text:
%, като оборотите на двигателя са поне 2 000 min-1, а стойността на ламбда е в интервала 1 ± 0,03 или е в съответствие със спецификациите на производителя.
 5.3.3. Изпитване от тип III (Проверка на емисиите на картерни газове)
 5.3.3.1.
 Това изпитване се провежда на всички превозни средства посочени в точка 1, с изключение на тези с двигатели със запалване чрез сгъстяване.
 5.3.3.1.1.
 Превозните средства, които могат да работят както с бензин, така и с втечнен нефтен газ или с природен газ, се подлагат на изпитването от тип III при работа само с бензин.
 5.3.3.1.2.
 Независимо от изискванията на точка 5.3.3.1.1, превозните средства, които могат да работят както с бензин, така и с газообразни горива, но при които горивната система за подаване на бензин е предназначена само за аварийна ситуация или при пускане на двигателя и чийто бензинов резервоар е с максимална вместимост 15 литра, за целите на изпитването от тип III се приемат за превозни средства, които работят само с газообразно гориво.
 5.3.3.2.
 Когато изпитването се извършва в съответствие с приложение 6, системата за вентилация на картера на двигателя не трябва да позволява емисии на каквито и да е картерни газове в атмосферата.
 5.3.4. Изпитване от тип IV (Определяне на емисиите от изпаряване)
 5.3.4.1.
 Това изпитване се провежда на всички превозни средства, посочени в точка 1, с изключение на превозните средства с двигател със запалване чрез сгъстяване и превозните средства, работещи с втечнен нефтен газ или с природен газ/биометан.
 5.3.4.1.1.
 Превозните средства, които могат да работят както с бензин, така и с втечнен нефтен газ или с ПГ/биометан, се подлагат на изпитването от тип IV при работа само с бензин.
 5.3.4.2.
 Когато се провежда изпитване съгласно приложение 7, емисиите от изпаряване трябва да бъдат по-малко от 2 g на изпитване.
 5.3.5. Изпитване от тип VI (Определяне на средните стойности на емисиите на въглероден окис и въглеводороди от изпускателната тръба след пускане на студен двигател при ниска околна температура).
 5.3.5.1.
 Това изпитване трябва да се извърши върху всички превозни средства от категории M1 и N1, оборудвани с двигател с принудително запалване, с изключение на превозните средства, които работят само с газово гориво (ВНГ или ПГ). Превозните средства, които могат да работят както с бензин, така и с газообразни горива, но при които горивната система за подаване на бензин е предназначена само за аварийна ситуация или при пускане на двигателя и чийто бензинов резервоар е с максимална вместимост 15 литра, за целите на изпитването от тип VI се приемат за превозни средства, които работят само с газообразно гориво. Превозните средства, които могат да работят както с бензин, така и с втечнен нефтен газ или с природен газ, се подлагат на изпитването от тип VI при работа само с бензин.
 Настоящата точка е приложима за нови типове превозни средства от категории N1 и M1 с максимална маса, която не надвишава 3 500 kg.
 5.3.5.1.1.
 Превозното средство се поставя на динамометричен стенд, оборудван с устройства за симулиране на натоварване и инерционни сили.
 5.3.5.1.2.
 Изпитването се състои от четири елементарни градски цикъла, както е


text:
предвидено за част първа на изпитването от тип I. Първата част на изпитването е описана в точка 6.1.1 от приложение 4а и е илюстрирано на фигура 1 от същото приложение. Изпитването при ниска околна температура, продължаващо общо 780 секунди, трябва да се провежда без прекъсване и започва от момента на пускането на двигателя.
 5.3.5.1.3.
 Изпитването при ниска околна температура се провежда при температура на околната среда 266 К (– 7 °C). Преди провеждане на изпитването превозните средства трябва да бъдат приведени по еднакъв начин към температурата на изпитването, за да се осигури възпроизводимост на резултатите. Привеждането към температурата на изпитването и другите методики на изпитване се провеждат съгласно изискванията на приложение 8.
 5.3.5.1.4.
 По време на изпитването отработили газове се разреждат и се взема пропорционална проба. Отработилите газове на изпитваното превозно средство се разреждат, от тях се вземат проби и се анализират съгласно процедурата, описана в приложение 8, и се измерва общият обем на разредените отработили газове. Разредените отработили газове се анализират за въглероден окис и сумарните въглеводороди.
 5.3.5.2.
 При спазване на изискванията по точки 5.3.5.2.2 и 5.3.5.3 изпитването трябва да се проведе три пъти. Получената маса на емисиите от въглероден окис и въглеводороди трябва да е под пределните стойности, посочени в таблицата по-долу:
 Пределни стойности на емисиите въглероден окис и въглеводороди в отработилите газове от изходната тръба на последния шумозаглушител при изпитване за пускане при студен двигател
 Температура на изпитванията 266 K (– 7 °C)
 Категория
 Клас
 Маса на въглеродения окис (СО)
 L1 (g/km)
 Маса на въглеводородите (НС)
 L2 (g/km)
 M1
 (9)
 —
 15
 1,8
 N1
 I
 15
 1,8
 N1
 (10)
 II
 24
 2,7
 III
 30
 3,2
 5.3.5.2.1.
 Независимо от изискванията на точка 5.3.5.2, не повече от един от трите получени резултата за всеки замърсител може да надвишава предписаните пределни стойности с не повече от 10 %, като средноаритметичната стойност от трите резултата трябва да е по-малка от предписаната пределна стойност. Когато пределните стойности са надвишени при повече от един от замърсителите, няма значение дали това е настъпило по време на едно и също изпитване или при различни изпитвания.
 5.3.5.2.2.
 По искане на производителя броят на изпитванията, предвиден в точка 5.3.5.2, може да бъде увеличен до 10, ако средноаритметичната стойност от първите три резултата е под 110 % от пределната стойност. В този случай единственото изискване след изпитването е средната аритметична стойност от всичките 10 резултата да бъде по-ниска от пределната стойност.
 5.3.5.3.
 Броят на изпитванията, предписани в точка 5.3.5.2, може да бъде намален в съответствие с разпоредбите на точки 5.3.5.3.1 и 5.3.5.3.2.
 5.3.5.3.1.
 Когато стойността на получения от първото изпитване резултат за всеки замърсител поотделно е по-малка или равна на 0,70 L, се провежда само едно изпитване.
 5.3.5.3.2.
 Ако не е изпълнено изискването по точка 5.3.5.3.1, се извършват само две изпитвания, ако за всеки замърсител резултатът от първото изпитване е по-малък или равен на 0,85 L и сумата на първите два резултата е по-малка или равна на 1,70 L, а резултатът от второто изпитване е по-малък или равен на L.
 (V1 ≤ 0,85 L и V1 + V2

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
≤ 1,70 L и V2 ≤ L).
 5.3.6. Изпитване от тип V (Дълготрайност на устройствата против замърсяване)
 5.3.6.1.
 Това изпитване се провежда за всички превозни средства, посочени в точка 1, за които се прилага изпитването, посочено в точка 5.3.1. Изпитването включва изпитване за стареене при изминат пробег от 160 000 km в съответствие с програмата, описана в приложение 9, на писта за изпитване, на шосе или върху динамометричен стенд.
 5.3.6.1.1.
 Превозните средства, които могат да работят както с бензин, така и с втечнен нефтен газ или с природен газ, следва да се подлагат на изпитване от тип V при работа само с бензин. В този случай коефициентът на влошаване, получен при работа с безоловен бензин, се приема като валиден и за втечнения нефтен газ или за природния газ.
 5.3.6.2.
 Независимо от изискванията на точка 5.3.6.1, производителят може да избере коефициенти на влошаване от следната таблица, използвана като алтернатива на изпитването по точка 5.3.6.1.
 Категория на двигателя
 Определени коефициенти на влошаване
 CO
 THC
 NMHC
 NOx
 HC + NOx
 Прахови
 частици, съответстващи на измерването (ПЧ)
 Прахови частици
 Двигател с принудително запалване
 1,5
 1,3
 1,3
 1,6
 —
 1,0
 1,0
 Двигател със запалване чрез сгъстяване
 1,5
 —
 —
 1,1
 1,1
 1,0
 1,0
 По искане на производителя техническата служба може да проведе изпитване от тип I преди приключването на изпитването от тип V, като се използват коефициентите на влошаване от горната таблица. При приключване на изпитването от тип V техническата служба може да коригира резултатите, използвани за целите на одобрението на типа, записани в приложение 2, като замени коефициентите на влошаване от горната таблица с измерените при изпитването от тип V.
 5.3.6.3.
 Коефициентите на влошаване се определят или с помощта на процедурата в точка 5.3.6.1, или като се използват стойностите в таблицата към точка 5.3.6.2. Тези коефициенти са предназначени за установяване на съответствието с изискванията по точка 5.3.1.4 и 8.2.3.1.
 5.3.7. Данни за емисиите, необходими за изпитване за пригодност за движение по пътищата
 5.3.7.1.
 Настоящото изискване се отнася до всички превозни средства, които се задвижват с двигатели с принудително запалване, за които е подадено заявление за одобрение на типа в съответствие с настоящото изменение.
 5.3.7.2.
 При провеждане на изпитване в съответствие с приложение 5 (изпитване от тип II), при нормална честота на въртене на двигателя при работа на празен ход:
 а)
 се отчита обемното съдържание на въглероден окис в отработилите газове,
 б)
 се отчита честотата на въртене на двигателя по време на изпитването, включително и евентуалният интервал на изменение.
 5.3.7.3.
 При изпитване с висока честота на въртене на двигателя при работа на празен ход (т.е. > 2 000 min.-1):
 а)
 се отчита обемното съдържание на въглероден окис в отработилите газове,
 б)
 се записва стойността на Ламбда (11),
 в)
 се отчита честотата на въртене на двигателя по време на изпитването, включително и интервалът на изменение.
 5.3.7.4.
 Температурата на маслото на двигателя по време на изпитването се измерва и записва.
 5.3.7.5.
 Попълва се таблицата от точка 2.2 към приложение 2.
 5.3.7.6.
 Производителят трябва да потвърди точността на стойността Ламбда, отчетена по време на одобрението на типа съгласно


