4,5
 4,5
 6,0 × 1011
 6,0 × 1011
 III
 1 760 < RM
 2 270
 740
 160
 —
 108
 —
 82
 125
 —
 215
 4,5
 4,5
 6,0 × 1011
 6,0 × 1011
 N2
 —
 Всички
 2 270
 740
 160
 —
 108
 —
 82
 125
 —
 215
 4,5
 4,5
 6,0 × 1011
 6,0 × 1011
 Принудително запалване
 с принудително запалване
 Запалване чрез сгъстяване
 запалване чрез сгъстяване.
 5.3.1.4.1. Въпреки изискванията на точка 5.3.1.4, за всеки замърсител или комбинация от замърсители една от трите получени като резултат маси може да надвишава предписаната пределна стойност с не повече от 10 %, ако средноаритметичната им стойност е по-ниска от предписаната пределна стойност. Когато пределните стойности са надвишени при повече от един от замърсителите, няма значение дали това е настъпило по време на едно и също изпитване или при различни изпитвания.
 5.3.1.4.2. Когато изпитванията се извършват с газообразни горива, получените маси на газообразните емисии трябва да са по-малки от пределните стойности за превозни средства с бензинови двигатели, посочени в таблица 1.
 5.3.1.5. Броят на изпитванията,


text:
предписани в точка 5.3.1.4, се намалява при определените по-нататък условия, където V1 e резултатът от първото изпитване, а V2 е резултатът от второто изпитване за всеки замърсител или общата емисия от два замърсителя, чиито емисии са предмет на нормиране.
 5.3.1.5.1. Извършва се само едно изпитване, ако стойността на резултата за всеки замърсител или общата емисия от два замърсителя, чиито емисии са предмет на ограничаване, е по-малка или равна на 0,70 L (т.е., V1 ≤ ≤ 0,70 L).
 5.3.1.5.2. Ако не е изпълнено изискването от точка 5.3.1.5.1, се провеждат само две изпитвания, ако за всеки замърсител или за общата емисия от два замърсителя, чиито емисии са предмет на ограничаване, са изпълнени следните условия:
 V1 ≤ 0,85 L и V1 + V2 ≤ 1,70 L и V2 ≤ L.
 Фигура 1
 Логическа схема на системата за одобрение на типа при изпитване от тип I
 5.3.2. Изпитване от тип II (Изпитване за емисии от въглероден оксид при работа на празен ход)
 5.3.2.1. Това изпитване се провежда на всички превозни средства с двигатели с принудително запалване, както следва:
 5.3.2.1.1.
 Превозните средства, които могат да работят както с бензин, така и с ВНГ или с ПГ/биометан, се подлагат на изпитването от тип II и с двата вида гориво.
 5.3.2.1.2.
 Независимо от изискванията на точка 5.3.2.1.1 превозните средства, които могат да работят с бензин и с газообразно гориво, но при които горивната уредба за подаване на бензин е предназначена само за аварийна ситуация или за пускане на двигателя и чийто бензинов резервоар е с максимална вместимост 15 литра, за целите на изпитването от тип II се приемат за превозни средства, които работят само с газообразно гориво.
 5.3.2.2. Относно изпитването от тип II, както е определено в приложение 5 към настоящото правило, при нормална честота на въртене на празен ход на двигателя максималното допустимо съдържание на въглероден оксид в отработилите газове е това, което е декларирано от производителя на превозното средство. Максималното съдържание на въглероден оксид обаче не може да надвишава 0,3 обемни %.
 При високи обороти на празен ход обемното съдържание на въглероден оксид в отработилите газове не може да надвишава 0,2 %, като честотата на въртене на двигателя трябва да е поне 2 000 min– 1, а стойността на ламбда да е в интервала 1 ± 0,03 или да е в съответствие със спецификациите на производителя.
 5.3.3. Изпитване от тип III (проверка на емисиите на картерни газове)
 5.3.3.1. Това изпитване се провежда на всички превозни средства, посочени в точка 1, с изключение на онези с двигатели със запалване чрез сгъстяване.
 5.3.3.1.1. Превозните средства, които могат да работят както с бензин, така и с ВНГ или с ПГ, се подлагат на изпитването от тип III при работа само с бензин.
 5.3.3.1.2. Независимо от изискванията на точка 5.3.3.1.1, превозните средства, които могат да работят с бензин и с газообразно гориво, но при които горивната уредба за подаване на бензин е предназначена само за аварийна ситуация или за пускане на двигателя и чийто бензинов резервоар е с максимална вместимост по-голяма от 15 литра, за целите на изпитването от


text:
тип III се приемат за превозни средства, които работят само с газообразно гориво.
 5.3.3.2. Когато изпитването се извършва в съответствие с приложение 6 от настоящото правило, системата за вентилация на картера на двигателя не трябва да позволява емисии на каквито и да е картерни газове в атмосферата.
 5.3.4. Изпитване от тип IV (Определяне на емисиите от изпаряване от превозни средства с принудително запалване)
 5.3.4.1. Това изпитване се провежда на всички превозни средства, посочени в точка 1, с изключение на превозните средства с двигател със запалване чрез сгъстяване и превозните средства, работещи с ВНГ или с ПГ/биометан.
 5.3.4.1.1. Превозните средства, които могат да работят както с бензин, така и с ВНГ или с ПГ/биометан, се подлагат на изпитването от тип IV при работа само с бензин.
 5.3.4.2. Когато се провежда изпитване съгласно приложение 7 към настоящото правило, емисиите от изпаряване трябва да бъдат по-малко от 2 g на изпитване.
 5.3.5. Изпитване от тип VI (Проверка на средните стойности на емисиите на въглероден оксид и въглеводороди в отработилите газове след пускане при студен двигател при ниска околна температура).
 5.3.5.1. Това изпитване се провежда на всички превозни средства, посочени в точка 1, с изключение на онези с двигатели със запалване чрез сгъстяване.
 Независимо от това, при подаване на заявление за одобряване на типа на превозни средства с двигатели със запалване чрез сгъстяване, производителите трябва да представят на органа по одобряване на типа информация, която показва, че температурата на устройството за последваща обработка на NOX се повишава до температура, достатъчно висока за ефикасното му функциониране в рамките на 400 секунди след пускане при студен двигател при – 7 °C съгласно описанието в препоръките за изпитване от тип VI.
 В допълнение на това, производителят предоставя на одобряващия орган информация за стратегията за работа на системата за рециркулация на отработилите газове (СРОГ), включително функционирането ѝ при ниски температури.
 Тази информация включва също и описание на всички възможни въздействия върху емисиите.
 Органът по одобряване на типа не издава одобрение на типа, ако предоставената информация не е достатъчна, за да докаже, че устройството за последваща обработка действително достига температура, достатъчно висока за ефикасното му функциониране в рамките на определения период от време.
 5.3.5.1.1. Превозното средство се поставя на динамометричен стенд, оборудван с устройства за симулиране на натоварване и инерционни сили.
 5.3.5.1.2. Изпитването се състои от четири елементарни градски цикъла, както е предвидено за част първа на изпитването от тип I. Част първа от изпитването е описана в точка 6.1.1 приложение 4a към настоящото правило, и е илюстрирана на фигура A4a/1 от същото приложение. Изпитването при ниска околна температура, продължаващо общо 780 секунди, трябва да се провежда без прекъсване и започва от момента на пускането на двигателя.
 5.3.5.1.3. Изпитването при ниска околна температура се провежда при температура на околната среда 266 K (– 7 °C). Преди провеждане на изпитването превозните средства трябва да бъдат приведени по еднакъв начин към температурата на изпитването, за да се осигури възпроизводимост на резултатите. Привеждането към температурата на изпитването и другите методики на изпитване се провеждат съгласно изискванията на приложение 8 към настоящото правило.


text:
5.3.5.1.4. По време на изпитването отработилите газове се разреждат и се взема пропорционална проба. Отработилите газове на изпитваното превозно средство се разреждат, от тях се вземат проби и се анализират съгласно процедурата, описана в приложение 8 към настоящото правило, и се измерва общият обем на разредените отработили газове. Разредените отработили газове се анализират за въглероден оксид и общи въглеводороди.
 5.3.5.2. Изпитването трябва да се проведе три пъти при спазване на изискванията на точки 5.3.5.2.2 и 5.3.5.3. Получената маса на емисиите на въглероден оксид и въглеводороди трябва да е под пределните стойности, посочени в таблица 2.
 Таблица 2
 Пределни стойности на емисиите на въглероден оксид и въглеводороди в емисиите от изпускателната уредба при изпитване с пускане при студен двигател
 Температура на изпитванията 266 K (– 7 °C)
 Категория превозно средство
 Клас
 Маса на въглеродния оксид
 (CO)
 L1 (g/km)
 Маса на въглеводородите (HC)
 L2
 (g/km)
 M
 —
 15
 1,8
 N1
 I
 15
 1,8
 II
 24
 2,7
 III
 30
 3,2
 N2
 —
 30
 3,2
 5.3.5.2.1. Независимо от изискванията на точка 5.3.3.1.1, не се допуска повече от един от трите получени резултата за всеки замърсител да надвишава предписаните пределни стойности с повече от 10 %, като средноаритметичната стойност от трите резултата трябва да е по-малка от предписаната пределна стойност. Когато пределните стойности са надвишени при повече от един от замърсителите, няма значение дали това е настъпило по време на едно и също изпитване или при различни изпитвания.
 5.3.5.2.2. По искане на производителя броят на изпитванията, предвиден в точка 5.3.5.2, може да бъде увеличен до 10, ако средноаритметичната стойност от първите три резултата е под 110 % от пределната стойност. В този случай единственото изискване след изпитването е средноаритметичната стойност от всичките 10 резултата да бъде по-ниска от пределната стойност.
 5.3.5.3. Броят на изпитванията, предписан в точка 5.3.5.2, може да бъде намален в съответствие с разпоредбите на точки 5.3.5.3.1. и 5.3.5.3.2.
 5.3.5.3.1. Когато стойността на получения от първото изпитване резултат за всеки замърсител поотделно е по-малка или равна на 0,70 L, се провежда само едно изпитване.
 5.3.5.3.2. Ако не е изпълнено изискването по точка 5.3.5.3.1, се извършват само две изпитвания, ако за всеки замърсител резултатът от първото изпитване е по-малък или равен на 0,85 L и сумата на първите два резултата е по-малка или равна на 1,70 L, а резултатът от второто изпитване е по-малък или равен на L.
 (V1 ≤ 0,85 L и V1 + V2 ≤ 1,70 L и V2 ≤ L).
 5.3.6. Изпитване от тип V (Описание на изпитването на издръжливост за проверка на дълготрайността на устройствата за контрол на замърсяването)
 5.3.6.1. Това изпитване се провежда за всички превозни средства, посочени в точка 1, за които се прилага изпитването, посочено в точка 5.3.1. Изпитването включва изпитване за стареене при пробег от 160 000 km в съответствие с програмата, описана в приложение 9 към настоящото правило, на писта за изпитване, на шосе или върху динамометричен стенд.
 5.3.6.1.1. Превозните средства, които могат да работят както с бензин, така и с ВНГ или с ПГ, следва да се подлагат на изпитване от тип V при