text:
изискванията на точка 5.3.7.3, като представителна за типичните серийни превозни средства в рамките на 24 месеца от датата на издаване на одобрението на типа от техническата служба. Трябва да се направи оценка въз основа на наблюдения и проучвания на серийни превозни средства.
 5.3.8. Изпитване на системата за бордова диагностика
 Това изпитване се провежда върху всички превозни средства, посочени в точка 1. Следва се методиката на изпитване, посочена в приложение 11, точка 3.
 6. ПРОМЯНА НА ТИПА НА ПРЕВОЗНОТО СРЕДСТВО
 6.1.
 Всяко промяна на типа на превозното средство се съобщава на техническата служба, която е издала одобрението за този тип превозно средство. В такъв случай службата може:
 6.1.1.
 да прецени, че направените промени не оказват съществено неблагоприятно въздействие и че превозното средство продължава да отговаря на изискванията; или
 6.1.2.
 да изиска протокол от допълнително изпитване от техническата служба, отговорна за провеждането му.
 6.2.
 Потвърждението на одобрението или отказът на одобрение, в което се посочват измененията, се съобщава съгласно процедурата, посочена в точка 4.3 по-горе, на страните по Спогодбата, които прилагат настоящото правило.
 6.3.
 Одобряващият типа орган, който издава разширение на одобрението, дава сериен номер на това разширение и информира за това другите страни по договора, прилагащи настоящото правило, чрез формуляра на съобщение, съответстващ на образеца в приложение 2 към настоящото правило.
 7. РАЗШИРЕНИЕ НА ОДОБРЕНИЯ НА ТИПА
 7.1. Разширения, свързани с емисиите от изпускателната тръба (Изпитвания от тип I, тип II и тип VI)
 7.1.1. Превозни средства с различна базова маса
 7.1.1.1. Одобрението на типа може да бъде разширено само до превозни средства с базова маса, която изисква използването на следващите две по-високи стойности или която и да е по-ниска стойност на еквивалентната инерционна маса.
 7.1.1.2. За превозни средства от категория N, одобрението се разширява единствено за превозни средства с по-ниска базова маса, когато емисиите на превозното средство, вече получило одобрение, са в границите, определени за превозното средство, за което е поискано разширяване на одобрението.
 7.1.2. Превозни средства с различни общи предавателни числа
 7.1.2.1. Одобрението на типа се разширява за превозни средства с различни предавателни отношения на трансмисиите само при определени условия.
 7.1.2.2. За да се определи, дали одобрението на типа може да се разшири, за всяко от използваните предавателни отношения на трансмисията при изпитванията от тип I и тип VI, трябва да се изчисли съотношението,
 E = |(V2 - V1)|/V1
 където при честота на въртене на двигателя 1 000 min-1, V1 е скоростта на одобрения тип превозно средство, а V2 е скоростта на типа превозно средство, за което се иска разширяване на одобрението.
 7.1.2.3. Ако за всяко предавателно число на трансмисията E ≤ 8 %, разширението се издава, без да се повтарят изпитванията от тип I и тип VI.
 7.1.2.4. В случай че за поне едно предавателно отношение на трансмисията E > 8 % и ако за всяко предавателно число Е ≤ 13 %, изпитванията от тип I и тип VI трябва да бъдат повторени. Изпитванията могат да се проведат в лаборатория, избрана от производителя и одобрена от техническата служба. Протоколът от изпитванията се изпраща на техническата служба, отговорна за


text:
провеждане на изпитванията за одобрение на типа.
 7.1.3. Превозни средства с различна базова маса и различни предавателни числа на трансмисията.
 Одобрението на типа се разширява за превозни средства с различна базова маса и различни предавателни числа на трансмисията, при условие че са спазени всички условия, определени в точки 7.1.1 и 7.1.2.
 7.1.4. Превозни средства със системи с периодично регенериране.
 Одобрението на тип превозно средство, оборудвано със системи с периодично регенериране, се разширява за други превозни средства със системи с периодично регенериране, чиито параметри, описани по-долу, са еднакви или в обявените граници. Разширяването се отнася единствено до измерванията, които са специфични за определената система с периодично регенериране.
 7.1.4.1. Еднакви параметри за разширяване на одобрение са:
 a)
 двигател;
 б)
 горивен процес;
 в)
 система с периодично регенериране (т.е. катализатор, филтър за прахови частици);
 г)
 конструкция (т.е. тип корпус, тип благороден метал, тип субстрат, гъстота на клетките);
 д)
 тип и принцип на действие;
 е)
 система за дозиране и добавяне;
 ж)
 обем ± 10 %;
 з)
 местоположение (температура ± 50 °C при 120 km/h или 5 % разлика от максималната температура/налягане).
 7.1.4.2. Използване на коефициенти Ki за превозни средства с различна базова маса
 Коефициентите Ki, разработени с процедурите в точка 3 от приложение 13 към настоящото правило за одобрение на типа на тип превозно средство със система с периодично регенериране, може да се използват и от други превозни средства, които удовлетворяват критериите, посочени в точка 7.1.4.1 и имащи базова маса в рамките на следващите два по-високи еквивалентни инерционни класа или по-ниска еквивалентна инерционна маса.
 7.1.5. Прилагане на разширявания за други превозни средства
 Когато е издадено разширение в съответствие с точки 7.1.1 — 7.1.4, съответното одобрение на типа не може да бъде разширявано допълнително за други превозни средства.
 7.2. Разширения за емисии от изпаряване (изпитване от тип IV)
 7.2.1. Одобрението на типа се разширява за превозни средства, оборудвани със система за контрол на емисиите от изпаряване, които отговарят на следните условия:
 7.2.1.1.
 Основният принцип на дозиране на горивовъздушната смес е един и същ (напр. едноточково впръскване);
 7.2.1.2.
 Формата и материалът на резервоара за гориво, както и гъвкавите тръбопроводи за течно гориво, са еднакви.
 7.2.1.3.
 Трябва да бъде изпитан най-неблагоприятният случай за превозното средство по отношение на напречното сечение и приблизителната дължина на гъвкавия тръбопровод. Техническата служба, отговорна за изпитванията за одобрение на типа, решава дали е приемливо използването на различни сепаратори за газообразната и течната фаза.
 7.2.1.4.
 Разликата в обема на резервоара за гориво трябва да е в границите на ± 10 %.
 7.2.1.5.
 Регулировката на предпазния клапан на резервоара трябва да е еднаква.
 7.2.1.6.
 Методът за задържане на горивните пари е еднакъв, т.е. формата и обемът на уловителя, използваното вещество в него, въздушният филтър (ако се използва за контрол на емисиите от изпаряване) и т.н.
 7.2.1.7.
 Методът за прочистване на натрупаните изпарения е еднакъв (напр. въздушен поток, момент на пускане или продухване с определен обем по време на подготвителния цикъл).
 7.2.1.8.
 Методът на херметизиране и вентилиране на системата за дозиране на горивото е еднакъв.
 7.2.2. Одобрението на типа се разширява за превозни средства, имащи:
 7.2.2.1.


text:
различни размери на двигателя;
 7.2.2.2.
 различни мощности на двигателя;
 7.2.2.3.
 предавателни кутии с автоматично и ръчно управление;
 7.2.2.4.
 трансмисии със задвижване на две и четири колела;
 7.2.2.5.
 различни видове каросерии; и
 7.2.2.6.
 различни размери колела и гуми.
 7.3. Разширения за дълготрайността на устройствата за контрол на замърсяването (изпитване от тип V)
 7.3.1. Одобрението на типа се разширява за различни типове превозни средства, при условие че определените по-долу параметри на превозното средство, двигателя или системата за контрол на замърсяването са еднакви или са в предписаните граници:
 7.3.1.1. Превозно средство:
 инерционна категория: двете непосредствено по-високи и всички по-ниски инерционни категории.
 Общо пътно натоварване при 80 km/h: +5 % над и всяка по-ниска стойност.
 7.3.1.2. Двигател
 a)
 обем на двигателя (± 15 %),
 б)
 брой и управление на клапаните,
 в)
 горивна система,
 г)
 вид на охладителната система,
 д)
 горивен процес.
 7.3.1.3. Параметри на системата за контрол на замърсяването:
 a)
 Каталитични преобразуватели и филтри за частици:
 i)
 брой каталитичните преобразуватели, филтрите и елементите,
 ii)
 размер на каталитичните преобразуватели и филтрите (разлики в обема на монолитен елемент до ± 10 %),
 iii)
 каталитично действие на преобразувателя (окисляване, трипътен, филтър за NOx с ниска концентрация, селективна каталитична редукция (SCR), катализатор за NOx с ниска концентрация или друго),
 iv)
 зареждане с благороден метал (еднакво или по-голямо),
 v)
 съдържание на благороден метал (разлика до ± 15 %),
 vi)
 субстрат (структура и материал):
 vii)
 гъстота на клетките,
 viii)
 температурна разлика, не по-голяма от 50 K на входа на каталитичния преобразувател или филтъра. Тази температурна разлика се проверява при стабилизирани условия, при скорост от 120 km/h и регулировки на натоварването, използвани при изпитване от тип I
 б)
 Подаване на въздух:
 i)
 със или без,
 ii)
 тип (пулсиращо, въздушни помпи и друго (други)
 в)
 Рециркулация на отработилите газове (РОГ):
 i)
 със или без,
 ii)
 вид (охладени или неохладени, активен или пасивен контрол, високо или ниско налягане).
 7.3.1.4. Изпитването за дълготрайност може да бъде проведено, като се използва превозно средство, чиито каросерия, предавателна кутия (с автоматично или ръчно управление) и размер на колелата или гумите са различни от тези на типа превозно средство, за който се иска одобрение на типа.
 7.4. Разширения за системи за бордова диагностика
 7.4.1. Одобрението на типа се разширява за различни превозни средства с еднакви двигатели и системи за контрол на емисиите, както е определено в приложение 11, допълнение 2. Одобрението на типа се разширява без оглед на следните характеристики на превозното средство:
 a)
 принадлежности на двигателя,
 б)
 гуми,
 в)
 еквивалентна инерционна маса,
 г)
 охладителна система,
 д)
 общо предавателно число,
 е)
 тип на трансмисията, и
 ж)
 тип на каросерията.
 8. СЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО
 8.1. Всяко превозно средство, върху което е поставена маркировка за одобрение на типа съгласно изискванията на настоящото правило, трябва по отношение на елементите, свързани с емисиите на газообразни замърсители и прахови частици от двигателя, емисиите на картерните газове и емисиите от изпаряване, да отговаря на одобрения тип превозно средство. Процедурите за оценка на съответствието на производството трябва да съответстват на записаните в Спогодбата от 1958 г., допълнение 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), по отношение на следните изисквания:
 8.1.1.


text:
Когато е приложимо, се извършват изпитванията от типове I, II, III, IV, както и изпитването за БД съгласно описанието в таблица A от настоящото правило. Специфичните процедури за съответствие на производството са определени в точки 8.2 — 8.10.
 8.2. Проверка на съответствието на превозното средство при изпитване от тип I.
 8.2.1.
 Изпитването от тип I се провежда за превозно средство със същите спецификации, както са описани в сертификата за одобрение на типа. Ако трябва да се проведе изпитване от тип I и одобрението на типа на превозното средство има едно или няколко разширения, изпитванията се провеждат или върху превозното средство, описано в първоначалната техническа документация, или върху превозното средство, описано в техническата документация, свързана със съответното разширение.
 8.2.2.
 След извършването на подбора от страна на одобряващия орган, производителят не може да предприема каквито и да било промени в регулировките на избраните превозни средства.
 8.2.2.1.
 Избират се три превозни средства от серията по метода на случайния подбор и се изпитват съгласно предписанията в точка 5.3.1 от настоящото правило. Коефициентите на влошаване се използват по същия начин. Пределните стойности са посочени в точка 5.3.1.4, таблица 1.
 8.2.2.2.
 Ако одобряващият орган е удовлетворен от посочените от производителя стандартни отклонения на производството, изпитванията се провеждат съгласно допълнение 1 към настоящото правило. Ако одобряващият орган не е удовлетворен от посочените от производителя стандартни отклонения на производството, изпитванията се провеждат съгласно допълнение 2 към настоящото правило.
 8.2.2.3.
 Производството за дадена серия се приема, че съответства на изискванията, ако въз основа на резултатите от изпитване на образците е взето решение за приемане по отношение на всички замърсители, или се приема, че не съответства на изискванията, ако е взето решение за отхвърляне на един замърсител, в съответствие с критерия за изпитване, посочен в съответното допълнение.
 Когато е взето решение за приемане по отношение на един замърсител, това решение не може да се променя в резултат на допълнителни изпитвания, провеждани с цел да се вземе решение по отношение на други замърсители.
 Ако не се вземе решение за приемане по отношение на всички замърсители и когато не е взето решение за отхвърляне по отношение на един замърсител, изпитването се провежда върху друго превозно средство (вж. фигура 2).
 Фигура 2
 8.2.3.
 Независимо от изискванията на точка 5.3.1 от настоящото правило, изпитванията се провеждат върху превозни средства, взети директно от производствената линия.
 8.2.3.1.
 По искане на производителя обаче изпитванията могат да се проведат върху превозни средства с пробег:
 a)
 не по-голям от 3 000 km за превозни средства, оборудвани с двигател с принудително запалване;
 б)
 не по-голям от 15 000 km за превозни средства, оборудвани с двигател със запалване чрез сгъстяване.
 Процедурата на разработване се извършва от производителя, който се задължава да не извършва никакви промени в регулировките на тези превозни средства.
 8.2.3.2.
 Ако производителят желае да разработи превозните средства (за пробег от x km, където x ≤ 3 000 km за превозни средства, оборудвани с двигател с принудително запалване, и x ≤ 15 000 km за превозни средства, оборудвани с двигател със запалване чрез сгъстяване), се прилага следната процедура:
 a)
 емисиите


text:
от замърсители (тип I) се измерват при нула и при „x“ km на първото изпитвано превозно средство,
 б)
 коефициентът на отделяне на емисиите между нула и „x“ km се изчислява за всеки един от замърсителите, както следва:
 емисии при „x“ km/емисии при 0 km.
 Коефициентът може да бъде по-малък от 1, и
 в)
 останалите превозни средства не се разработват, а емисиите им при 0 km се умножават по коефициента на отделяне.
 В такъв случай стойностите, които се приемат, са:
 i)
 стойностите при „x“ km за първото превозно средство,
 ii)
 стойността при нула km за останалите превозни средства, умножена по коефициента на отделяне.
 8.2.3.3.
 Всички тези изпитвания се провеждат с гориво от търговската мрежа. По искане на производителя обаче могат да се използват еталонните горива, описани в приложение 10 или приложение 10а.
 8.3. Проверка на съответствието на превозното средство при изпитване от тип III.
 8.3.1.
 При необходимост от провеждане на изпитване от тип III, то се провежда върху всички превозни средства, избрани за изпитване за съответствие на производството от тип I, определено в точка 8.2. Прилагат се условията, определени в приложение 6.
 8.4. Проверка на съответствието на превозното средство при изпитване от тип IV.
 8.4.1.
 При необходимост от провеждане на изпитване от тип IV, то се извършва в съответствие с приложение 7.
 8.5. Проверка на съответствието на превозното средство по отношение на бордовата диагностика (БД)
 8.5.1.
 При необходимост от проверка на работата на СБД, тя се извършва в съответствие със следните изисквания:
 8.5.1.1.
 Когато одобряващият орган реши, че качеството на производството изглежда незадоволително, се взема едно превозно средство на случаен принцип от серията и се подлага на изпитванията, описани в допълнение 1 към приложение 11.
 8.5.1.2.
 Смята се, че е налице съответствие на производството, ако това превозно средство отговаря на изискванията на изпитванията, описани в допълнение 1 към приложение 11.
 8.5.1.3.
 Ако избраното от серията превозно средство не отговаря на изискванията по точка 8.5.1.1, се прави случайна извадка от други четири превозни средства от серията, които се подлагат на изпитванията, описани в приложение 1, допълнение 11. Изпитванията могат да бъдат проведени на разработени превозни средства с пробег от не повече от 15 000 km.
 8.5.1.4.
 Смята се, че е налице съответствие на производството, ако най-малко три превозни средства отговарят на изискванията на изпитванията, описани в приложение 11, допълнение 1.
 8.6. Проверка на съответствието на превозно средство, работещо с ВНГ или ПГ/биометан
 8.6.1.
 Изпитванията за проверка на съответствието на производството могат да се извършват с гориво от търговската мрежа, за което отношението C3/C4 се намира в границите на отношенията на еталонните горива — за ВНГ, или чието индекс на Вобе (Wobbe) се намира между стойностите на индексите на крайните еталонни горива — за ПГ/биометан. В този случай на одобряващия орган се представят резултатите от анализ на горивото.
 9. СЪОТВЕТСТВИЕ В ЕКСПЛОАТАЦИЯ
 9.1. Въведение
 В настоящата точка се определят изискванията за съответствие в експлоатация на превозни средства, получили одобрение на типа съгласно настоящото правило.
 9.2. Проверка на съответствието в експлоатация
 9.2.1. Проверката на съответствието в експлоатация се извършва от одобряващия орган въз основа


text:
на съответната информация, с която разполага производителят, съгласно същите процедури като тези за съответствие на производството, определени в допълнение 2 към Спогодбата от 1958 г. (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2). Предоставените от производителя протоколи от следене в експлоатация могат да бъдат допълнени от информация от надзорни изпитвания, проведени от одобряващ орган и страна по договора.
 9.2.2. Фигури 4/1 и 4/2 от допълнение 4 към настоящото правило илюстрират процедурата за проверка на съответствието в експлоатация. Процесът за съответствие в експлоатация е описан в допълнение 5 към настоящото правило.
 9.2.3. Като част от информацията, предоставена за целите на контрола на съответствието в експлоатация, по искане на одобряващия орган, производителят предоставя отчет за подадени рекламации в гаранционен срок, извършени дейности по рекламации в гаранционен срок и регистрирани при обслужването неизправности на СБД във формат, договорен при издаването на одобрението на типа. Информацията трябва да посочва в подробности честотата и същността на неизправностите на компоненти и системи, свързани с емисиите. Отчетите за всеки модел превозно средство се подават поне веднъж годишно за период до 5 години или до 100 000 km, в зависимост от това кое от двете събития ще настъпи най-напред.
 9.2.4. Параметри, определящи експлоатационната фамилия превозни средства
 Експлоатационната фамилия превозни средства може да се определи чрез основни конструктивни параметри, общи за превозните средства, принадлежащи към тази фамилия. Типовете превозни средства съответно могат да се смятат за принадлежащи на същата експлоатационна фамилия, ако следните им параметри са еднакви или в обявените граници:
 9.2.4.1.
 горивен процес (двутактов, четиритактов, ротационен);
 9.2.4.2.
 брой на цилиндрите;
 9.2.4.3.
 разположение на цилиндрите (редово, V-образно, радиално, боксерно, друго). Наклонът или ориентирането на цилиндрите не е критерий;
 9.2.4.4.
 метод на подаване на гориво към двигателя (напр. индиректно или директно впръскване);
 9.2.4.5.
 тип охладителна уредба (с въздух, вода, масло);
 9.2.4.6.
 метод на засмукване на въздуха (атмосферно засмукване, принудително пълнене);
 9.2.4.7.
 гориво, за което е предназначен двигателят (бензин, дизелово гориво, ПГ/биометан, ВНГ и т.н.). Двугоривните превозни средства могат да се групират с едногоривни превозни средства, ако едно от горивата е общо;
 9.2.4.8.
 тип на каталитичния преобразувател (трипътен катализатор, филтър за NOX с ниска концентрация, селективна каталитична редукция (SCR), катализатор за NOX с ниска концентрация или друго(други);
 9.2.4.9.
 тип на филтъра за частици (със или без);
 9.2.4.10.
 рециркулация на отработилите газове (със или без, с охлаждане или без охлаждане); и
 9.2.4.11.
 работен обем на най-големия двигател от фамилията превозни средства минус 30 %.
 9.2.5. Изисквания за информацията
 Проверка на съответствието в експлоатация се провежда от одобряващия орган въз основа на информация, предоставена от производителя. Тази информация трябва да включва, по-специално, следното:
 9.2.5.1.
 Наименование и адрес на производителя;
 9.2.5.2.
 Наименование, адрес, телефонен номер и номер на факс, както и адрес на електронната поща на упълномощения представител за географските зони, обхванати от информацията на производителя;
 9.2.5.3.
 Наименование (наименования) на модела (моделите) на превозните средства, включени в информацията на производителя.
 9.2.5.4.
 Когато е приложимо, списък на типовете превозни средства, обхванати от информацията на производителя, т.е. фамилия превозни средства в експлоатация в съответствие с точка 9.2.1.
 9.2.5.5.
 Кодове на идентификационен номер на превозното средство (VIN), приложими за типовете превозни средства, принадлежащи на


text:
експлоатационната фамилия (представка VIN).
 9.2.5.6.
 Номерата на одобренията на типа, приложими за типовете превозни средства от фамилията в експлоатация, включително, когато е приложимо, номерата на всички разширения и поправки на място и/или извежданията от експлоатация за отстраняване на дефекти (доработка).
 9.2.5.7.
 Подробности за разширенията на одобренията на типа, поправките на място и/или извежданията от експлоатация за отстраняване на дефекти за тези одобрения на превозните средства, включени в информацията на производителя (при поискване от одобряващия орган).
 9.2.5.8.
 Периодът от време, през който е била събрана информацията на производителя.
 9.2.5.9.
 Периодът на производство на превозните средства, включен в информацията на производителя (напр. „превозни средства, произведени през календарната 2007 г.“).
 9.2.5.10.
 Прилаганата от производителя процедура за проверка на съответствието в експлоатация, включително:
 a)
 метода за установяване на местоположението на превозните средства;
 б)
 критериите за избор или за отхвърляне на превозните средства;
 в)
 типовете изпитвания и процедури, използвани за целите на програмата;
 г)
 критерии на производителя за приемането/отхвърлянето на фамилията превозни средства в експлоатация;
 д)
 географска(и) област(и), в рамките на която производителят е събирал информация;
 е)
 размер на извадката и план за вземане на проби.
 9.2.5.11.
 Резултатите от прилаганата от производителя процедура по проверка на съответствието в експлоатация, включително:
 a)
 идентификация на превозните средства, включени в програмата (независимо дали са били подложени на изпитване или не). Тази идентификация включва следното:
 i)
 наименование на модела;
 ii)
 идентификационен номер на превозното средство (VIN);
 iii)
 регистрационен номер на превозното средство;
 iv)
 дата на производство;
 v)
 регион на употреба (когато е известен);
 vi)
 пневматични гуми, с които е оборудвано превозното средство;
 б)
 основание (основания) за отхвърляне на превозно средство от извадката;
 в)
 данни за извършеното обслужване за всяко превозно средство от извадката (включително евентуалните доработки);
 г)
 данни за извършените ремонтни дейности по всяко превозно средство от извадката (когато са известни);
 д)
 данни за изпитванията, включително:
 i)
 дата на изпитването;
 ii)
 място на изпитването;
 iii)
 разстояние, отчетено от километражния брояч на превозното средство;
 iv)
 спецификации на горивото, използвано при изпитването (напр. еталонно гориво или гориво от търговската мрежа);
 v)
 условия на изпитването (температура, влажност, инерционна маса на динамометричния стенд);
 vi)
 регулировка на динамометричния стенд (напр. регулировки за мощността);
 vii)
 резултати от изпитването (за най-малко три различни превозни средства от всяка фамилия).
 9.2.5.12.
 Записи на показанията на СБД.
 9.3. Подбор на превозни средства за съответствие в експлоатация
 9.3.1. Информацията, събрана от производителя, трябва да бъде достатъчно изчерпателна, за да гарантира, че представянето в експлоатация може да бъде оценено за нормални експлоатационни условия, както е определено в точка 9.2. Подборът на производителя трябва да бъде направен от поне две страни по договора, предлагащи значително различаващи се експлоатационни условия за превозните средства. При избора на страните по договора трябва да бъдат взети предвид такива фактори като различията в горивата, условията на околната среда, средната скорост на движение по пътищата и комбинацията от движение в градски условия и по автомагистрали.
 9.3.2. При избирането на страните по договора за подбор на превозни средства, производителят може да избере превозни средства от страна по договора, която се смята за представителна в особено голяма степен. В такъв