text:
работа само с бензин. В този случай коефициентът на влошаване, получен при работа с безоловен бензин, се приема като валиден и за втечнения нефтен газ или за природния газ.
 5.3.6.2. Независимо от изискванията на точка 5.3.6.1, производителят може да избере коефициенти на влошаване от Таблица 3, използвана като алтернатива на изпитването по точка 5.3.6.1.
 Таблица 3
 Коефициенти на влошаване
 Категория на двигателя
 Предварително определени коефициенти на влошаване
 CO
 THC
 NMHC
 NOx
 HC + NOx
 Прахови
 частици
 Двигател с принудително запалване
 1,5
 1,3
 1,3
 1,6
 —
 1,0
 Двигател със запалване чрез сгъстяване
 5.3.6.3. По искане на производителя техническата служба може да проведе изпитване от тип I преди приключването на изпитването от тип V, като се използват коефициентите на влошаване от горната таблица. При приключване на изпитването от тип V техническата служба може да коригира резултатите, използвани за целите на одобрението на типа, записани в приложение 2 към настоящото правило, като замени коефициентите на влошаване от горната таблица с измерените при изпитването от тип V.
 5.3.6.4. При липсата на определени коефициенти на влошаване за превозни средства със запалване чрез сгъстяване, производителите трябва да използват процедурите за изпитване за цялостна дълготрайност или за дълготрайност при стареене на изпитвателен стенд, за да определят коефициенти на влошаване.
 5.3.6.5. Коефициентите на влошаване се определят, като се използва процедурата по точка 5.3.6.1, или като се използват стойностите от таблица 3 от точка 5.3.6.2. Тези коефициенти се използват за установяване на съответствието с изискванията по точки 5.3.1 и 8.2.
 5.3.7. Данни за емисиите, необходими за изпитване за пригодност за движение по пътищата
 5.3.7.1. Настоящото изискване се отнася до всички превозни средства, които се задвижват с двигатели с принудително запалване, за които е подадено заявление за одобрение на типа в съответствие с настоящото правило.
 5.3.7.2. При провеждане на изпитване в съответствие с приложение 5 от настоящото правило (изпитване от тип II), при нормална честота на въртене на двигателя при работа на празен ход:
 а)
 се отчита обемното съдържание на въглероден оксид в отработилите газове; както и
 б)
 се отчита честотата на въртене на двигателя по време на изпитването, включително и интервалът на изменение.
 5.3.7.3. При изпитване с висока честота на въртене на двигателя при работа на празен ход (т.е., > 2 000 min– 1)
 а)
 се отчита обемното съдържание на въглероден оксид в отработилите газове;
 б)
 се записва стойността на ламбда; както и
 в)
 се отчита честотата на въртене на двигателя по време на изпитването, включително и интервалът на изменение.
 Стойността на ламбда се изчислява чрез опростеното уравнение на Бретшнайдер, както следва:
 Където:
 [ ]
 =
 концентрация в обемни проценти,
 K1
 =
 коефициент на преобразуване на измерването с недисперсен анализатор с поглъщане в инфрачервения спектър (NDIR) към измерване с пламъчнойонизационен детектор (FID) (предоставен от производителя на измервателното оборудване),
 Hcv
 =
 атомно отношение на водорода към въглерода,
 а)
 за бензин (E5) 1,89;
 б)
 за бензин (E10) 1,93;
 в)
 за ВНГ 2,53;
 г)
 за ПГ/биометан 4,0;
 д)
 за етанол (E85) 2,74;
 е)
 за етанол (E75) 2,61.
 Ocv
 =
 атомно отношение на кислорода към въглерода,
 а)
 за бензин (E5) 0,016;
 б)
 за


text:
бензин (E10) 0,033;
 в)
 за ВНГ 0,0;
 г)
 за ПГ/биометан 0,0;
 д)
 за етанол (E85) 0,39;
 е)
 за етанол (E75) 0,329.
 5.3.7.4. Температурата на маслото на двигателя по време на изпитването се измерва и записва.
 5.3.7.5. Трябва да бъде попълнена таблица 2.2 от допълнението към приложение 2 към настоящото правило.
 5.3.7.6. Производителят трябва да потвърди точността на стойността ламбда, отчетена по време на одобрението на типа съгласно изискванията на точка 5.3.7.3, като представителна за типичните серийни превозни средства в рамките на 24 месеца от датата на издаване на одобрението на типа от органа по одобряването на типа. Трябва да се направи оценка въз основа на наблюдения и проучвания на серийни превозни средства.
 5.3.8. Изпитване на системата за бордова диагностика
 Това изпитване се провежда върху всички превозни средства, посочени в точка 1. Трябва да се спазва изпитвателната процедура, описана в приложение 11 от настоящото правило.
 6. ПРОМЯНА НА ТИПА НА ПРЕВОЗНОТО СРЕДСТВО
 6.1. Всяко промяна на типа на превозното средство се съобщава на органа по одобряване на типа, която е издала одобрението за този тип превозно средство. В такъв случай органът по одобряване на типа може:
 6.1.1.
 да прецени, че направените промени не оказват съществено неблагоприятно въздействие и че превозното средство продължава да отговаря на изискванията; или
 6.1.2.
 Да поиска допълнителен изпитвателен протокол от техническата служба, отговаряща за провеждане на изпитванията.
 6.2. Потвърждението или отказът за одобрение, в което се посочват измененията, се съобщава съгласно процедурата, посочена в точка 4.3 по-горе, на страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило.
 6.3. Органът по одобряване на типа, който издава разширение на одобрението, определя сериен номер на това разширение и информира за това другите страни по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, чрез формуляра за съобщение, съответстващ на образеца в приложение 2 към настоящото правило.
 7. РАЗШИРЕНИЕ НА ОДОБРЕНИЯ НА ТИПА
 7.1. Разширения, свързани с емисиите от изпускателната уредба (Изпитвания от тип I, тип II и тип VI)
 7.1.1. Превозни средства с различна базова маса
 7.1.1.1. Одобрението на типа може да бъде разширено само до превозни средства с базова маса, която изисква използването на следващите две по-високи стойности или която и да е по-ниска стойност на еквивалентната инерционна маса.
 7.1.1.2. За превозни средства от категория N, одобрението се разширява единствено за превозни средства с по-ниска базова маса, когато емисиите на превозното средство, вече получило одобрение, са в пределните стойности, определени за превозното средство, за което е поискано разширяване на одобрението.
 7.2.1. Превозни средства с различни общи предавателни числа
 7.1.2.1. Одобрението на типа се разширява за превозни средства с различни предавателни числа на силовите предавания само при определени условия.
 7.1.2.2. За да се определи, дали одобрението на типа може да се разшири, за всяко от използваните предавателни отношения на силовото предаване при изпитванията от тип I и тип VI, трябва да се изчисли съотношението,
 където при честота на въртене на двигателя 1 000 min– 1, V1 е скоростта на одобрения тип превозно средство, а V2 е скоростта на типа превозно средство, за което се иска разширяване на одобрението.
 7.1.2.3. Ако за всяко предавателно число на силовото предаване E


text:
≤ 8 %, разширението се издава, без да се повтарят изпитванията от тип I и тип VI.
 7.1.2.4. В случай че за поне едно предавателно число на силовото предаване E > 8 % и ако за всяко предавателно число Е ≤ 13 %, изпитванията от тип I и тип VI трябва да бъдат повторени. Изпитванията могат да се проведат в лаборатория, избрана от производителя и одобрена от техническата служба. Протоколът от изпитванията се изпраща на техническата служба, отговаряща за провеждане на изпитванията за одобряване на типа.
 7.1.3. Превозни средства с различна базова маса и различни предавателни числа на силовото предаване.
 Одобрението на типа се разширява за превозни средства с различна базова маса и различни предавателни числа на силовото предаване, при условие че са спазени всички условия, определени в точки 7.1.1. и 7.1.2.
 7.1.4. Превозни средства със системи с периодично регенериране.
 Одобрението на тип превозно средство, оборудвано със системи с периодично регенериране, се разширява за други превозни средства със системи с периодично регенериране, чиито параметри, описани по-долу, са еднакви или в обявените граници. Разширяването се отнася единствено до измерванията, които са специфични за определената система с периодично регенериране.
 7.1.4.1. Еднакви параметри за разширяване на одобрение са:
 а)
 двигателят;
 б)
 горивният процес;
 в)
 системата с периодично регенериране (т.е., катализатор, филтър за прахови частици);
 г)
 конструкцията (т.е., тип корпус, тип благороден метал, тип субстрат, гъстота на клетките);
 д)
 типът и принципът на действие;
 е)
 системата за дозиране и добавяне;
 ж)
 обем ±10 %; както и
 з)
 местоположението (температура ±50 °C при 120 km/h или 5 % разлика спрямо максималната температура/налягане).
 7.1.4.2. Използване на коефициенти Ki за превозни средства с различна базова маса
 Коефициентите Ki, разработени с процедурите в точка 3 от приложение 13 към настоящото правило за одобрение на типа на тип превозно средство със система с периодично регенериране, може да се използват и от други превозни средства, които удовлетворяват критериите, посочени в точка 7.1.4.1, които имат базова маса в рамките на следващите два по-високи еквивалентни инерционни класа или по-ниска еквивалентна инерционна маса.
 7.1.5. Прилагане на разширения по отношение на други превозни средства
 Когато е издадено разширение в съответствие с точки 7.1.1 — 7.1.4.2, съответното одобрение на типа не може да бъде разширявано допълнително за други превозни средства.
 7.2. Разширения за емисии от изпаряване (изпитване от тип IV)
 7.2.1. Одобрението на типа се разширява за превозни средства, оборудвани със система за контрол на емисиите от изпаряване, които отговарят на следните условия:
 7.2.1.1.
 Основният принцип на дозиране на горивовъздушната смес е един и същ (напр. едноточково впръскване);
 7.2.1.2.
 Формата и материалът на резервоара за гориво, както и гъвкавите тръбопроводи за течно гориво, са еднакви.
 7.2.1.3.
 Трябва да бъде изпитан най-неблагоприятният случай за превозното средство по отношение на напречното сечение и приблизителната дължина на гъвкавия тръбопровод. Техническата служба, отговаряща за изпитванията за одобрение на типа, решава дали е приемливо използването на различаващи се сепаратори за газообразната и течната фаза.
 7.2.1.4.
 Разликата във вместимостта на резервоара за гориво трябва да е в границите на ± 10 %.
 7.2.1.5.
 Регулировката на предпазния клапан на резервоара трябва да


text:
е еднаква;
 7.2.1.6.
 Методът за задържане на горивните пари трябва да е еднакъв, т.е., формата и обемът на филтъра, използваното вещество в него, въздушният филтър (ако се използва за контрол на емисиите от изпаряване) и т.н.;
 7.2.1.7.
 Методът за прочистване на натрупаните пари трябва да е еднакъв (напр. въздушен поток, момент на пускане или продухване с определен обем по време на подготвителния цикъл). както и
 7.2.1.8.
 Методът на херметизиране и вентилиране на системата за измерване разхода на гориво трябва да е еднакъв.
 7.2.2. Одобрението на типа се разширява за превозни средства, които имат:
 7.2.2.1.
 различни размери на двигателя;
 7.2.2.2.
 различна мощност на двигателя;
 7.2.2.3.
 предавателни кутии с автоматично и ръчно управление;
 7.2.2.4.
 силово предаване със задвижване на две и четири колела;
 7.2.2.5.
 различни видове каросерии; както и
 7.2.2.6.
 различни размери колела и гуми.
 7.3. Разширения за дълготрайността на устройствата за контрол на замърсяването (изпитване от тип V)
 7.3.1. Одобрението на типа се разширява за различни типове превозни средства, при условие че определените по-долу параметри на превозното средство, двигателя или системата за контрол на замърсяването са еднакви или са в предписаните граници:
 7.3.1.1. Превозно средство
 инерционна категория: двете непосредствено по-високи и всички по-ниски инерционни категории.
 Общо съпротивление при движение при 80 km/h: + 5 % над съответната категория и всяка по-ниска стойност.
 7.3.1.2. Двигател
 а)
 обем на цилиндъра на двигателя (± 15 %);
 б)
 брой и управление на клапаните;
 в)
 горивна система;
 г)
 вид на охладителната система; както и
 д)
 горивен процес.
 7.3.1.3. Параметри на системата за контрол на замърсяването
 а)
 каталитични преобразуватели и филтри за прахови частици:
 i)
 брой на каталитичните преобразуватели, филтрите и елементите;
 ii)
 размер на каталитичните преобразуватели и филтрите (разлики в обема на монолитен елемент 10 %);
 iii)
 каталитично действие на преобразувателя (окисляване, трипътен, уловител за NOx от двигател с бедна смес, селективна каталитична редукция (SCR), катализатор за NOx от двигател с бедна смес или друго);
 iv)
 количество благороден метал (еднакво или по-голямо);
 v)
 съдържание на благороден метал (разлика до ±15 %),
 vi)
 субстрат (структура и материал);
 vii)
 гъстота на клетките; както и
 viii)
 Изменение на температурата не по-голямо от 50 K на входа на каталитичния преобразувател или филтър. Изменението на температурата трябва да се проверява при стабилизирани условия при скорост 120 km/h и регулировки на натоварването, използвани при изпитване от тип I.
 б)
 Вдухване на въздух:
 i)
 със или без;
 ii)
 тип (пулсиращо, въздушни помпи и друго (други).
 в)
 EGR:
 i)
 със или без;
 ii)
 вид (охлаждани или неохлаждани, активен или пасивен контрол, високо или ниско налягане).
 7.3.1.4. Изпитването за дълготрайност може да бъде проведено, като се използва превозно средство, чиито каросерия, предавателна кутия (с автоматично или ръчно управление) и размер на колелата или гумите са различни от тези на типа превозно средство, за който се иска одобрение на типа.
 7.4. Разширения за системи за бордова диагностика
 7.4.1. Одобрението на типа се разширява за различни превозни средства с еднакви двигатели и системи за контрол на емисиите, както е определено в приложение 11, допълнение 2. Одобрението на типа се разширява без оглед на следните характеристики на превозното


text:
средство:
 а)
 принадлежности на двигателя;
 б)
 гуми;
 в)
 еквивалентна инерционна маса;
 г)
 охладителна уредба;
 д)
 общо предавателно число;
 е)
 тип на силовото предаване, както и
 ж)
 тип на каросерията.
 8. СЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО
 8.1. Всяко превозно средство, върху което е поставена маркировка за одобрение на типа съгласно изискванията на настоящото правило, трябва по отношение на елементите, свързани с емисиите на газообразни замърсители и прахови частици от двигателя, емисиите на картерните газове и емисиите от изпаряване, да отговаря на одобрения тип превозно средство. Процедурите за оценка на съответствието на производството трябва да съответстват на записаните в Спогодбата от 1958 г., допълнение 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), по отношение на следните изисквания:
 8.1.1. Когато е приложимо, се извършват изпитванията от типове I, II, III, IV, както и изпитването за БД съгласно описанието в таблица A от настоящото правило. Специфичните процедури за съответствие на производството са определени в точки 8.2 — 8.6 от настоящото правило.
 8.2. Проверка на съответствието на превозното средство при изпитване от тип I.
 8.2.1. Изпитването от тип I се провежда за превозно средство със същите спецификации като описаните в сертификата за одобрение на типа. Ако трябва да се проведе изпитване от тип I за одобрение на типа на превозно средство, което има едно или няколко разширения, изпитването от тип I се провежда върху превозното средство, описано в първоначалната техническа документация, или върху превозното средство, описано в техническата документация, свързана със съответното разширение.
 8.2.2. След извършването на подбора от страна на органа по одобряване на типа, производителят не може да предприема каквито и да било промени в регулировките на избраните превозни средства.
 8.2.2.1. Избират се три превозни средства от серията по метода на случайния подбор и се изпитват съгласно предписанията в точка 5.3.1 от настоящото правило. Коефициентите на влошаване се използват по същия начин. Пределните стойности са посочени в Таблица 1 от точка 5.3.1.4 от настоящото правило.
 8.2.2.2. Ако органът по одобряване на типа е удовлетворен от посочените от производителя стандартни отклонения на производството, изпитванията се провеждат съгласно допълнение 1 към настоящото правило. Ако органът по одобряване на типа не е удовлетворен от посочените от производителя стандартни отклонения на производството, изпитванията се провеждат съгласно допълнение 2 към настоящото правило.
 8.2.2.3. Приема се, че производството за дадена серия съответства на изискванията, ако въз основа на резултатите от изпитване на образците е взето решение за приемане по отношение на всички замърсители, или се приема, че не съответства на изискванията, ако е взето решение за отхвърляне на един замърсител, в съответствие с критерия за изпитване, посочен в съответното допълнение.
 Когато е взето решение за приемане по отношение на един замърсител, това решение не може да се променя в резултат на допълнителни изпитвания, провеждани с цел да се вземе решение по отношение на други замърсители.
 Ако не се вземе решение за приемане по отношение на всички замърсители и когато не е взето решение за отхвърляне по отношение на един замърсител, изпитването се провежда върху друго превозно средство (вж. фигура 2).
 Фигура 2
 Проверка на съответствието на превозното средство
 8.2.3. Независимо от изискванията на точка 5.3.1, изпитванията се


text:
провеждат върху превозни средства, взети директно от производствената линия.
 8.2.3.1. По искане на производителя обаче изпитванията могат да се проведат върху превозни средства с пробег:
 а)
 не по-голям от 3 000 km за превозни средства, оборудвани с двигател с принудително запалване;
 б)
 не по-голям от 15 000 km за превозни средства, оборудвани с двигател със запалване чрез сгъстяване;
 Процедурата на разработване се извършва от производителя, който се задължава да не извършва никакви промени в регулировките на тези превозни средства.
 8.2.3.2. Ако производителят желае да разработи превозните средства (за пробег от x km, където ≤ 3 000 km за превозни средства, оборудвани с двигател с принудително запалване, и x ≤ 15 000 km за превозни средства, оборудвани с двигател със запалване чрез сгъстяване), процедурата е следната:
 а)
 емисиите от замърсители (тип I) се измерват при нула и при „x“ km на първото изпитвано превозно средство,
 б)
 коефициентът на отделяне на емисиите между нула и „x“ km се изчислява за всеки един от замърсителите, както следва:
 емисии при x km/емисии при 0 km
 Коефициентът може да бъде по-малък от 1; както и
 в)
 останалите превозни средства не се разработват, а емисиите им при 0 km се умножават по коефициента на отделяне.
 В такъв случай стойностите, които се приемат, са:
 i)
 стойностите при „x“ km за първото превозно средство;
 ii)
 стойностите при 0 km, умножени по коефициента на отделяне на емисиите за останалите превозни средства.
 8.2.3.3. Всички тези изпитвания се провеждат с гориво от търговската мрежа. По искане на производителя обаче могат да се използват еталонните горива, описани в приложение 10 или приложение 10а.
 8.3. Проверка на съответствието на превозното средство при изпитване от тип III.
 8.3.1. При необходимост от провеждане на изпитване от тип III, то се провежда върху всички превозни средства, избрани за изпитване за съответствие на производството от тип I, определено в точка 8.2. Прилагат се условията, определени в приложение 6 към настоящото правило.
 8.4. Проверка на съответствието на превозното средство при изпитване от тип IV.
 8.4.1. Ако трябва да се извърши изпитване от тип IV, то се провежда в съответствие с приложение 7 към настоящото правило.
 8.5. Проверка на съответствието на превозното средство по отношение на системата за бордова диагностика (СБД)
 8.5.1. При необходимост от проверка на работата на СБД, тя се извършва в съответствие със следните изисквания:
 8.5.1.1.
 Когато одобряващият орган реши, че качеството на производството изглежда незадоволително, се взема едно превозно средство на случаен принцип от серията и се подлага на изпитванията, описани в допълнение 1 към приложение 11 към настоящото правило.
 8.5.1.2.
 Смята се, че съответствието на производството е налице, ако превозното средство удовлетворява изискванията на изпитванията, описани в допълнение 1 към приложение 11 към настоящото правило.
 8.5.1.3.
 Ако превозното средство, взето от серията, не удовлетворява изискванията на точка 8.5.1.1, се взимат нови, произволно избрани четири превозни средства от серията и се подлагат на изпитванията, описани в допълнение 1 към приложение 11 към настоящото правило. Изпитванията могат да бъдат проведени на превозни средства, разработени за пробег от не повече от 15 000 km.
 8.5.1.4.
 Смята се,