text:
случай производителят трябва да докаже на одобряващия орган, издал одобрението на типа, че изборът е представителен (напр. поради това, че на пазара се реализират най-големите годишни продажби на дадена фамилия превозни средства в рамките на съответната страна по договора). Когато за дадена експлоатационна фамилия е необходимо да се подложат на изпитване повече от една извадкова партида, както е определено в точка 9.3.5, превозните средства от втората и третата извадкова партида трябва да отразяват такива експлоатационни условия за превозните средства, които се различават от условията за първата извадка.
 9.3.3. Изпитването за емисии може да бъде осъществено в изпитвателни съоръжения, намиращи се на различен пазар или в различен регион от тези, където са били избрани превозните средства.
 9.3.4. Производителят трябва да извършва непрекъснато изпитванията за съответствие в експлоатация, отразявайки производствения цикъл на подходящи типове превозни средства, принадлежащи на дадена експлоатационна фамилия. Максималният период между започването на две проверки на съответствието в експлоатация не може да надвишава 18 месеца. В случая на типове превозни средства, обхванати от разширение на одобрението на типа, което не е изисквало изпитване за емисии, този период може да бъде удължен до най-много 24 месеца.
 9.3.5. При прилагането на статистическата процедура, определена в допълнение 4, броят на извадковите партиди зависи от обема на годишните продажби на дадена експлоатационна фамилия на територията на регионална организация (напр. Европейската общност), както е определено в следната таблица:
 Регистрации за календарна година
 Брой на извадковите партиди
 До 100 000
 1
 От 100 001 до 200 000
 2
 Над 200 000
 3
 9.4. Въз основа на проверката, посочена в точка 9.2, одобряващият орган предприема едно от следните решения и действия:
 a)
 решава, че съответствието в експлоатация на тип превозно средство или експлоатационна фамилия превозни средства е задоволително и не предприема по-нататъшни действия;
 б)
 решава, че предоставената от производителя информация е недостатъчна за целите на вземане на решение и отправя искане към производителя за допълнителна информация или данни от изпитвания;
 в)
 решава въз основа на данни от програми за надзорни изпитвания на одобряващия орган или на страна по договора, че предоставената от производителя информация е недостатъчна за целите на вземане на решение и отправя искане към производителя за допълнителна информация или данни от изпитвания;
 г)
 решава, че съответствието в експлоатация на тип превозно средство в състава на експлоатационна фамилия е незадоволително и предприема стъпки за подлагане на този тип превозно средство на изпитванията в съответствие с допълнение 3.
 9.4.1. Когато се приеме, че са необходими изпитвания от тип I за проверка на съответствието на устройствата за контрол на емисиите с изискванията за тяхното функциониране по време на експлоатация, те трябва да се проведат съгласно методика на изпитване, отговаряща на статистическите критерии, определени в допълнение 2.
 9.4.2. Одобряващият орган съвместно с производителя избира извадка от превозни средства с достатъчен пробег, за които с голяма сигурност може да се приеме, че са използвани при нормални условия. Производителят трябва да бъде консултиран за избора на превозните средства и да му бъде дадена възможност да присъства на потвърдителните проверки на превозните средства.
 9.4.3. Производителят има право под надзора на одобряващия


text:
орган да извършва проверки, дори и от разрушително естество, на онези превозни средства, при които нивата на емисиите надвишават пределните стойности, с оглед да се установят възможните причини за влошаване, които не са по вина на самия производител (например употреба на оловосъдържащ бензин преди датата на изпитването). Когато резултатите от проверките потвърдят съществуването на такива причини, тези резултати се изключват от проверката за съответствие.
 10. САНКЦИИ ПРИ НЕСЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО
 10.1.
 Одобрението, издадено на определен тип превозни средства съгласно настоящата поправка, може да бъде отменено, ако не са изпълнени изискванията на точка 8.1 по-горе, или ако избраното превозно средство(а) не премине успешно изпитванията, предписани в точка 8.1.1 по-горе.
 10.2.
 Ако страна по договора, прилагаща настоящото правило, отмени издадено от нея одобрение, тя уведомява незабавно останалите страни по договора, прилагащи настоящото правило, посредством формуляр за съобщение, съответстващ на образеца от приложение 2 към настоящото правило.
 11. ОКОНЧАТЕЛНО ПРЕКРАТЯВАНЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО.
 Ако титулярят на одобрението прекрати напълно производството на тип превозно средство, одобрен в съответствие с настоящото правило, той уведомява за това одобряващия орган, издал одобрението. При получаване на съответното съобщение, този орган уведомява за това останалите страни по Спогодбата от 1958 г., прилагащи настоящото правило, посредством формуляр за съобщение, съответстващ на образеца от приложение 2 към настоящото правило.
 12. ПРЕХОДНИ РАЗПОРЕДБИ
 12.1. Общи разпоредби
 12.1.1.
 Считано от официалната дата на влизане в сила на серия от изменения 06, никоя страна по договора, която прилага настоящото правило, не може да отказва да издава одобрение на типа по настоящото правило, изменено със серия от изменения 06.
 12.2. Особени разпоредби
 12.2.1.
 Страните по договора, които прилагат настоящото правило, могат да продължат да издават одобрения на тези превозни средства, които съответстват на предходни нива на изискванията на настоящото правило, при условие че превозните средства са предназначени за износ в страни, които предстои да прилагат съответните изисквания в своето национално законодателство.
 13. НАИМЕНОВАНИЯ И АДРЕСИ НА ТЕХНИЧЕСКИТЕ СЛУЖБИ, ОТГОВАРЯЩИ ЗА ПРОВЕЖДАНЕТО НА ИЗПИТВАНИЯ ЗА ОДОБРЕНИЕ, КАКТО И НА АДМИНИСТРАТИВНИТЕ ОТДЕЛИ
 Страните по Спогодбата от 1958 година, прилагащи настоящото правило, съобщават на секретариата на Организацията на обединените нации наименованията и адресите на техническите служби, отговорни за провеждането на изпитванията за одобрение и до които да се изпращат формулярите, удостоверяващи одобрение, разширение, отказ или отмяна на одобрение, издадени в други държави.
 (1) Съгласно определението в приложение 7 към Консолидираната резолюция за конструкцията на превозните средства (R.E.3), (документ TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2, последно изменен с поправка 4).
 (2) Одобрение А е отменено. Серия от изменения 05 към настоящото правило забранява използването на оловосъдържащи бензини.
 (3) Съгласно определението в приложение 7 към Консолидираната резолюция за конструкцията на превозните средства (R.E.3), (документ TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2, последно изменен с поправка 4).
 (4) 1 за Германия, 2 за Франция, 3 за Италия, 4 за Нидерландия, 5 за Швеция, 6 за Белгия, 7 за Унгария, 8 за Чешката република, 9 за Испания, 10 за Сърбия, 11 за Обединеното кралство, 12 за Австрия, 13 за Люксембург, 14 за Швейцария, 15 (незает), 16 за Норвегия, 17 за Финландия, 18 за Дания, 19 за Румъния, 20 за Полша, 21 за Португалия, 22


text:
за Руската федерация, 23 за Гърция, 24 за Ирландия, 25 за Хърватия, 26 за Словения, 27 за Словакия, 28 за Беларус, 29 за Естония, 30 (незает), 31 за Босна и Херцеговина, 32 за Латвия, 33 (незает), 34 за България, 35 (незает), 36 за Литва, 37 за Турция, 38 (незает), 39 за Азербайджан, 40 за бившата югославска република Македония, 41 (незает), 42 за Европейската общност (одобренията на типа се издават от държавите-членки, които използват своя символ по ИКЕ), 43 за Япония, 44 (незает), 45 за Австралия, 46 за Украйна, 47 за Южна Африка, 48 за Нова Зеландия, 49 за Кипър, 50 за Малта, 51 за Република Корея, 52 за Малайзия, 53 за Тайланд, 54 и 55 (незаети), 56 за Черна гора, 57 (незает) и 58 за Тунис. Следващите номера ще се предоставят на останалите страни по хронологичния ред на ратифицирането или на присъединяването към Спогодбата за приемането на единни технически предписания, прилагани спрямо колесните превозни средства, оборудването и частите, за които се предвижда да бъдат монтирани или използвани на колесни превозни средства, и относно условията за взаимно признаване на одобренията на типа, извършвани съгласно тези предписания, и определените по този начин номера ще бъдат съобщавани от генералния секретар на Организацията на обединените нации на договарящите се страни по Спогодбата.
 (5) Когато двугоривно превозно средство се комбинира с превозно средство, предназначено да работи със смес от горива, са приложими и двете изисквания за изпитване.
 (6) Настоящата разпоредба е временна. По-нататък ще бъдат направени предложения за биодизел и водород.
 (7) За това изпитване следва да се използва гориво за ниски температури. При липса на спецификация за еталонно гориво за зимни условия приложимото гориво за зимни условия за това изпитване следва да бъде съгласувано между одобряващия орган и производителя в съответствие със съществуващите пазарни спецификации. Еталонното гориво за това приложение е в процес на разработка.
 (8) Нормите за масата на частиците при двигатели с принудително запалване се прилагат само за двигатели с директно впръскване.
 (9) С изключение на превозните средства, които са проектирани да превозват повече от шест пътници и превозните средства с максимална маса над 2 500 kg.
 (10) И превозни средства от категория M1, посочени в забележка 1).
 (11) Стойността на Ламбда се изчислява чрез опростеното уравнение на Бретшнайдер, както следва:
 където:
 []
 =
 концентрация в обемни проценти,
 K1
 =
 коефициент на преобразуване на измерването NDIR към измерване FID (предоставен от производителя на измервателното оборудване)
 Hcv
 =
 атомно отношение на водорода към въглерода
 а)
 за бензин (E5) 1,89
 б)
 за ВНГ 2,53
 в)
 за ПГ/биометан 4,0
 г)
 за етанол (E85) 2,74
 Ocv
 =
 атомно отношение на кислорода към въглерода
 а)
 за бензин (E5) 0,016
 б)
 за ВНГ 0,0
 в)
 за ПГ/биометан 0,0
 г)
 за етанол (E85) 0,39
 Допълнение 1
 Процедура за проверка на съответствието с изискванията към производството, когато стандартното отклонение при производството, предоставено от производителя, е приемливо
 1.
 Настоящото допълнение описва процедурата, която се използва за проверка на съответствието на производството при изпитване от тип I, когато стандартното отклонение при производството, посочено от производителя, е приемливо.
 2.
 При минимален размер на