text:
че съответствие на производството е налице, ако най-малко три превозни средства удовлетворяват изискванията на изпитванията, описани в допълнение 1 към приложение 11 към настоящото правило.
 8.6. Проверка на съответствието на превозно средство, работещо с ВНГ или ПГ/биометан
 8.6.1. Изпитванията за проверка на съответствието на производството могат да се извършват с гориво от търговската мрежа, за което отношението C3/C4 се намира в границите на отношенията на еталонните горива — за ВНГ, или чието число на Вобе (Wobbe) се намира между числата на крайните еталонни горива — за ПГ. В този случай на органа по одобряване на типа се представят резултатите от анализ на горивото.
 9. СЪОТВЕТСТВИЕ В ЕКСПЛОАТАЦИЯ
 9.1. Въведение
 В настоящата точка се определят изискванията за съответствие в експлоатация на превозни средства, получили одобрение на типа съгласно настоящото правило по отношение на емисиите от изпускателната уредба и СБД (включително и IUPRM).
 9.2. Проверка на съответствието в експлоатация
 9.2.1. Проверката на съответствието в експлоатация се извършва от органа по одобряване на типа въз основа на съответната информация, с която разполага производителят, съгласно същите процедури като онзи за съответствие на производството, определени в допълнение 2 към Спогодбата от 1958 г. (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2). Информацията, получена при надзорни изпитвания от органи по одобряване на типа и договарящи се страни, може да се допълва от предоставените от производителя протоколи от следене в експлоатация.
 9.2.2. Фигури Доп4/1 и Доп4/2 от допълнение 4 към настоящото правило илюстрират процедурата за проверка на съответствието в експлоатация. Процесът за съответствие в експлоатация е описан в допълнение 5 към настоящото правило.
 9.3.2. Като част от информацията, предоставена за целите на контрола на съответствието в експлоатация, по искане на органа по одобряване на типа, производителят предоставя отчет за подадени рекламации В гаранционен срок, извършени дейности по рекламации в гаранционен срок и регистрирани при обслужването неизправности на СБД във формат, договорен при издаването на одобрението на типа. Информацията трябва да посочва в подробности честотата и същността на неизправностите на компоненти и системи, свързани с емисиите. Отчетите за всеки модел превозно средство се подават поне веднъж годишно за период до 5 години или до 100 000 km, в зависимост от това, кое от двете събития настъпи най-напред.
 9.4.2. Параметри, определящи експлоатационната фамилия
 Експлоатационната фамилия може да се определи чрез основни конструктивни параметри, общи за превозните средства, спадащи към тази фамилия. Типовете превозни средства съответно могат да се смятат за спадащи към същата експлоатационна фамилия, ако следните им параметри са еднакви или в обявените граници:
 9.2.4.1.
 горивен процес (двутактов, четиритактов, ротационен);
 9.2.4.2.
 брой на цилиндрите;
 9.2.4.3.
 разположение на цилиндрите (редово, V-образно, радиално, боксерно, друго). Наклонът или ориентирането на цилиндрите не е критерий;
 9.2.4.4.
 метод на подаване на гориво към двигателя (напр. недиректно или директно впръскване);
 9.2.4.5.
 тип охладителна уредба (с въздух, вода, масло);
 9.2.4.6.
 метод на засмукване на въздуха (атмосферно засмукване, принудително пълнене);
 9.2.4.7.
 гориво, за което е предназначен двигателят (бензин, дизелово гориво, ПГ/биометан, ВНГ и т.н.). Двугоривните превозни средства могат да се групират с едногоривни превозни средства, ако едно от горивата е общо;
 9.2.4.8.
 тип на каталитичния преобразувател (трипътен катализатор, уловител за NOX от двигател


text:
с бедна смес, селективна каталитична редукция (SCR), катализатор за NOX с ниска концентрация или друго(други);
 9.2.4.9.
 тип на филтъра за прахови частици (със или без);
 9.2.4.10.
 рециркулация на отработилите газове (със или без, с охлаждане или без охлаждане); и както и
 9.2.4.11.
 работен обем на най-големия двигател от фамилията превозни средства минус 30 %.
 9.2.5. Изисквания по отношение на информацията
 Проверка на съответствието в експлоатация се провежда от одобряващия орган въз основа на информация, предоставена от производителя. Тази информация трябва да включва, по-специално, следното:
 9.2.5.1.
 наименованието и адреса на производителя;
 9.2.5.2.
 наименованието, адреса, телефонният номер и номера на факс, както и адреса на електронната поща на упълномощения представител за географските зони, обхванати от информацията на производителя;
 9.2.5.3.
 наименованието(та) на модела (моделите) на превозните средства, включени в информацията на производителя;
 9.2.5.4.
 където е подходящо, списъка на типовете превозни средства, обхванати от информацията на производителя, т.е., по отношение на емисиите от изпускателната уредба, експлоатационната фамилия и съответствието с точка 9.2.4, и за СБД и IUPRM, — фамилията СБД в съответствие с допълнение 2 към приложение 11 към настоящото правило;
 9.2.5.5.
 кодовете на идентификационен номер на превозното средство (VIN), приложими за типовете превозни средства, спадащи към фамилията (представка VIN);
 9.2.5.6.
 номерата на одобренията на типа, приложими за типовете превозни средства от фамилията, включително, когато е приложимо, номерата на всички разширения и поправки на място и/или извежданията от експлоатация за отстраняване на дефекти (доработка).
 9.2.5.7.
 подробности за разширенията на одобренията на типа, поправките на място и/или извежданията от експлоатация за отстраняване на дефекти за тези одобрения на превозните средства, включени в информацията на производителя (при поискване от органа по одобряване на типа);
 9.2.5.8.
 периодът от време, през който е била събрана информацията на производителя.
 9.2.5.9.
 периодът на производство на превозните средства, включен в информацията на производителя (например „превозни средства, произведени през календарната 2014 г.“);.
 9.2.5.10.
 Прилаганата от производителя процедура за проверка на съответствието в експлоатация, включително:
 а)
 метода за установяване на местоположението на превозното средство;
 б)
 критериите за избор или за отхвърляне на превозното средство;
 в)
 типовете изпитвания и процедурите, използвани за целите на програмата;
 г)
 критериите на производителя за приемането/отхвърлянето на експлоатационната фамилия превозни средства;
 д)
 географската зона(-и), в която(ито) производителят е събирал сведения; както и
 е)
 размера на извадката и плана за вземане на проби;
 9.2.5.11.
 Резултатите от прилаганата от производителя процедура по проверка на съответствието в експлоатация, включително:
 а)
 идентификацията на превозните средства, включени в програмата (независимо дали са били подложени на изпитване, или не). Идентификацията включва:
 i)
 наименованието на модела;
 ii)
 идентификационния номер на превозното средство (VIN);
 iii)
 регистрационния номер на превозното средство;
 iv)
 датата на производство;
 v)
 региона на употреба (когато е известен); както и
 vi)
 гумите, с които е оборудвано превозното средство (само по отношение на емисиите от изпускателната уредба);
 б)
 основанието (основанията) за отхвърляне на превозно средство от извадката;
 в)
 данните за извършеното обслужване за всяко превозно средство от извадката (включително евентуалните доработки);
 г)
 данните за извършените ремонтни дейности по всяко превозно средство от извадката (когато са известни); както и
 д)
 данните за изпитванията, включително:
 i)
 датата


text:
на изпитването/изтеглянето,
 ii)
 мястото на изпитването/изтегляне, както и
 iii)
 разстояние, отчетено от километражния брояч на превозното средство;
 само по отношение на емисиите от изпускателната уредба;
 iv)
 спецификациите на горивото, използвано при изпитването (напр. еталонно гориво или гориво от търговската мрежа);
 v)
 условията на изпитването (температура, влажност, инерционна маса на динамометричния стенд);
 vi)
 регулировка на динамометричния стенд (напр. регулировки за мощността); както и
 vii)
 резултати от изпитването (за най-малко три различни превозни средства от една фамилия);
 както и, само по отношение на IUPRМ:
 viii)
 всички необходими данни, изтеглени от превозното средство; както и
 ix)
 за всеки параметър на следене се отчита само отношението при работа в реални условия IUPRM.
 9.2.5.12.
 Записи на показанията на СБД
 9.2.5.13.
 за съставяне на извадки за IUPRM, следното:
 а)
 средната стойност на отношенията при работа в реални условия IUPRM на всички подбрани превозни средства за всеки параметър на следене съгласно точки 7.1.4 и 7.1.5 от допълнение 1 към приложение 11 към настоящото правило.
 б)
 Процентът на подбрани превозни средства, чието IUPRM е по-голямо или равно на минималната стойност, приложима за параметър на следене съгласно точки 7.1.4 и 7.1.5 от допълнение 1 към приложение 11 към настоящото правило.
 9.3. Подбор на превозни средства за проверка на съответствието в експлоатация
 9.3.1. Информацията, събрана от производителя, трябва да бъде достатъчно изчерпателна, за да гарантира, че представянето в експлоатация може да бъде оценено за нормални експлоатационни условия. Извадката на производителя трябва да бъде съставена в поне две страни по договора, предлагащи значително различаващи се условия на експлоатация за превозните средства. При избора на страните по договора трябва да бъдат взети предвид такива фактори като различията в горивата, условията на околната среда, средната скорост на движение по пътищата и комбинацията от движение в градски условия и по автомагистрали.
 За изпитването само на IUPRМ на СБД превозните средства, които отговарят на критериите на точка 2.2.1 от допълнение 3 към настоящото правило, трябва да бъдат включвани в извадката за изпитване.
 9.3.2. При избирането на страните по Спогодбата, от където ще се вземат превозни средства за извадката, производителят може да избере превозни средства от страна по Спогодбата, която се смята за особено представителна. В такъв случай производителят трябва да докаже на органа по одобряване на типа, издал одобрението на типа, че изборът е представителен (напр. поради това, че на конкретния пазар се осъществяват най-големите годишни продажби на дадена фамилия превозни средства в рамките на съответната страна по договора). Когато за дадена фамилия е необходимо да се подложат на изпитване повече от една извадкова партида, както е определено в точка 9.3.5, превозните средства от втората и третата извадкова партида трябва да отразяват такива експлоатационни условия за превозните средства, които се различават от условията за първата извадка.
 9.3.3. Изпитването за емисии може да бъде осъществено на изпитвателни съоръжения, които се намират на пазар или регион, различни от пазара или региона, от които са избрани превозните средства.
 9.3.4. Производителят трябва да извършва непрекъснато изпитванията за съответствие в експлоатация на емисиите от изпускателната уредба, отразявайки производствения цикъл на подходящи типове превозни средства, принадлежащи към дадена експлоатационна фамилия. Максималният


text:
период между започването на две проверки на съответствието в експлоатация не може да надвишава 18 месеца. В случая на типове превозни средства, обхванати от разширение на одобрението на типа, което не е изисквало изпитване за емисии, този период може да бъде удължен до най-много 24 месеца.
 9.3.5. Размер на извадката
 9.3.5.1. При прилагането на статистическата процедура, определена в допълнение 4 към настоящото правило (т.е., процедурата по отношение на емисиите от изпускателната уредба), броят на извадковите партиди зависи от обема на годишните продажби на дадена експлоатационна фамилия на територията на регионална организация (напр. Европейския съюз), както е определено в таблица 4.
 Таблица 4:
 Размер на извадката
 Регистрации
 за календарна година (за изпитванията за емисии от изпускателната уредба),
 на превозни средства от фамилия СБД с IUPR през периода на подбор на извадката
 Брой на извадковите партиди
 до 100 000
 1
 100 001 — 200 000
 2
 Над 200 000
 3
 9.3.5.2. За IUPR броят на извадковите партиди, който трябва да бъде взет, е описан в таблица 4 и се основава на броя на превозните средства във фамилия СБД, които са одобрени с IUPR (предмет на извадката).
 В първия период на съставяне на извадка за дадена фамилия СБД, всички типове превозни средства във фамилията, одобрени с IUPR, трябва да се вземат предвид при съставянето на извадката. При следващите периоди на съставяне на извадката, в нея се вземат предвид само типове превозни средства, които не са били подложени на изпитване, или не са били обхванати от одобрения за емисии, които са разширени от предходния период на съставяне на извадка.
 За фамилии, състоящи се от по-малко от 5 000 регистрации, които се вземат предвид за извадката през периода на съставянето ѝ, минималният брой превозни средства в партидата е шест. За всички останали фамилии минималният брой превозни средства в извадкова партида е петнадесет.
 Всяка извадкова партида представя по подходящ начин структурата на продажбите, т.е., така че да бъдат представени поне видовете превозни средства в големи бройки (≥20 % от общите продажби за дадена фамилия).
 9.4. Въз основа на проверката, посочена в точка 9.2, органът по одобряване на типа предприема едно от следните решения и действия:
 а)
 решава, че съответствието в експлоатация за тип превозно средство, експлоатационна фамилия превозни средства или фамилия СБД за превозни средства е задоволително и не предприема по-нататъшни действия;
 б)
 решава, че предоставената от производителя информация е недостатъчна за целите на вземане на решение и отправя искане към производителя за допълнителна информация или данни от изпитвания;
 в)
 решава въз основа на данни от програми за надзорни изпитвания на органа по одобряване на типа или на страна по договора, че предоставената от производителя информация е недостатъчна за вземане на решение и отправя искане към производителя за допълнителна информация или данни от изпитвания; или
 г)
 решава, че съответствието в експлоатация на тип превозно средство в състава на експлоатационна фамилия или на фамилия СБД е незадоволително и предприема стъпки за подлагане на този тип превозно средство или на фамилия СБД на изпитванията в съответствие с допълнение 3 към настоящото правило.
 Ако проверката на IUPRM е показала,