text:
извадката от три образеца, процедурата за избор на образците е такава, че вероятността партида с 40 % дефектно производство да премине изпитването да е 0,95 (риск на производителя = 5 %), докато вероятността партида с 65 % дефектно производство да премине изпитването да е 0,1 (риск за потребителя = 10 %).
 3.
 За всеки от замърсителите, посочени в таблица 1 в точка 5.3.1.4 от настоящото правило, се прилага следната процедура (вж. фигура 2 от настоящото правило).
 Приема се, че:
 L
 =
 натуралният логаритъм от пределната стойност за замърсителя,
 xi
 =
 натуралният логаритъм от измерената стойност за i-поредното превозно средство от извадката,
 s
 =
 приблизителна оценка на стандартното отклонение при производството (след получаване на натуралния логаритъм от измерванията),
 n
 =
 текущият брой образци в извадката.
 4.
 Изчисляват се статистическите данни от изпитването за съответната извадка, представляващи сумата на стандартните отклонения от допустимата граница, съгласно следната формула:
 5.
 След това:
 5.1.
 Ако статистическият резултат от изпитването е по-висок от числения праг на приемане, предвиден за размера на извадката, посочен в таблица 1/1 по-долу, се взема решение за приемане по отношение на този замърсител,
 5.2.
 Ако статистическият резултат от изпитването е по-нисък от прага на отхвърляне, предвиден за размера на извадката, посочен в таблица 1/1 по-долу, се взема решение за отхвърляне по отношение на този замърсител; в такъв случай се изпитва допълнително превозно средство и изчислението се прилага отново към извадката, като обемът ѝ се увеличава с 1.
 Таблица 1/1
 Кумулативен брой изпитвани превозни средства
 (размер на извадката)
 Праг на приемане
 Праг на отхвърляне
 3
 3,327
 –4,724
 4
 3,261
 –4,79
 5
 3,195
 –4,856
 6
 3,129
 –4,922
 7
 3,063
 –4,988
 8
 2,997
 –5,054
 9
 2,931
 –5,12
 10
 2,865
 –5,185
 11
 2,799
 –5,251
 12
 2,733
 –5,317
 13
 2,667
 –5,383
 14
 2,601
 –5,449
 15
 2,535
 –5,515
 16
 2,469
 –5,581
 17
 2,403
 –5,647
 18
 2,337
 –5,713
 19
 2,271
 –5,779
 20
 2,205
 –5,845
 21
 2,139
 –5,911
 22
 2,073
 –5,977
 23
 2,007
 –6,043
 24
 1,941
 –6,109
 25
 1,875
 –6,175
 26
 1,809
 –6,241
 27
 1,743
 –6,307
 28
 1,677
 –6,373
 29
 1,611
 –6,439
 30
 1,545
 –6,505
 31
 1,479
 –6,571
 32
 –2,112
 –2,112
 Допълнение 2
 Процедура за проверка на съответствието с изискванията към производството, когато стандартното отклонение при производството, предоставено от производителя, е неприемливо или няма такова в наличност
 1. Настоящото допълнение описва процедурата, която се използва за проверка на съответствието на производството с изискванията при изпитване от тип I, когато данните за стандартното отклонение на производството, предоставени от производителя, са неприемливи или няма такива в наличност.
 2. При минимален размер на извадката от три образеца, процедурата за избор на образците е такава, че вероятността партида с 40 % дефектно производство да премине изпитването да е 0,95 (риск на производителя = 5 %), докато вероятността партида с 65 % дефектно производство да премине изпитването да е 0,1 (риск за потребителя = 10 %).
 3. За измерените количества замърсители, посочени в таблица 1 в точка 5.3.1.4. от настоящото правило, се приема, че имат логаритмично-нормално разпределение и трябва първо да бъдат преобразувани, като се използват техните натурални логаритми. С m0 и m се отбелязват


text:
съответно минималният и максималният обем на извадките (m0 = 3 и m = 32), а с n — обемът на текущата извадка.
 4. Ако натуралните логаритми на стойностите, измерени в серията, са x1, x2..., xi и L е натуралният логаритъм на пределната стойност на замърсителя, се определят:
 d1 = x1 – L
 и
 5. В таблица 1/2 са дадени праговете на приемане (An) и на отхвърляне (Bn) в зависимост от обема на разглежданата извадка. Статистическата оценка на изпитването е отношението и тя трябва да се използва за определяне дали изпитваната серия е преминала изпитването, или не е, както следва:
 За mo ≤ n ≤ m
 i)
 серията се приема, ако
 ii)
 серията се отхвърля, ако
 iii)
 извършва се допълнително изпитване, ако
 6. Забележки
 Следващите рекурентни формули са удобни за пресмятане на последователните стойности от резултатите от изпитването:
 (n = 2, 3, ...; ; V1 = 0)
 Таблица 1/2
 Минимален обем на извадката = 3
 Обем на извадката
 (n)
 Праг на приемане
 (An)
 Праг на отхвърляне
 (Bn)
 3
 –0,80381
 16,64743
 4
 –0,76339
 7,68627
 5
 –0,72982
 4,67136
 6
 –0,69962
 3,25573
 7
 –0,67129
 2,45431
 8
 –0,64406
 1,94369
 9
 –0,61750
 1,59105
 10
 –0,59135
 1,33295
 11
 –0,56542
 1,13566
 12
 –0,53960
 0,97970
 13
 –0,51379
 0,85307
 14
 –0,48791
 0,74801
 15
 –0,46191
 0,65928
 16
 –0,43573
 0,58321
 17
 –0,40933
 0,51718
 18
 –0,38266
 0,45922
 19
 –0,35570
 0,40788
 20
 –0,32840
 0,36203
 21
 –0,30072
 0,32078
 22
 –0,27263
 0,28343
 23
 –0,24410
 0,24943
 24
 –0,21509
 0,21831
 25
 –0,18557
 0,18970
 26
 –0,15550
 0,16328
 27
 –0,12483
 0,13880
 28
 –0,09354
 0,11603
 29
 –0,06159
 0,09480
 30
 –0,02892
 0,07493
 31
 0,00449
 0,05629
 32
 0,03876
 0,03876
 Допълнение 3
 Проверка на съответствието в експлоатация
 1. ВЪВЕДЕНИЕ
 В настоящото допълнение се определят критериите за подбор на превозните средства за изпитване, посочени в точка 8.2.7 от настоящото правило, и процедурите за проверка на съответствието на превозните средства в експлоатация.
 2. КРИТЕРИИ ЗА ПОДБОР
 Критериите за приемане на избрано превозно средство са определени в точки 2.1—2.8 от настоящото допълнение. Информацията се събира чрез преглед на превозното средство и събеседване със собственика/водача.
 2.1.
 Превозното средство трябва да принадлежи към тип превозни средства, одобрен съгласно настоящото правило, и да има сертификат за съответствие съгласно Спогодбата от 1958 г. То трябва да е регистрирано и да се използва в някоя от държавите, които са страни по договора.
 2.2.
 Превозното средство трябва да е с пробег не по-малко от 15 000 km от началото на експлоатацията или да е в експлоатация от 6 месеца, в зависимост от това кое от двете събития е настъпило по-късно, и да е с пробег не по-голям от 100 000 km или да е в експлоатация най-много 5 години, в зависимост от това кое от двете събития е настъпило по-рано.
 2.3.
 Трябва да има сервизна документация, удостоверяваща че превозното средство е поддържано правилно, т.е. че е било подложено на сервизни обслужвания съгласно препоръките на производителя.
 2.4.
 Превозното средство не трябва да показва признаци на неправилно използване (за състезателни цели, претоварване, зареждане с неподходящо гориво и др.) или други фактори (например неупълномощени въздействия върху него), които биха могли да повлияят на емисиите. При превозни


text:
средства, които са оборудвани със система за бордова диагностика, се вземат под внимание кодовете за неизправности и информацията на километропоказателя, запаметени в компютъра. Превозното средство не трябва да се избира за изпитване, ако запаметената в компютъра информация показва, че то е било използвано след възникване на код за неизправност и не е бил извършен своевременен ремонт.
 2.5.
 Не трябва да е извършван неразрешен значителен ремонт на двигателя или на превозното средство.
 2.6.
 Съдържанието на олово или на сяра в проба от резервоара на превозното средство трябва да отговаря на приложимите за горивото стандарти и не трябва да има доказателства за използване на неподходящо гориво. Проверки могат да се извършват в изходната тръба на шумозаглушителя или на други места.
 2.7.
 Не трябва да има признаци за проблеми, които биха могли да изложат на опасност персонала в лабораторията.
 2.8.
 Всички компоненти на системата против замърсяване от емисиите на превозното средство трябва да бъдат в съответствие с одобрения тип.
 3. ДИАГНОСТИКА И ПОДДРЪЖКА
 Диагностиката и всяка друга необходима нормална поддръжка на превозните средства, одобрени за изпитване, трябва да се извършат преди да се измерят емисиите от изпускателната тръба, в съответствие с процедурата, определена в точки 3.1—3.7 по-долу.
 3.1.
 Трябва да се извършат следните проверки: проверки на въздушния филтър, на всички задвижващи ремъци, на нивата на всички течности, на капачката на радиатора, на доброто състояние на всички гъвкави тръбопроводи с подналягане и електрически проводници, имащи отношение към системата против замърсяване; проверки на запалването, на дозирането на горивовъздушната смес и на компонентите на устройството против замърсяване за неточни регулировки и/или неразрешено манипулиране. Всички несъответствия трябва да бъдат документирани.
 3.2.
 Проверява се нормалното функциониране на СБД. Всички показания за неправилно функциониране в паметта на СБД трябва да бъдат документирани и да се извършат необходимите ремонти. В случай на регистрирана от СБД индикация за неизправност по време на цикъла на подготовка, повредата може да бъде идентифицирана и отстранена. Изпитването може да бъде повторено и да бъдат използвани резултатите на ремонтираното превозно средство.
 3.3.
 Системата за запалване трябва да бъде проверена и дефектните части да се подменят, например запалителни свещи, кабели и т.н.
 3.4.
 Трябва да бъде проверена степента на сгъстяване. Ако резултатът е неудовлетворителен, превозното средство се отхвърля.
 3.5.
 Параметрите на двигателя трябва да се проверят съгласно спецификациите на производителя и да се регулират при необходимост.
 3.6.
 Ако в рамките на 800 km превозното средство трябва да премине през планово техническо обслужване, то трябва да се проведе съгласно инструкциите на производителя. Независимо от показанието на километражния брояч, при желание на производителя масленият и въздушният филтър могат да се сменят.
 3.7.
 При приемане на превозното средство горивото трябва да се замени със съответното еталонно гориво за изпитване на емисиите, освен когато производителят се съгласи да се използва гориво от търговската мрежа.
 3.8.
 В случай на превозни средства, оборудвани със система с периодично регенериране, съгласно определението в точка 2.20, трябва да се установи дали превозното средство не наближава период на регенериране. (На производителя трябва да се даде възможност да потвърди тази информация).
 3.8.1.
 Ако случаят е такъв, превозното средство