text:
че критериите за изпитване на точка 6.1.2, буква а) или б) от допълнение 3 към настоящото правило, са спазени за превозните средства средства от извадковата партида, органът по одобряване на типа предприема по-нататъшните действия, описани в буква г) по-горе.
 9.4.1. Когато се сметне, че за да се провери съответствието на устройствата за контрол на емисиите с изискванията за тяхното функциониране по време на експлоатация, е необходимо да се проведат изпитвания, изпитванията трябва да се проведат съгласно процедура за изпитване, отговаряща на статистическите критерии, определени в допълнение 4 към настоящото правило.
 9.4.2. Органът по одобряване на типа съвместно с производителя избира извадка от превозни средства с достатъчен пробег, за които с голяма сигурност може да се приеме, че са използвани при нормални условия. Производителят трябва да бъде консултиран за избора на превозните средства и да му бъде дадена възможност да присъства на потвърдителните проверки на превозните средства.
 9.4.3. Производителят има право под надзора на органа по одобряване да извършва проверки, дори и от разрушително естество, върху онези превозни средства, при които нивата на емисиите надвишават пределните стойности, с оглед да се установят възможните причини за влошаване, които не са по вина на самия производител (например употреба на оловосъдържащ бензин преди датата на изпитването). Когато резултатите от проверките потвърдят съществуването на такива причини, тези резултати се изключват от проверката за съответствие.
 10. САНКЦИИ ЗА НЕСЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО
 10.1. Одобрението, издадено на определен тип превозни средства съгласно настоящото правило, може да бъде отменено, ако не са изпълнени изискванията на точка 8.1. по-горе, или ако избраното превозно средство(а) не премине успешно изпитванията, предписани в точка 8.1.1.
 10.2. Ако страна по договора, прилагаща настоящото правило, отмени издадено от нея одобрение, тя уведомява незабавно останалите страни по договора, прилагащи настоящото правило, посредством формуляр за съобщение, съответстващ на образеца от приложение 2 към настоящото правило.
 11. ОКОНЧАТЕЛНО ПРЕКРАТЯВАНЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО
 Ако титулярят на одобрението прекрати напълно производството на тип превозно средство, одобрен в съответствие с настоящото правило, той уведомява за това органа по одобряване на типа, издал одобрението. При получаване на съответното съобщение, този орган уведомява за това останалите страни по Спогодбата от 1958 г., прилагащи настоящото правило, посредством формуляр за съобщение, съответстващ на образеца от приложение 2 към настоящото правило.
 12. ПРЕХОДНИ РАЗПОРЕДБИ
 12.1. Общи разпоредби
 12.1.1. Считано от официалната дата на влизане в сила на серия от изменения 07, никоя страна по Спогодбата, прилагаща настоящото правило, не може да отказва да издаде одобрение по настоящото правило, изменено със серия от изменения 07.
 12.1.2. Разпоредбите по отношение на одобренията на типа и проверките за съответствие на производството, посочени в настоящото правило, изменено със серия изменения 06, остават в сила до датите, посочени в точки 12.2.1 и 12.2.2.
 12.2. Нови одобрения на типа
 12.2.1. От 1 септември 2014 г. по отношение на превозните средства от категория M или N1 (клас I) и от 1 септември 2015 г. по отношение на превозните средства от категория N1 (класове II или III) и категория N2 страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, издават одобрения на ИКЕ на нови типове превозни средства


text:
само ако превозните средства съответстват на:
 а)
 пределните стойности за изпитване от тип I, посочени в Таблица 1 от точка 5.3.1.4 от настоящото правило; както и
 б)
 предварителните пределни прагови стойности на СБД от таблица А11/2 от точка 3.3.2.2 от приложение 11 към настоящото правило.
 12.2.2. От 1 септември 2015 г. по отношение на превозните средства от категория M или N1 (клас I) и от 1 септември 2016 г. по отношение на превозните средства от категория N1 (класове II или III) и категория N2 страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, ще издават одобрения на ИКЕ на нови превозни средства само ако те съответстват на:
 а)
 пределните стойности за изпитване от тип I, посочени в таблица 1 от точка 5.3.1.4; както и
 б)
 предварителните прагови стойности на СБД от таблица А11/2 от точка 3.3.2.2 от приложение 11 към настоящото правило.
 12.2.3. От 1 септември 2017 г. по отношение на превозните средства от категория M или N1 (клас I) и от 1 септември 2018 г. по отношение на превозните средства от категория N1 (класове II или III) и категория N2 страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, ще издават одобрения на ИКЕ на нови типове превозни средства само ако превозните средства съответстват на:
 а)
 пределните стойности за изпитване от тип I, посочени в таблица 1 в точка 5.3.1.4; както и
 б)
 окончателните пределни прагови стойности на СБД от таблица А11/1 в точка 3.3.2.1 от приложение 11 към настоящото правило.
 12.2.4. От 1 септември 2018 г. по отношение на превозните средства от категория M или N1 (клас I) и от 1 септември 2019 г. по отношение на превозните средства от категория N1 (класове II или III) и категория N2 страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, издават одобрения на ИКЕ на нови превозни средства само ако те съответстват на:
 а)
 пределните стойности за изпитване от тип I, посочени в таблица 1 от точка 5.3.1.4; както и
 б)
 окончателните пределни прагови стойности на СБД от таблица А11/1 от точка 3.3.2.1 от приложение 11 към настоящото правило.
 12.3. Специални разпоредби
 12.3.1. Страните по Спогодбата, които прилагат настоящото правило, могат да продължат да издават одобрения на превозните средства, които съответстват на предходна серия от изменения или на версия на настоящото правило, при условие че превозните средства са предназначени за продажба или износ за държави, които прилагат съответните изисквания в националното си законодателство.
 13. НАИМЕНОВАНИЯ И АДРЕСИ НА ТЕХНИЧЕСКИТЕ СЛУЖБИ, ОТГОВАРЯЩИ ЗА ПРОВЕЖДАНЕТО НА ИЗПИТВАНИЯ ЗА ОДОБРЯВАНЕ, И НА ОРГАНИТЕ ПО ОДОБРЯВАНЕТО НА ТИПА
 Страните по Спогодбата от 1958 г., които прилагат настоящото правило, предоставят на Секретариата на Организацията на обединените нации имената и адресите на техническите служби, отговарящи за провеждането на изпитванията за одобрение и на органите по одобряване на типа, които издават одобрения, на които трябва да се изпращат формулярите за удостоверяване на одобрение, разширение, отказ или отмяна на одобрение, издадени в други държави.
 (1) Както е определено в Консолидираната резолюция за конструкцията на превозните средства (R.E.3.), документ ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3, paragraph 2. — www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html.
 (2) Одобрение А е отменено. Серия от изменения 05 към настоящото правило забранява използването


text:
на оловосъдържащи бензини.
 (3) Вж. бележка под линия 1.
 (4) Отличителните номера на договарящите страни по Спогодбата от 1958 г. са дадени в приложение 3 към Консолидираната резолюция за конструкцията на превозните средства (R.E.3), документ ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3 — приложение 3 www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html.
 (5) Когато превозно средство, работещо с две горива, се комбинира с превозно средство, работещо със смес от горива, са приложими и двете изисквания за изпитване.
 (6) Тази разпоредба е временна. По-нататък ще бъдат направени предложения за допълнителни изисквания за биодизел.
 (7) Изпитването се извършва и с двете горива Трябва да се използва еталонното гориво за изпитване Е75, посочено в приложение 10.
 (8) Когато превозното средство се задвижва с водород, се определят само емисиите на NOx.
 (9) Еталонното гориво е „Водород за двигатели с вътрешно горене“, посочено в приложение 10а.
 (10) Граничните стойности за масата и броя на частиците при двигатели с принудително запалване се прилагат само за превозни средства с двигатели с директно впръскване на горивото.
 (11) По избор на производителя превозни средства с двигатели с принудително запалване и превозни средства с двигатели със запалване чрез сгъстяване могат да бъдат изпитвани с гориво E5 или E10, или съответно B5 или B7. Въпреки това:
 —
 не по-късно от шестнадесет месеца след датите, посочени в точка 12.2.1, новите одобрявания на типа трябва да се извършват само с горива Е10 и В7;
 —
 не по-късно от шестнадесет месеца след датите, посочени в точка 12.2.4, новите одобрявания на типа трябва да се извършват само с горива Е10 и В7.
 (12) Пределните стойности за масата и броя на частиците при двигатели с принудително запалване се прилагат само за превозни средства с двигатели с директно впръскване на горивото.
 (13) До три години след датите, посочени в точка 12.2.1 и 12.2.2 от настоящото правило, съответно за нови одобрения на типа и нови превозни средства, по избор на производителя се прилага гранична стойност за броя на праховите частици в емисиите от 6,0 × 1012#/km за превозни средства с двигатели с принудително запалване и директно впръскване на горивото.
 Допълнение 1
 Процедура за проверка на съответствието с изискванията към производството, когато стандартното отклонение при производството, предоставено от производителя, е приемливо
 1. В настоящото допълнение се описва процедурата, която се използва за проверка на съответствието на производството при изпитване от тип I, когато стандартното отклонение при производството, посочено от производителя, е приемливо.
 2. При минимален размер на извадката от три образеца, процедурата за избор на образците е такава, че вероятността партида с 40 % дефектно производство да премине изпитването да е 0,95 (риск на производителя = 5 %), докато вероятността партида с 65 % дефектно производство да премине изпитването да е 0,1 (риск за потребителя = 10 %).
 3. За всеки от замърсителите, посочени в таблица 1 в точка 5.3.1.4, се прилага следната процедура (вж. фигура 8.2).
 Приема се, че:
 L
 =
 натуралният логаритъм от пределната стойност за замърсителя,
 xi
 =
 натуралният логаритъм от измерената стойност за i-тото превозно средство от извадката,
 s
 =
 приблизителна оценка на стандартното отклонение при производството (след получаване на натуралния логаритъм от измерванията),
 n
 =
 текущият