text:
трябва да е в експлоатация до края на периода на регенериране. Ако започне регенериране по време на измерването на емисиите, се извършва допълнително изпитване, за да се гарантира, че периодът на регенериране е завършил. В такъв случай се провежда ново пълно изпитване, а резултатите от първото и второто изпитване не се вземат под внимание.
 3.8.2.
 Като алтернатива на разпоредбите на точка 3.8.1, ако превозното средство наближава период на регенериране, производителят може да поиска провеждането на специален цикъл на подготовка, с цел да се предизвика настъпването на периода на регенериране (тоест може да се наложи работа с висока скорост или с високо натоварване).
 Производителят може да поиска изпитването да се извърши непосредствено след края на регенерирането или след края на указания от производителя цикъл за подготовка и нормалното привеждане до работна температура за целите на изпитването.
 4. ИЗПИТВАНЕ НА ПРЕВОЗНОТО СРЕДСТВО В ЕКСПЛОАТАЦИЯ
 4.1.
 Когато е необходимо да се направи проверка на превозни средства, се извършва изпитване за измерване на емисиите в съответствие с приложение 4а към настоящото правило върху превозни средства, преминали през етапа на подготовка и избрани в съответствие с изискванията в точки 2 и 3 от настоящото допълнение. Цикли на разработване в допълнение на тези, определени в точка 6.3 от приложение 4а към настоящото правило, се разрешават единствено, ако са представителни за нормално шофиране.
 4.2.
 Превозните средства, оборудвани със система за бордова диагностика, могат да бъдат проверявани за нормалното функциониране на индикацията за неизправности и др., свързани с нивата на емисиите (например пределните стойности на индикацията за неизправности, определени в приложение 11 към настоящото правило), по отношение на спецификациите за одобрения тип превозно средство.
 4.3.
 Системата за бордова диагностика може да бъде проверявана например за нива на емисиите над определените пределни стойности, без да е налице индикация за неизправност, при системно погрешно задействане на индикатора за неизправност и при идентифицирани повредени компоненти на СБД или такива с влошено качество.
 4.4.
 Ако някой компонент или система работят по начин, който не е упоменат в сертификата за одобрение на типа и/или в информационния пакет за този тип превозно средство, и ако това отклонение не е разрешено съгласно изискванията на Спогодбата от 1958 г., при което липсва индикация от СБД за наличие на неизправност, компонентът или системата не трябва да се заменят преди изпитването за емисиите, освен ако не е установено, че компонентът или системата са били повредени вследствие на неупълномощено въздействие или злоупотреба, така че СБД да не може да установи възникналата неизправност.
 5. ОЦЕНКА НА РЕЗУЛТАТИТЕ
 5.1.
 Резултатите от изпитването се подлагат на процедурата за оценяване в съответствие с допълнение 4.
 5.2.
 Резултатите от изпитванията не трябва да се умножават по коефициенти на влошаване.
 5.3.
 В случай на системи с периодично регенериране, съгласно определението в точка 2.20, резултатите трябва да се умножат по коефициентите Ki, получени по времето, когато е било издадено одобрението на типа.
 6. ПЛАН С КОРИГИРАЩИ МЕРКИ
 6.1.
 Когато се установи, че няколко превозни средства надвишават пределните стойности относно емисиите, като:
 а)
 удовлетворяват условията на точка 3.2.3 от допълнение 4 и ако одобряващият орган и производителят


text:
са съгласни, че повишените емисии се дължат на същата причина, или
 б)
 удовлетворяват условията на точка 3.2.4 от допълнение 4 и ако одобряващият орган е установил, че повишените емисии се дължат на същата причина,
 одобряващият орган трябва да изиска от производителя да представи план с коригиращи мерки с цел отстраняване на това състояние на несъответствие.
 6.2.
 Планът с коригиращи мерки трябва да бъде предоставен на органа, издаващ одобрението на типа, не по-късно от 60 работни дни, считано от датата на уведомлението, посочено в точка 6.1 по-горе. Органът, издаващ одобрението на типа, обявява в срок от 30 работни дни дали одобрява или не одобрява плана с коригиращи мерки. Въпреки това, в случай че производителят докаже пред одобряващия орган, че е необходимо повече време за проучване на несъответствието, за да изготви план с мерки за отстраняването му, срокът се удължава.
 6.3.
 Коригиращите мерки важат за всички превозни средства, за които има вероятност да бъдат засегнати от същата неизправност. Преценява се дали е необходимо да се изменят документите за одобрението на типа.
 6.4.
 Производителят трябва да предостави копие от цялата кореспонденция, отнасяща се до плана с коригиращи мерки, да пази досие с информация за кампанията за повикване за отстраняване на дефектите и да предоставя периодични отчети за нейното изпълнение на одобряващия орган.
 6.5.
 Планът с коригиращи мерки трябва да включва изискванията, определени в точки от 6.5.1 до 6.5.11. Производителят трябва да определи уникално идентификационно име или номер на плана с коригиращите мерки.
 6.5.1.
 Описание на всеки тип превозно средство, включен в плана с коригиращи мерки.
 6.5.2.
 Описание на конкретните промени, адаптирания, ремонти, корекции, настройки или други промени, които трябва да се извършат с цел привеждане в съответствие на превозните средства, включително кратко описание на данните и на техническите проучвания, които подкрепят решението на производителя да предприеме определени мерки за отстраняване на несъответствията.
 6.5.3.
 Описание на начина, по който производителят уведомява собствениците на превозните средства.
 6.5.4.
 Описание на правилната поддръжка или експлоатация, ако има такива, които производителят поставя като условие за правото на ремонт по плана с коригиращи мерки, както и обяснение на мотивите на производителя да наложи такива условия. Не могат да се налагат никакви изисквания относно поддръжката или експлоатацията, освен ако те не са категорично свързани с несъответствието и с коригиращите мерки.
 6.5.5.
 Описание на процедурата за отстраняване на несъответствието, която трябва да се следва от собствениците на превозните средства. То трябва да включва датата, след която могат да се предприемат коригиращите мерки, продължителността на ремонта и мястото, където той може да се извърши. Ремонтът трябва да бъде извършен своевременно в разумен срок след представянето на превозното средство.
 6.5.6.
 Копие от информацията, изпратена на собственика на превозното средство.
 6.5.7.
 Кратко описание на използваната от производителя система за осигуряване на необходимата доставка на компоненти или системи за изпълнение на ремонтната дейност. Трябва да се посочи датата, на която ще има достатъчна наличност от необходимите части или системи за започване на кампанията.
 6.5.8.
 Копие от всички инструкции, които се изпращат на лицата, отговорни за извършване на ремонта.
 6.5.9.
 Описание на въздействието на предлаганите коригиращи


text:
мерки върху емисиите, разхода на горивото, удобството за управление и безопасността на всеки тип превозно средство, включен в плана за коригиращи мерки, включително данни, технически проучвания и др., подкрепящи заключенията за възможните въздействия.
 6.5.10.
 Всяка друга информация, отчети или данни, които одобряващият орган може да прецени като необходими за оценка на плана с коригиращи мерки.
 6.5.11.
 Когато планът за коригиращи мерки включва повикване за отстраняване на несъответствието, на одобряващия орган се предоставя описание на метода за регистриране на извършения ремонт. Ако се използва етикет, трябва да се предостави образец от него.
 6.6.
 Одобряващият орган може да изиска от производителя да проведе адекватно изготвени и необходими изпитвания на компоненти и превозни средства, свързани с предложените корекции, ремонти или промени, за да докаже тяхната ефективност.
 6.7.
 Производителят е отговорен за воденето на документация за всяко върнато и ремонтирано превозно средство, както и за сервиза, в който е извършен ремонтът. При поискване, на одобряващия орган трябва да бъде предоставен достъп до документацията за период от 5 години от изпълнението на плана с коригиращи мерки.
 6.8.
 Ремонтът и/или промяната или поставянето на допълнително ново оборудване се отразяват в сертификат, предоставен от производителя на собственика на превозното средство.
 Допълнение 4
 Статистическа процедура за изпитване на съответствието в експлоатация
 1. Настоящото допълнение описва процедурата, която следва да се използва за проверка на изискванията за съответствие на превозните средства в експлоатация при провеждане на изпитване от тип I.
 2. Трябва да се изпълнят следните две различни процедури:
 i)
 първата се прилага за превозните средства от извадката за изпитване, които имат превишаване на допустимите емисии, дължащо се на дефект, свързан с емисиите (точка 3 по-долу);
 ii)
 втората се прилага за цялата извадка (точка 4 по-долу).
 3. Процедура, приложима към превозни средства от извадката, които явно надвишават пределните стойности на емисиите
 3.1.
 От минимална извадка от три превозни средства и от максимална извадка, определена съгласно процедурата в точка 4, се взема произволно превозно средство и се подлага на изпитване, за да се определи дали явно надвишава пределните стойности относно емисиите.
 3.2.
 Дадено превозно средство се определя като явно надвишаващо пределните стойности относно емисиите, когато са изпълнени условията, посочени в точка 3.2.1.
 3.2.1.
 В случай на превозно средство, което е типово одобрено в съответствие с пределните стойности, посочени в таблица 1 в точка 5.3.1.4, превозното средство се определя като явно надвишаващо пределните стойности относно емисиите, ако то надвишава приложимите пределни стойности за който и да е замърсител с коефициент 1,5.
 3.2.2.
 Конкретен случай на превозно средство, чиито измерени емисии на който и да е контролиран замърсител попадат в „междинната зона“ (1).
 3.2.2.1.
 Ако превозното средство удовлетворява условията на настоящата точка, причината за надвишените емисии трябва да се определи, и тогава от извадката се избира на произволен принцип друго превозно средство.
 3.2.2.2.
 Когато повече от едно превозно средство удовлетворяват условията на настоящата точка, административният отдел и производителят трябва да определят дали надвишените емисии на двете превозни средства се дължат на една и съща причина или не.
 3.2.2.2.1.
 Ако административният отдел и производителят постигнат съгласие за общата причина за надвишените емисии, извадката