text:
брой образци в извадката.
 4. Изчисляват се статистическите данни от изпитването за съответната извадка, представляващи сумата на стандартните отклонения от пределната стойност, съгласно следната формула:
 5. В този случай:
 5.1.
 Ако статистическият резултат от изпитването е по-висок от числения праг на приемане, предвиден за размера на извадката, посочен в таблица Арр1/1, се взема решение за приемане по отношение на този замърсител;
 5.2.
 Ако статистическият резултат от изпитването е по-нисък от числения праг на отхвърляне, предвиден за размера на извадката, посочен в таблица 1/1 по-долу, се взема решение за отхвърляне по отношение на този замърсител; в такъв случай се изпитва допълнително превозно средство и изчислението се прилага отново към извадката, като обемът ѝ се увеличава с 1.
 Таблица Арр1/1
 Числен праг на приемане за размер на извадката
 Кумулативен брой изпитвани превозни средства (текущ размер на извадката)
 Праг на приемане
 Праг на отхвърляне
 3
 3,327
 – 4,724
 4
 3,261
 – 4,79
 5
 3,195
 – 4,856
 6
 3,129
 – 4,922
 7
 3,063
 – 4,988
 8
 2,997
 – 5,054
 9
 2,931
 – 5,12
 10
 2,865
 – 5,185
 11
 2,799
 – 5,251
 12
 2,733
 – 5,317
 13
 2,667
 – 5,383
 14
 2,601
 – 5,449
 15
 2,535
 – 5,515
 16
 2,469
 – 5,581
 17
 2,403
 – 5,647
 18
 2,337
 – 5,713
 19
 2,271
 – 5,779
 20
 2,205
 – 5,845
 21
 2,139
 – 5,911
 22
 2,073
 – 5,977
 23
 2,007
 – 6,043
 24
 1,941
 – 6,109
 25
 1,875
 – 6,175
 26
 1,809
 – 6,241
 27
 1,743
 – 6,307
 28
 1,677
 – 6,373
 29
 1,611
 – 6,439
 30
 1,545
 – 6,505
 31
 1,479
 – 6,571
 32
 – 2,112
 – 2,112
 Допълнение 2
 Процедура за проверка на изискванията за съответствие на производството, когато стандартното отклонение при производството, предоставено от производителя, е незадоволително или няма такова
 1. В настоящото допълнение се описва процедурата, която се използва за проверка на изискванията за съответствие на производството при изпитване от тип I, когато данните за стандартното отклонение на производството, предоставени от производителя, са неприемливи или няма такива в наличност.
 2. При минимален размер на извадката от три образеца, процедурата за избор на образците е такава, че вероятността партида с 40 % дефектно производство да премине изпитването да е 0,95 (риск на производителя = 5 %), докато вероятността партида с 65 % дефектно производство да премине изпитването да е 0,1 (риск за потребителя = 10 %).
 3. За измерените количества замърсители, посочени в таблица 1 в точка 5.3.1.4 от настоящото правило, се приема, че имат логаритмично-нормално разпределение и трябва първо да бъдат преобразувани, като се използват техните натурални логаритми. С m0 и m се отбелязват съответно минималният и максималният обем на извадките (m0 = 3 и m = 32), а с n — обемът на текущата извадка.
 4. Ако натуралните логаритми на стойностите, измерени в серията, са x1, x2..., xi и L е натуралният логаритъм на пределната стойност на замърсителя, се определят:
 d 1 = x 1 – L
 както и
 5. В таблица Арр2/1 са дадени числените прагове на приемане (An) и на отхвърляне (Bn) в зависимост от размера на текущата извадка. Статистическата


text:
оценка на изпитването е отношението и тя трябва да се използва за определяне дали изпитваната серия е преминала изпитването, или не е, както следва:
 За mo ≤ n ≤ m
 i)
 серията се приема, ако
 ii)
 серията се отхвърля, ако
 iii)
 извършва се допълнително изпитване, ако
 6. Забележки
 Следните рекурсивни формули са удобни за пресмятане на последователните стойности от резултатите от изпитването:
 Таблица Арр2/1
 Минимален размер на извадката = 3
 Размер на извадката
 (n)
 Праг на приемане
 (An)
 Праг на отхвърляне
 (Bn)
 3
 – 0,80381
 16,64743
 4
 – 0,76339
 7,68627
 5
 – 0,72982
 4,67136
 6
 – 0,69962
 3,25573
 7
 – 0,67129
 2,45431
 8
 – 0,64406
 1,94369
 9
 – 0,61750
 1,59105
 10
 – 0,59135
 1,33295
 11
 – 0,56542
 1,13566
 12
 – 0,53960
 0,97970
 13
 – 0,51379
 0,85307
 14
 – 0,48791
 0,74801
 15
 – 0,46191
 0,65928
 16
 – 0,43573
 0,58321
 17
 – 0,40933
 0,51718
 18
 – 0,38266
 0,45922
 19
 – 0,35570
 0,40788
 20
 – 0,32840
 0,36203
 21
 – 0,30072
 0,32078
 22
 – 0,27263
 0,28343
 23
 – 0,24410
 0,24943
 24
 – 0,21509
 0,21831
 25
 – 0,18557
 0,18970
 26
 – 0,15550
 0,16328
 27
 – 0,12483
 0,13880
 28
 – 0,09354
 0,11603
 29
 – 0,06159
 0,09480
 30
 – 0,02892
 0,07493
 31
 0,00449
 0,05629
 32
 0,03876
 0,03876
 Допълнение 3
 Проверка на съответствието в експлоатация
 1. ВЪВЕДЕНИЕ
 В настоящото допълнение се определят критериите за подбор на превозните средства за изпитване, посочени в точки 9.3 и 9.4. от настоящото правило, отнасящи се до избора на превозни средства за изпитване и до процедурите за проверка на съответствието на превозните средства в експлоатация.
 2. КРИТЕРИИ ЗА ПОДБОР
 Критериите за приемане на избрано превозно средство се определят за емисиите от изпускателната уредба в точки 2.1 и 2.8 от настоящото допълнение и в точки 2.1 — 2.5 от настоящото допълнение за IUPRM. Информацията се събира чрез преглед на превозното средство и събеседване със собственика/водача.
 2.1. Превозното средство трябва да принадлежи към тип превозни средства, одобрен съгласно настоящото правило, и да има сертификат за съответствие съгласно Спогодбата от 1958 г. То трябва да е регистрирано и да се използва в някоя от държавите, които са страни по договора.
 2.2. Превозното средство трябва да е изминало най-малко 15 000 km или да е било в експлоатация 6 месеца — взема се по-късно настъпилото от двете събития, и най-много 100 000 km или 5 години — взема се по-рано настъпилото от двете събития.
 2.2.1. За проверка на IUPRM в извадката се включват само превозни средства, за които:
 а)
 са събрани достатъчно експлоатационни данни, необходими за изпитване на параметъра на следене.
 За параметри на следене, които трябва да отговарят на отношението при работа в реални условия и да проследяват и доставят данни за това отношение съгласно точка 7.6.1 от допълнение 1 към приложение 11 към настоящото правило, „достатъчно експлоатационни данни за дадено превозно средство“ означава „знаменател“, който отговаря на критериите, посочени по-долу. Знаменателят, определен в точки 7.3 и 7.5 от допълнение 1 към настоящото правило, за подлежащ на изпитване параметър трябва да има стойност равна или по-голяма от една от следните стойности
 i)
 75 за параметрите на


text:
следене на системата за бензинови пари, параметрите на следене на системата за вторичен въздух и за параметрите на следене със знаменател, увеличен в съответствие с раздел 7.3.2 букви а), б) или в) от допълнение 1 към приложение 11 към настоящото правило (например параметри на следене за пускане при студен двигател, на климатична система и т.н.); или
 ii)
 25 за параметърите на следене на филтъра за прахови частици и параметрите на следене на окислителния катализатор, използващи знаменател, увеличаван с 1 в съответствие с точка 7.3.2, буква г) от допълнение 1 към приложение 11 към настоящото правило; или
 iii)
 150 за параметри на следене на катализатора, кислородния датчик, рециркулацията на отработили газове, системата за променливо газоразпределение и всички останали компоненти;
 б)
 не са били подлагани на неправомерна външна употреба или намеса или са оборудвани с допълнителни или изменени части, което би довело до това системата за бордова диагностика да не отговаря на изискванията на приложение 11 към настоящото правило.
 2.3. Трябва да има сервизна документация, удостоверяваща че превозното средство е поддържано правилно, т.е. че е било подложено на сервизно обслужване съгласно препоръките на производителя.
 2.4. Превозното средство не трябва да показва признаци на неправилно използване (за състезателни цели, претоварване, зареждане с неподходящо гориво и др.) или други фактори (например вмешателства върху него), които биха могли да повлияят на емисиите. Вземат се под внимание кодовете за неизправност и данните за пробега, запаметени в компютъра. Превозното средство не трябва да се избира за изпитване, ако запаметената в компютъра информация показва, че то е било използвано след възникване на код за неизправност и не е бил извършен своевременен ремонт.
 2.5. Не трябва да е извършва неразрешен значителен ремонт на двигателя или на превозното средство.
 2.6. Съдържанието на олово или на сяра в проба от резервоара на превозното средство трябва да отговаря на приложимите за горивото стандарти и не трябва да има доказателства за използване на неподходящо гориво. Проверки могат да се извършват в изпускателната уредба или на други места.
 2.7. Не трябва да има признаци за проблеми, които биха могли да изложат на опасност персонала в лабораторията.
 2.8. Всички компоненти на системата против замърсяване от емисиите на превозното средство трябва да бъдат в съответствие с одобрения тип.
 3. ДИАГНОСТИКА И ПОДДРЪЖКА
 Диагностиката и всяка друга необходима нормална поддръжка на превозните средства, одобрени за изпитване, трябва да се извършат преди да се измерят емисиите от изпускателната уредба, в съответствие с процедурата, определена в точки от 3.1 до 3.8 от настоящото допълнение.
 3.1. Извършват се следните проверки: проверки на въздушния филтър, на всички задвижващи ремъци, на нивата на всички течности, на капачката на радиатора, на доброто състояние на всички гъвкави тръбопроводи с подналягане и електрически проводници, имащи отношение към системата против замърсяване; проверки на запалването, на дозирането на горивовъздушната смес и на компонентите на устройството против замърсяване за неточни регулировки и/или вмешателство. Всички несъответствия трябва да бъдат документирани.
 3.2. Проверява се нормалното функциониране на СБД. Всички показания за неправилно функциониране в паметта на СБД трябва да бъдат документирани и да се извършат необходимите ремонти. В случай на


text:
регистрирана от СБД индикация за неизправност по време на цикъла на подготовка, повредата може да бъде идентифицирана и отстранена. Изпитването може да бъде повторено и да бъдат използвани резултатите на ремонтираното превозно средство.
 3.3. Запалителната уредба трябва да бъде проверена и дефектните части да се подменят, например запалителни свещи, кабели и т.н.
 3.4. Трябва да бъде проверено сгъстяването. Ако резултатът е неудовлетворителен, превозното средство се отхвърля.
 3.5. Параметрите на двигателя трябва да се проверят съгласно спецификациите на производителя и да се регулират при необходимост.
 3.6. Ако в рамките на 800 km превозното средство трябва да премине през планово техническо обслужване, то трябва да се проведе съгласно инструкциите на производителя. Независимо от показанието на километражния брояч, при желание на производителя масленият и въздушният филтър могат да се сменят.
 3.7. При приемане на превозното средство горивото трябва да се замени със съответното еталонно гориво за изпитване на емисиите, освен когато производителят се съгласи да се използва гориво от търговската мрежа.
 3.8. В случай на превозни средства, оборудвани със система с периодично регенериране, определена в точка 2.20. от настоящото правило, трябва да се установи дали превозното средство не наближава период на регенериране. (На производителя се дава възможност да потвърди тази информация).
 3.8.1. Ако случаят е такъв, превозното средство се експлоатира до края на периода на регенериране. Ако започне регенериране по време на измерването на емисиите, се извършва допълнително изпитване, за да се гарантира, че периодът на регенериране е завършил. В такъв случай се провежда ново пълно изпитване, а резултатите от първото и второто изпитване не се вземат под внимание.
 3.8.2. Като алтернатива на разпоредбите на точка 3.8.1 по-горе, ако превозното средство наближава период на регенериране, производителят може да поиска провеждането на специален цикъл на подготовка, с цел да се предизвика настъпването на периода на регенериране (т.е., може да се наложи движение с висока скорост и с високо натоварване).
 Производителят може да поиска изпитването да се извърши непосредствено след края на регенерирането или след края на указания от производителя цикъл за подготовка и нормалното привеждане до работна температура за целите на изпитването.
 4. ИЗПИТВАНЕ НА ПРЕВОЗНОТО СРЕДСТВО В ЕКСПЛОАТАЦИЯ
 4.1. Когато е необходимо да се направи проверка на превозни средства, се извършва изпитване за измерване на емисиите в съответствие с приложение 4а към настоящото правило върху превозни средства, преминали през етапа на подготовка и избрани в съответствие с изискванията в точки 2 и 3 от настоящото допълнение. Цикли на разработване в допълнение на тези, определени в точка 6.3 от приложение 4а към настоящото правило, се разрешават единствено, ако са представителни за нормално шофиране.
 4.2. Превозните средства, оборудвани със СБД, могат да бъдат проверявани за нормалното функциониране на индикацията за неизправности и др., свързани с нивата на емисиите (например пределните стойности на индикацията за неизправности, определени в приложение 11 към настоящото правило), по отношение на спецификациите за одобрения тип превозно средство.
 4.3. Системата за бордова диагностика може да бъде проверявана например за нива на емисиите над определените пределни стойности, без да е налице индикация за неизправност, при системно погрешно задействане на индикатора за неизправност и


text:
при идентифицирани повредени компоненти на СБД или такива с влошено функциониране.
 4.4. Ако някой компонент или система работят по начин, който не е упоменат в сертификата за одобрение на типа и/или в информационния пакет за този тип превозно средство, и ако това отклонение не е разрешено съгласно изискванията на Спогодбата от 1958 г., при което липсва индикация от СБД за наличие на неизправност, компонентът или системата не трябва да се заменят преди изпитването за емисиите, освен ако не е установено, че компонентът или системата са били повредени вследствие на неупълномощено въздействие или злоупотреба, така че СБД да не може да установи възникналата неизправност.
 5. ОЦЕНКА НА РЕЗУЛТАТИТЕ ОТ ИЗПИТВАНИЯТА ЗА ЕМИСИИ
 5.1. Резултатите от изпитанията се подлагат на процедурата на оценка в съответствие с допълнение 4 към настоящото правило.
 5.2. Резултатите от изпитванията не трябва да се умножават по коефициенти на влошаване.
 5.3. В случай на системи с периодично регенериране, съгласно определението в точка 2.20, резултатите трябва да се умножат по коефициентите Ki, получени по времето, когато е било издадено одобрението на типа.
 6. ПЛАН ЗА КОРИГИРАЩИ ДЕЙСТВИЯ
 6.1. Органът по одобряване на типа изисква от производителя да представи план за коригиращи действия с оглед да се отстрани състоянието на несъответствие, когато:
 6.1.1. Няколко превозни средства се считат за явно надвишаващи пределните стойности относно емисиите от изпускателната уредба, когато е изпълнено някое от следните условия:
 а)
 те удовлетворяват условията на точка 3.2.2 от допълнение 4 към настоящото правило и органът по одобряване на типа и производителят са съгласни, че повишените емисии се дължат на същата причина; или
 б)
 те удовлетворяват условията на точка 3.3.2 от допълнение 4 към настоящото правило и органът по одобряване на типа е установил, че повишените емисии се дължат на същата причина.
 Органът по одобряване на типа изисква от производителя да представи план за коригиращи действия с цел отстраняване на състоянието на несъответствие.
 6.1.2. За IUPRM за конкретен параметър на следене М са спазени следните статистически условия в извадката за изпитване, чийто размер се определя съгласно точка 9.3.5 от настоящото правило:
 а)
 За превозни средства, сертифицирани за отношение 0,1 в съответствие с точка 7.1.5 от допълнение 1 към приложение 11, събираните от превозните средства данни показват поне за един параметър на следене М в извадката за изпитване, че или средното отношение при работа в реални условия на извадката за изпитване е по-малко от 0,1, или че за 66 % или повече от превозните средства, съставляващи извадката за изпитване, отношението при работа в реални условия е по-малко от 0,1.
 б)
 За превозни средства, сертифицирани за пълни отношения в съответствие с точка 7.1.4 от допълнение 1 към приложение 11 към настоящото правило, събираните от превозните средства данни показват поне за един параметър на следене М в извадката за изпитване, че или средното отношението при работа в реални условия в извадката за изпитване е по-малко от стойността на Testmin(M), или че за 66 % или повече от превозните средства, съставляващи извадката за изпитване, отношението при работа в реални условия е по-малко от Testmin(M).
 Стойността на Testmin(M) е, както следва:


text:
i)
 0 230, ако параметърът на следене М трябва да има отношение при работа в реални условия от 0,26.
 ii)
 0,460, ако параметърът на следене М трябва да има отношение при работа в реални условия от 0,52.
 iii)
 0,297, ако параметърът на следене М трябва да има отношение при работа в реални условия от 0,336.
 съгласно точка 7.1.4 от допълнение 1 към приложение 11 към настоящото правило.
 6.2. Планът за коригиращи действия трябва да бъде предоставен на органа по одобряването на типа не по-късно от 60 работни дни от датата на уведомлението, посочено в точка 6.1 по-горе. Органът одобряването на типа, обявява в срок от 30 работни дни дали одобрява или не одобрява плана за коригиращи действия. Въпреки това, в случай че производителят докаже пред компетентния орган по одобряване на типа, че е необходимо повече време за проучване на несъответствието, за да изготви план с мерки за отстраняването му, срокът се удължава.
 6.3. Коригиращите действия важат за всички превозни средства, за които има вероятност да бъдат засегнати от същата неизправност. Преценява се дали е необходимо да се изменят документите за одобрението на типа.
 6.4. Производителят трябва да предостави копие от цялата кореспонденция, отнасяща се до плана за коригиращи действия, да пази документация с информация за кампанията за извеждане от експлоатация за отстраняване на дефектите и да предоставя периодични отчети за нейното изпълнение на органа по одобряване на типа.
 6.5. Планът за коригиращи действия трябва да включва изискванията, определени в точки от 6.5.1 до 6.5.11 по-долу. Производителят присвоява уникално идентификационно име или номер на плана за коригиращите действия.
 6.5.1. Описание на всеки тип превозно средство, включен в плана за коригиращи действия;
 6.5.2. описание на конкретните модификации, изменения, ремонти, корекции, настройки или други промени, които трябва да се извършат с цел привеждане в съответствие на превозните средства, включително кратко описание на данните и на техническите проучвания, които подкрепят решението на производителя да предприеме определени мерки за отстраняване на несъответствията;
 6.5.3. описание на начина, по който производителят уведомява собствениците на превозните средства;
 6.5.4. описание на правилната поддръжка или експлоатация, ако има такива, които производителят поставя като условие за правото на ремонт по плана с коригиращи мерки, както и обяснение на мотивите на производителя да наложи такива условия. Не могат да се налагат никакви изисквания относно поддръжката или експлоатацията, освен ако те не са категорично свързани с несъответствието и с коригиращите действия;
 6.5.5. описание на процедурата, която трябва да се следва от собствениците на превозните средства за отстраняване на несъответствието. Описанието трябва да включва датата, след която могат да се предприемат коригиращите действия, продължителността на ремонта и мястото, където той може да се извърши. Ремонтът трябва да бъде извършен своевременно в разумен срок след доставянето на превозното средство;
 6.5.6. копие от информацията, изпратена на собственика на превозното средство;
 6.5.7. кратко описание на използваната от производителя система за осигуряване на необходимата доставка на компоненти или системи за изпълнение на ремонтната дейност. Трябва да се посочи датата, на която ще има достатъчна наличност от необходимите части или системи за започване на кампанията;
 6.5.8. копие от всички


text:
инструкции, които се изпращат на лицата, отговорни за извършване на ремонта;
 6.5.9. описание на въздействието на предлаганите коригиращи действия върху емисиите, разхода на гориво, удобството за управление и безопасността на всеки тип превозно средство, включен в плана за коригиращи действия, включително данни, технически проучвания и др., подкрепящи заключенията за възможните въздействия;
 6.5.10. всяка друга информация, протоколи или данни, които органът по одобряването на типа може основателно да определи като необходими за оценката на плана за коригиращи действия.
 6.5.11. Когато планът за коригиращи действия включва извеждане от експлоатация за отстраняване на несъответствието, на органа по одобряване на типа се предоставя описание на метода за регистриране на извършения ремонт. Ако се използва етикет, трябва да се предостави образец от него.
 6.6. От производителя може да се изиска да проведе адекватно разработени и необходими изпитвания на компоненти и превозни средства, свързани с предложените корекции, ремонти или промени, за да докаже тяхната ефективност.
 6.7. Производителят е отговорен за воденето на документация за всяко върнато и ремонтирано превозно средство, както и за сервиза, в който е извършен ремонтът. При поискване, на органа по одобряване на типа трябва да бъде предоставен достъп до документацията за период от 5 години от изпълнението на плана с коригиращи действия.
 6.8. Ремонтът и/или промяната или поставянето на допълнително ново оборудване се отразяват в сертификат, предоставен от производителя на собственика на превозното средство.
 Допълнение 4
 Статистическа процедура за изпитване на съответствието на превозни средства в експлоатация по отношение на емисиите от изпускателната уредба
 1. В настоящото допълнение се описва процедурата, която следва да се използва за проверка на изискванията за съответствие на превозните средства в експлоатация при провеждане на изпитване от тип I.
 2. Трябва да се изпълнят следните две различни процедури:
 а)
 първата се прилага за превозните средства от извадката за изпитване, които имат превишаване на допустимите емисии, дължащо се на дефект, свързан с емисиите (точка 3 по-долу);
 б)
 втората се прилага за цялата извадка (точка 4 по-долу).
 3. Процедура, приложима към превозни средства от извадката, които явно надвишават пределните стойности на емисиите
 3.1. От минимална извадка от три превозни средства и от максимална извадка, определена съгласно процедурата в точка 4 от настоящото допълнение, се взема произволно превозно средство и се подлага на изпитване, за да се определи дали явно надвишава пределните стойности относно емисиите.
 3.2 Дадено превозно средство се определя като явно надвишаващо пределните стойности относно емисиите, когато са изпълнени условията, посочени в точка 3.2.1 по-долу.
 3.2.1. При превозни средства, чийто тип е одобрен в съответствие с пределните стойности, посочени в таблица 1 от точка 5.3.1.4, за превозно средство, явно надвишаващо пределните стойности относно емисиите се смята такова, което надвишава приложимите пределни стойности за който и да е замърсител с коефициент 1,5.
 3.2.2. Конкретен случай на превозно средство, чиито измерени емисии на който и да е контролиран замърсител попадат в т.нар. „междинна зона“ (1).
 3.2.2.1. Ако превозното средство удовлетворява условията на настоящата точка, се определя причината за надвишените емисии, и тогава от извадката се избира на произволен принцип друго превозно средство.
 3.2.2.2. Когато повече от едно превозно средство удовлетворява