text:
се счита за несъответстваща и се прилага планът с коригиращи мерки, посочен в точка 6 от допълнение 3.
 3.2.2.2.2.
 Ако административният отдел и производителят не постигнат съгласие за причината за надвишените емисии на едно от превозните средства, или че причините са едни и същи за повече от едно превозно средство, от извадката се взема на произволен принцип друго превозното средство, освен ако вече не е достигнат максималният размер на извадката.
 3.2.2.3.
 Когато само едно или повече превозни средства удовлетворяват условията на настоящата точка и ако административният отдел и производителят достигнат до съгласие, че причините са различни, от извадката се взема на произволен принцип друго превозното средство, освен ако вече не е достигнат максималният размер на извадката.
 3.2.2.4.
 Ако максималният размер на извадката е достигнат и само едно превозно средство удовлетворява условията на настоящата точка, и ако надвишените емисии се дължат на една и съща причина, извадката се счита за отговаряща на изискванията на точка 3 от настоящото допълнение.
 3.2.2.5.
 Ако в определен момент извадката е изчерпана, към първоначалната извадка се добавя друго превозно средство, като то се взема за изпитванията.
 3.2.2.6.
 Когато от извадката е взето друго превозно средство, статистическата процедура по точка 4 от настоящото допълнение се прилага за увеличената извадка.
 3.2.3.
 Конкретен случай на превозно средство, чиито измерени емисии на който и да е контролиран замърсител попадат в „зоната на несъответствие“ (2).
 3.2.3.1.
 Ако превозното средство удовлетворява условията на настоящата точка, административният отдел трябва да определи причината за надвишените емисии, и тогава от извадката се избира на произволен принцип друго превозно средство.
 3.2.3.2.
 Когато повече от едно превозно средство удовлетворяват условията на настоящата точка, и ако административният отдел определи, че надвишените емисии се дължат на същата причина, производителят трябва да бъде уведомен, че извадката се счита за несъответстваща, като се посочват основанията за това решение и се прилага планът с коригиращи мерки, предвиден в точка 6 от допълнение 3.
 3.2.3.3.
 Когато само едно или няколко превозни средства удовлетворяват условията на настоящата точка, и ако административният отдел установи, че причините са различни, от извадката се взема на произволен принцип друго превозно средство, освен ако вече не е достигнат максималният размер на извадката.
 3.2.3.4.
 Ако максималният размер на извадката е достигнат и само едно превозно средство удовлетворява условията на настоящата точка, и ако надвишените емисии се дължат на една и съща причина, извадката се счита за отговаряща на изискванията на точка 3 от настоящото допълнение.
 3.2.3.5.
 Ако в определен момент извадката е изчерпана, към първоначалната извадка се добавя друго превозно средство, като то се взема за изпитванията.
 3.2.3.6.
 Когато от извадката е взето друго превозно средство, статистическата процедура по точка 4 от настоящото допълнение се прилага за увеличената извадка.
 3.2.4.
 Когато се установи, че дадено превозно средство не е явно надвишаващо пределните стойности на емисиите, от извадката се взема на произволен принцип друго превозно средство.
 3.3.
 Ако се открие превозно средство, явно надвишаващо пределните стойности на емисиите, трябва да се определи причината за надвишената емисия.
 3.4.
 Ако се окаже, че повече от едно превозни средства са източници на емисии, явно


text:
надвишаващи пределните стойности, извадката се приема за несъответстваща.
 3.5.
 Ако се открие само едно превозно средство, явно надвишаващо пределните стойности на емисиите, или ако се открият повече от едно превозни средства, емисиите на които явно надвишават пределните стойности, но ако тези емисии се дължат на различни причини, извадката се увеличава с едно превозно средство, освен ако вече не е достигнат максималният размер на извадката.
 3.5.1.
 Ако в увеличената извадка се окаже, че повече от едно превозни средства са източници на емисии, явно надвишаващи пределните стойности, които се дължат на една и съща причина, извадката се приема за несъответстваща.
 3.5.2.
 Ако в извадката с максимален брой превозни средства се открие само едно превозно средство, явно надвишаващо пределните стойности на емисиите, и ако надвишените емисии се дължат на една и съща причина, извадката се смята за съответстваща по отношение на изискванията на точка 3 от настоящото допълнение.
 3.6.
 Всеки път, когато се увеличава размерът на извадката поради изискванията на точка 3.5, статистическата процедура по точка 4 по-долу се прилага за увеличената извадка.
 4. Процедура, която трябва да се следва, когато не се прави отделна оценка на източниците на емисии в извадката, явно надвишаващи пределните стойности
 4.1.
 При минимална извадка от три превозни средства процедурата на избор на превозните средства трябва да е такава, че вероятността партида с 40 % дефектно производство да премине изпитването да е 0,95 (риск на производителя = 5 %), докато вероятността партида с 75 % дефектно производство да премине изпитването да е 0,15 (риск на потребителя = 15 %).
 4.2.
 За всеки от замърсителите, посочени в таблица 1 в точка 5.3.1.4 от настоящото правило, се прилага следната процедура (вж. фигура 4/2 по-долу).
 където:
 L
 =
 пределната стойност за замърсителя,
 xi
 =
 стойност от измерването за i-поредното превозно средство от извадката,
 n
 =
 текущият брой образци в извадката.
 4.3.
 За извадката се изчислява статистическата величина, представляваща броя на несъответстващите превозни средства, т.е. xi > L.
 4.4.
 В този случай:
 i)
 ако статистическият резултат не надвишава числения праг на приемане за размера на извадката, посочен в таблицата по-долу, се взема решение за приемане по отношение на този замърсител,
 ii)
 ако статистическият резултат е равен или надвишава прага на отхвърляне за размера на извадката, посочен в таблицата по-долу, се взема решение за отхвърляне по отношение на този замърсител,
 iii)
 в останалите случаи се изпитва допълнително превозно средство и процедурата се прилага спрямо извадката, увеличена с една единица.
 Стойностите на приемане и отхвърляне в таблицата по-долу са изчислени в съответствие с международния стандарт ISO 8422:1991.
 5. Смята се, че определена извадка е преминала успешно изпитването, ако отговаря на изискванията на точки 3 и 4 от настоящото допълнение.
 Таблица 4/1
 Таблица за приемане/отхвърляне план за изпитване на извадката по отделни признаци
 Общ размер на извадката (n)
 Числен праг на приемане
 Числен праг на отхвърляне
 3
 0
 —
 4
 1
 —
 5
 1
 5
 6
 2
 6
 7
 2
 6
 8
 3
 7
 9
 4
 8
 10
 4
 8
 11
 5
 9
 12
 5
 9
 13
 6
 10
 14
 6
 11
 15
 7
 11


text:
16
 8
 12
 17
 8
 12
 18
 9
 13
 19
 9
 13
 20
 11
 12
 Фигура 4/1
 Проверка на съответствието в експлоатация — процедура за контрол
 Фигура 4/2
 Изпитване за съответствие в експлоатация — избор и изпитване на превозните средства
 (1) За всяко превозно средство „междинната зона“ се определя, както следва: превозното средство удовлетворява условията, посочени в точка 3.2.1, и едновременно с това измерената стойност за същия контролиран замърсител е по-малка от равнище, определено от произведението на пределната стойност за същия контролиран замърсител, посочена в таблица 1 в точка 5.3.1.4, и коефициент 2,5.
 (2) За всяко превозно средство „зоната на несъответствие“ се определя, както следва. Измерената стойност за който и да е контролиран замърсител е по-висока от равнище, определено от произведението на пределната стойност за същия замърсител, посочена в таблица 1 в точка 5.3.1.4, и коефициент 2,5.
 Допълнение 5
 Отговорности за съответствието в експлоатация
 1.
 Процесът на проверка на съответствието в експлоатация е онагледен на фигура 1.
 2.
 Производителят трябва да събере цялата необходима информация, за да отговори на изискванията на настоящото приложение. Одобряващият орган може също така да вземе предвид информация от надзорни програми.
 3.
 Одобряващият орган провежда всички процедури и изпитвания, които са необходими да гарантират, че са изпълнени изискванията относно съответствието в експлоатация (етапи 2—4).
 4.
 В случай, че възникнат различия или разногласия при оценката на предоставената информация, одобряващият орган отправя искане за разяснение към техническата служба, провела изпитването за одобряване на типа.
 5.
 Производителят трябва да състави и изпълни план за коригиращи мерки. Този план трябва да бъде одобрен от одобряващия орган преди неговото изпълнение (етап 5).
 Фигура 1
 Онагледяване на процеса на проверка на съответствието в експлоатация
 Допълнение 6
 Изисквания за превозни средства, използващи реагент за системата за последваща обработка на отработили газове
 1. ВЪВЕДЕНИЕ
 Настоящото приложение определя изискванията за превозни средства, които зависят от използването на реагент за системата за последваща обработка с цел намаляване на емисиите.
 2. ИНДИКАЦИЯ НА РЕАГЕНТА
 2.1.
 Превозното средство трябва да включва специфичен индикатор на арматурното табло, който информира водача в случай на ниско ниво на реагента в резервоара за реагент и кога резервоарът се е изпразнил.
 3. СИСТЕМА ЗА ПРЕДУПРЕЖДЕНИЕ НА ВОДАЧА
 3.1.
 Превозното средство включва система за предупреждение с визуална сигнализация, която информира водача, когато нивото на реагент е ниско, че резервоарът скоро ще се нуждае от зареждане или че реагентът не отговаря на качеството, определено от производителя. Системата за предупреждение може също да включва звуков компонент, за да предупреди водача.
 3.2.
 Системата за предупреждение трябва увеличава интензитета си с изчерпването на реагента. Тя трябва да достигне ниво на уведомяване на водача, което да не може да бъде лесно отстранено или пренебрегнато. Не трябва да е възможно да се изключи системата докато не бъде напълнен отново резервоара с реагент.
 3.3.
 Визуалното предупреждение трябва да показва съобщение, указващо ниско ниво на реагента. Предупреждението трябва да не бъде същото като използваното за целите на СБД или на друга система за поддръжка на двигателя. Предупреждението трябва да бъде достатъчно ясно, за да разбере водачът, че нивото на реагент е ниско


text:
(напр. „ниско ниво на урея“, „ниско ниво на AdBlue“ или „ниско ниво на реагент“).
 3.4.
 Няма нужда системата за предупреждение да бъде активирана непрекъснато от самото начало, но предупрежденията трябва да се усилят, така че да станат непрекъснати с приближаването на нивото на реагента към точката, от която се задейства системата за блокиране, описана в точка 8. Трябва да покаже ясно формулирано предупреждение (напр. „напълнете с урея“, „напълнете с AdBlue“ или „напълнете с реагент“). Непрекъснатото действие на системата за предупреждение може да се прекъсва временно от други предупредителни сигнали, предоставящи важни съобщения по отношение на безопасността.
 3.5.
 Системата за предупреждение трябва да се активира на най-малко 2 400 km пробег преди изпразването на резервоара за реагент.
 4. ИДЕНТИФИЦИРАНЕ НА НЕПОДХОДЯЩ РЕАГЕНТ
 4.1.
 Превозното средство трябва да включва оборудване, позволяващо да се определи дали в превозното средство има реагент, отговарящ на характеристиките, които са обявени от производителя и записани в приложение 1 към настоящото правило.
 4.2.
 Когато реагентът в резервоара не отговаря на минималните изисквания, обявени от производителя, системата за предупреждение на водача, описана в точка 3, се активира и показва съобщение, указващо подходящо предупреждение (напр. „открита неподходяща урея“, „открит неподходящ AdBlue“ или „открит неподходящ реагент“). Когато качеството на реагента не е коригирано в рамките на 50 km от задействането на системата за предупреждение се прилагат изискванията за блокиране съгласно точка 8.
 5. СЛЕДЕНЕ НА РАЗХОДА НА РЕАГЕНТА
 5.1.
 Превозното средство включва начин за определяне на разхода на реагент и осигуряване на външен достъп до информацията за разхода.
 5.2.
 Средният разход на реагент и средният изискван разход на реагент от двигателната система трябва да е достъпен чрез сериен порт на стандартния диагностичен куплунг. Данните трябва да са достъпни за целия предишен период за пробег от 2 400 km.
 5.3.
 За да се следи разходът на реагент, се следи поне един от следните параметри на превозното средство:
 a)
 нивото на реагент в резервоара в превозното средство;
 б)
 дебитът на реагента или впръскването на реагента в технически възможно най-близката точка на впръскване в системата за последваща обработка на отработилите газове.
 5.4.
 При разлика от повече от 50 % между средния разход на реагент и средния изискван разход на реагент от двигателната система за 30 минути по време на функциониране на превозното средство, трябва да се задейства системата за предупреждение на водача, описана в точка 3, която трябва да покаже съобщение, указващо подходящо предупреждение (напр. „неизправност при дозирането на уреята“, „неизправност при дозирането на AdBlue“ или „неизправност при дозирането на реагента“). Ако дозирането на реагента не е коригирано в рамките на 50 km от задействането на системата за предупреждение се прилагат изискванията за блокиране в точка 8.
 5.5.
 В случай на прекъсване на подаването на реагент системата за предупреждение на водача, описана в точка 3, трябва да се активира и да покаже съобщение, указващо подходящо предупреждение. Това задействане не се изисква, когато такова прекъсване е поискано от модула за електронно управление на двигателя (ECU), тъй като работните показатели на двигателя са такива, че емисиите не изискват дозиране на реагент, при условие че производителят ясно