text:
условията на настоящата точка, органът по одобряване на типа и производителят определят дали надвишените емисии на двете превозни средства се дължат на една и съща причина, или не.
 3.2.2.2.1. Ако органът по одобряване на типа и производителят са на мнение, че надвишените емисии са породени от една и съща причина, извадката се смята за несъответстваща и се прилага планът с коригиращи дейсатвия, посочен в точка 6. от допълнение 3 от настоящото правило.
 3.2.2.2.2. Ако органът по одобряване на типа и производителят не постигнат съгласие за причината за надвишените емисии от едно превозно средство, или за това, дали причините при повече от едно превозно средство са едни и същи, от извадката се взема произволно друго превозно средство, освен ако е достигнат максималният размер на извадката.
 3.2.2.3. Когато само едно превозно средство удовлетворява условията на настоящата точка, или когато има повече от едно такива превозни средства и органът по одобряване на типа и производителят са съгласни, че причините са различни, от извадката се взема на произволен принцип друго превозното средство, освен ако вече не е достигнат максималният размер на извадката.
 3.2.2.4. Ако максималният размер на извадката е достигнат и само едно превозно средство удовлетворява условията на настоящата точка, и ако надвишените емисии се дължат на една и съща причина, извадката се смята за отговаряща на изискванията на точка 3 от настоящото допълнение.
 3.2.2.5. Ако в определен момент извадката е изчерпана, към първоначалната извадка се добавя друго превозно средство, като то се взема за изпитванията.
 3.2.2.6. Когато от извадката се взема друго превозно средство, за увеличената извадка се прилага статистическата процедура по точка 4 от настоящото допълнение.
 3.2.3. Конкретен случай на превозно средство, чиито измерени емисии на който и да е контролиран замърсител попадат в т.нар. „зона на несъответствие“ (2).
 3.2.3.1. Ако превозното средство удовлетворява условията на настоящата точка, органът по одобряване на типа трябва да определи причината за надвишените емисии, и тогава от извадката се избира на произволен принцип друго превозно средство.
 3.2.3.2. Когато условията на настоящата точка се удовлетворяват от повече от едно превозно средство, и органът по одобряване на типа определи, че надвишаването на емисиите се дължи на една и съща причина, производителят трябва да бъде уведомен, че извадката се смята за несъответстваща, като се посочват основанията за това решение и се прилага планът за коригиращи действия, предвиден в точка 6 от допълнение 3 към настоящото правило.
 3.2.3.3. Когато само едно превозно средство удовлетворява условията на настоящата точка, или когато има повече от едно такива превозни средства и органът по одобряване на типа е установил, че причините са различни, от извадката се взема на произволен принцип друго превозното средство, освен ако вече не е достигнат максималният размер на извадката.
 3.2.3.4. Ако максималният размер на извадката е достигнат и само едно превозно средство удовлетворява условията на настоящата точка, и ако надвишените емисии се дължат на една и съща причина, извадката се смята за отговаряща на изискванията на точка 3 от настоящото допълнение.
 3.2.3.5. Ако в определен момент извадката е изчерпана, към първоначалната извадка се добавя друго превозно средство, като то се


text:
взема за изпитванията.
 3.2.3.6. Когато от извадката се взема друго превозно средство, за увеличената извадка се прилага статистическата процедура по точка 4 от настоящото допълнение.
 3.2.4. Когато се установи, че дадено превозно средство не е явно надвишаващо пределните стойности на емисиите, от извадката се взема на произволен принцип друго превозно средство.
 3.3. Ако се открие превозно средство, явно надвишаващо пределните стойности на емисиите, трябва да се определи причината за надвишаването на емисиите.
 3.4. Ако се окаже, че повече от едно превозни средства явно надвишават пределните стойности на емисиите, извадката се приема за несъответстваща.
 3.5. Ако се открие само едно превозно средство, явно надвишаващо пределните стойности на емисиите, или ако се открият повече от едно превозни средства, емисиите на които явно надвишават пределните стойности, но ако тези емисии се дължат на различни причини, извадката се увеличава с едно превозно средство, освен ако вече не е достигнат максималният размер на извадката.
 3.5.1. Ако се окаже, че в увеличената извадка повече от едно превозни средства са източници на емисии, явно надвишаващи пределните стойности, които се дължат на една и съща причина, извадката се приема за несъответстваща.
 3.5.2. Ако в извадката с максимален брой превозни средства се открие само едно превозно средство, явно надвишаващо пределните стойности на емисиите, и ако надвишените емисии се дължат на една и съща причина, извадката се смята за съответстваща по отношение на изискванията на точка 3. от настоящото допълнение.
 3.6. Всеки път, когато се увеличава размерът на извадката поради изискванията на точка 3.5 по-горе, за увеличената извадка се прилага статистическата процедура по точка 4 по-долу.
 4. Процедура, която трябва да се следва, когато не се прави отделна оценка на източниците на емисии в извадката, явно надвишаващи пределните стойности
 4.1. При минимална извадка от три превозни средства процедурата на избор на превозните средства трябва да е такава, че вероятността партида с 40 % дефектно производство да премине изпитването да е 0,95 (риск на производителя = 5 %), докато вероятността партида с 75 % дефектно производство да премине изпитването да е 0,15 (риск на потребителя = 15 %).
 4.2. За всеки от замърсителите, посочени в таблица 1 в точка 5.3.1.4 от настоящото правило, се прилага следната процедура (вж. фигура Арр4/2 по-долу).
 Където:
 L
 =
 пределната стойност за замърсителя,
 xi
 =
 стойност от измерването за i-поредното превозно средство от извадката,
 n
 =
 текущият брой образци в извадката.
 4.3. За извадката се изчислява статистическата величина, представляваща броя на несъответстващите превозни средства, т.е., xi > L.
 4.4. В този случай:
 а)
 ако статистическият резултат не надвишава числения праг на приемане за размера на извадката, посочен в таблица Арр4/1, се взема решение за приемане по отношение на този замърсител;
 б)
 ако статистическият резултат е равен или надвишава числения праг на отхвърляне за размера на извадката, посочен в таблица Арр4/1, се взема решение за отхвърляне по отношение на този замърсител;
 в)
 в останалите случаи се изпитва допълнително превозно средство и процедурата се прилага спрямо извадката, увеличена с една единица.
 В дадената по-долу таблица са изчислени числените прагове за приемане и отхвърляне в съответствие с международния стандарт


text:
ISO 8422:1991.
 5. Смята се, че определена извадка е преминала успешно изпитването, ако отговаря на изискванията на точки 3 и 4 от настоящото допълнение.
 Таблица Арр4/1
 Таблица за приемане/отхвърляне на план за изпитване на извадката по отделни признаци
 Общ размер на извадката (n)
 Числен праг на приемане
 Числен праг за отхвърляне
 3
 0
 —
 4
 1
 —
 5
 1
 5
 6
 2
 6
 7
 2
 6
 8
 3
 7
 9
 4
 8
 10
 4
 8
 11
 5
 9
 12
 5
 9
 13
 6
 10
 14
 6
 11
 15
 7
 11
 16
 8
 12
 17
 8
 12
 18
 9
 13
 19
 9
 13
 20
 11
 12
 Фигура Арр4/1
 Проверка на съответствието в експлоатация — процедура за одит
 Фигура Арр4/2
 Изпитване за съответствие в експлоатация — избор и изпитване на превозните средства
 (1) За всяко превозно средство „междинната зона“ се определя, както следва: превозното средство удовлетворява условията, посочени в точка 3.2.1 по-горе, и същевременно измерената стойност за същия контролиран замърсител е под равнището, определено от произведението на пределната стойност за същия контролиран замърсител, посочена в таблица 1 от точка 5.3.1.4 от настоящото правило, и коефициент 2,5.
 (2) За всяко превозно средство „зоната на несъответствие“ се определя, както следва: Измерената стойност за който и да е контролиран замърсител е по-висока от равнище, определено от произведението на пределната стойност за същия контролиран замърсител, посочена в таблица 1 от точка 5.3.1.4 от настоящото правило, и коефициент 2,5.
 Допълнение 5
 Отговорности за съответствието в експлоатация
 1. Процесът на проверка на съответствието в експлоатация е онагледен на фигура Арр5/1.
 2. Производителят трябва да събере цялата необходима информация, за да отговори на изискванията на настоящото приложение. Органът по одобряване на типа може също така да вземе предвид информация от надзорни програми.
 3. Органът по одобряване на типа провежда всички процедури и изпитвания, които са необходими да гарантират, че са изпълнени изискванията относно съответствието в експлоатация (етапи 2 — 4).
 4. В случай, че възникнат различия или разногласия при оценката на предоставената информация, органът по одобряване на типа отправя искане за разяснение към техническата служба, провела изпитването за одобряване на типа.
 5. Производителят трябва да състави и изпълни план за коригиращи действия. Този план трябва да бъде одобрен от органа по одобряване на типа преди неговото изпълнение (етап 5).
 Фигура Арр5/1
 Онагледяване на процеса на проверка на съответствието в експлоатация
 Допълнение 6
 Изисквания за превозни средства, използващи реагент за системата за последваща обработка на отработили газове
 1. ВЪВЕДЕНИЕ
 В настоящото приложение се определят изискванията за превозни средства, които зависят от използването на реагент за системата за последваща обработка с цел намаляване на емисиите.
 2. ИНДИКАЦИЯ ЗА РЕАГЕНТА
 2.1. Превозното средство трябва да включва специфичен индикатор на арматурното табло, който информира водача за ниско ниво на реагента в резервоара за реагент и за изчерпване на реагента в резервоара.
 3. СИСТЕМА ЗА ПРЕДУПРЕЖДАВАНЕ НА ВОДАЧА
 3.1. Превозното средство включва система за предупреждаване с визуална сигнализация, с която водачът се информира за ниско ниво на реагента в резервоара, за възникваща необходимост от зареждане на резервоара за реагент или за качество на реагента,