text:
е уведомил одобряващия орган кога се прилагат такива работни показатели. Ако дозирането на реагента не е коригирано в рамките на 50 km от задействането на системата за предупреждение се прилагат изискванията за блокиране в точка 8.
 6. СЛЕДЕНЕ НА ЕМИСИИТЕ НА NOx
 6.1.
 Като алтернатива на изискванията за следене в точки 4 и 5 производителите могат да използват датчици (сензори) за отработили газове, за да идентифицират пряко прекалено високи нива на NOx в тези газове.
 6.2.
 Производителят трябва да докаже, че използването на тези датчици и на каквито и да е други датчици, монтирани в превозното средство, води до задействане на системата за предупреждение на водача, посочена в точка 3, до показването на съобщение, указващо подходящо предупреждение (напр. „твърде високи емисии — проверете уреята“, „твърде високи емисии — проверете AdBlue“, „твърде високи емисии — проверете реагента“) и до задействане на системата за блокиране, посочена в точка 8.3, когато са налице ситуациите, посочени в точки 4.2, 5.4 или 5.5.
 7. СЪХРАНЯВАНЕ НА ИНФОРМАЦИЯ ЗА ПОВРЕДИТЕ
 7.1.
 Когато е направена препратка към този раздел, трябва да се съхрани неизтриваем идентификатор на параметър (PID), идентифициращ причината за задействане на системата за блокиране. В превозното средство трябва да се съхрани запис на PID и пробегът на превозното средство през периода на действие на системата за блокиране за най-малко 800 дни или 30 000 km на функциониране. PID трябва да е достъпен чрез сериен порт на стандартния диагностичен куплунг при заявка от сканиращо устройство.
 7.2.
 Неизправностите в системата за дозиране на реагента, допринасящи за технически повреди (напр. механични или електрически повреди), трябва също да бъдат предмет на изисквания за СБД в приложение 11.
 8. СИСТЕМА ЗА БЛОКИРАНЕ
 8.1.
 Превозното средство трябва да включва система за блокиране, за да гарантира, че превозното средство функционира с непрекъснато работеща система за контрол на емисиите. Системата за блокиране трябва да бъде проектирана така, че да гарантира, че превозното средство не може да функционира с празен резервоар за реагент.
 8.2.
 Системата за блокиране трябва да се задейства най-късно, когато нивото на реагент в резервоара достигне ниво, достатъчно за пробег с един пълен резервоар гориво. Системата трябва също да се задейства, когато се появят повредите, описани в точки 4, 5 или 6, в зависимост от подхода за следене на NOx. Ако се констатира, че резервоарът за реагент е празен или се открият повредите, описани в точки 4, 5 или 6, трябва да влязат в сила изискванията за съхраняване на информацията за повредите в точка 7.
 8.3.
 Производителят трябва да избере какъв тип система за блокиране ще инсталира. Възможните системи са описани в точки 8.3.1, 8.3.2, 8.3.3 и 8.3.4.
 8.3.1.
 Подходът „двигателят не се пуска отново след определен брой пъти“ позволява определен брой пускания на двигателя или изминаването на определено разстояние след задействане на системата за блокиране. Пусканията на двигателя от системата за управление на превозното средство не се включват в този брой. Пусканията на двигателя не трябва да бъдат допускани веднага след като се случи поне едно от двете — резервоарът за реагент се изпразни или след задействане на системата за


text:
блокиране се надхвърли пробегът, еквивалентен на пълен резервоар с гориво.
 8.3.2.
 Системата „отказ за пускане след презареждане с гориво“ не позволява пускането на превозно средство след презареждане с гориво в случай, че системата за блокиране е била задействана.
 8.3.3.
 Подходът „блокиране на презареждането с гориво“ пречи на презареждането с гориво на превозното средство, като блокира системата за зареждане с гориво след задействане на системата за блокиране. Блокиращата система трябва да бъде солидна, за да се избегне външно вмешателство.
 8.3.4.
 Подходът „ограничение на показателите“ ограничава скоростта на превозното средство след задействане на системата за блокиране. Нивото на ограничението на скоростта трябва да бъде забележимо за водача и значително да намали максималната скорост на превозното средство. Такова ограничение трябва да се задейства постепенно или след пускане на двигателя. Малко преди предотвратяване на пусканията на двигателя скоростта на превозното средство не трябва да надхвърля 50 km/h. Пусканията на двигателя не трябва да бъдат допускани веднага след като се случи поне едно от двете — резервоарът за реагент се изпразни или след задействане на системата за блокиране се надхвърли пробегът, еквивалентен на пълен резервоар с гориво.
 8.4.
 След като системата за блокиране е напълно задействана и превозното средство е деактивирано, системата за блокиране се деактивира само ако добавеното количество реагент в превозното средство е еквивалентно на 2 400 km среден пробег или повредите, определени в точки 4, 5 или 6 са напълно отстранени. След извършване на ремонта за отстраняване на неизправност, при която СБД е била задействана съгласно точка 7.2, системата за блокиране може да бъде реинициализирана през серийния порт на СБД (напр. чрез сканиращо устройство), за да се позволи пускането на превозното средство за самодиагностика. Превозното средство трябва да функционира максимум 50 km, за да позволи проверка дали ремонтът е бил успешен. Системата за блокиране трябва да бъде напълно задействана ако неизправността е все още налице след тази проверка.
 8.5.
 Системата за предупреждение на водача, посочена в точка 3, трябва да покаже съобщение, указващо ясно:
 a)
 броя на оставащите пускания и/или оставащия пробег; и
 б)
 условията, при които превозното средство може отново да бъде пуснато в ход.
 8.6.
 Системата за блокиране се изключва, когато условията за нейното задействане вече не са налице. Системата за блокиране не се изключва автоматично, без да се отстрани причината за нейното задействане.
 8.7.
 Подробна писмена информация описваща изцяло функционалните характеристики на действие на системата за блокиране трябва да се предостави на одобряващия орган по време на одобряването.
 8.8.
 Като част от заявлението за одобрение на типа съгласно настоящото правило, производителят трябва да докаже, че системите за предупреждение на водача и за блокиране функционират.
 9. ИЗИСКВАНИЯ ЗА ИНФОРМАЦИЯТА
 9.1.
 Производителят предоставя на всички собственици на нови превозни средства писмена информация относно системата за контрол на емисиите. Тази информация трябва да гласи, че ако системата за контрол на емисиите на превозното средство не работи правилно, водачът се информира за наличието на проблем от системата за предупреждение на водача и впоследствие системата за блокиране възпрепятства пускането на превозното средство.
 9.2.
 В указанията се посочват изисквания за правилната употреба и техническото обслужване


text:
на превозните средства, включително правилната употреба на реагенти за еднократна употреба.
 9.3.
 В указанията се уточнява дали реагентите за еднократна употреба трябва да се зареждат от водача на превозното средство между нормалните интервали на техническо обслужване. Те посочват начина на зареждане на резервоара за реагент от водача. В информацията също се указва вероятната консумация на реагент за типа превозно средство и честотата на зареждане.
 9.4.
 В указанията се уточнява, че употребата и зареждането с реагент с правилни характеристики е съществено изискване, за да може превозното средство да съответства на изискванията за издаването на сертификата за съответствие на въпросния тип превозно средство.
 9.5.
 Указанията трябва да гласят, че използването на превозно средство, което не консумира реагент, може да представлява углавно престъпление, в случай че реагентът е задължителен за намаляването на емисиите.
 9.6.
 В указанията се обяснява начинът на работа на системата за предупреждение на водача и на системата за блокиране. Освен това се обясняват и последиците от несъобразяване със системата за предупреждение и непълненето с реагент.
 10. РАБОТНИ УСЛОВИЯ НА СИСТЕМАТА ПОСЛЕДВАЩА ОБРАБОТКА НА ОТРАБОТИЛИТЕ ГАЗОВЕ
 Производителите трябва да гарантират, че системата за контрол на емисиите запазва своята функция на контрол на емисиите при всички условия на околната среда, особено при ниски температури. Това включва взимането на мерки за предотвратяване на пълното замръзване на реагента по време на паркиране до 7 дни при температура 258 K (– 15 °C) с резервоар за реагент, пълен 50 %. В случай че реагентът замръзне, производителят трябва да гарантира, че реагентът ще бъде готов за използване в рамките на 20 минути от пускането на превозното средство при температура 258 K (– 15 °C), измерена във вътрешността на резервоара за реагент, за да се гарантира правилното функциониране на системата за контрол на емисиите.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 1
 ХАРАКТЕРИСТИКИ НА ДВИГАТЕЛЯ И НА ПРЕВОЗНОТО СРЕДСТВО И ИНФОРМАЦИЯ ОТНОСНО ПРОВЕЖДАНЕТО НА ИЗПИТВАНИЯТА
 Когато е приложимо, следната информация се представя в три екземпляра и включва списък на съдържанието.
 Ако има чертежи, те трябва да са в подходящ мащаб и да са достатъчно подробни. Те трябва да бъдат представени във формат А4 или да са сгънати в този формат. Ако има снимки, те трябва да са достатъчно подробни.
 Ако системите, компонентите или отделните технически възли имат електронни органи за управление, се предоставя информация за техните работни показатели.
 0. Общи положения
 0.1. Марка (наименование на производителя): ...
 0.2. Тип: ...
 0.2.1. Търговско(и) наименование(я) (ако има такова(ива): ...
 0.3. Начин за идентификация на типа, ако е маркиран на превозното средство (1): ...
 0.3.1. Разположение на тази маркировка: ...
 0.4. Категория на превозното средство (2): ...
 0.5. Наименование и адрес на производителя: ...
 0.8. Наименование (наименования) и адрес(и) на монтажния(те) завод(и): ...
 0.9. Наименование и адрес на упълномощения представител на производителя, ако има такъв: ...
 1. Общи конструктивни характеристики на превозното средство
 1.1. Снимки и/или чертежи на представително превозно средство: ...
 1.3.3. Задвижващи оси (брой, разположение, взаимно свързване): ...
 2. Маси и размери (3) (в kg и mm) (вж. чертежите, когато има такива): ...
 2.6. Маса на превозното средство с каросерия, а при теглещо превозно


text:
средство от категория, различна от M1, с прикачно устройство, ако е монтирано от производителя, в работно състояние, или маса на шаси или шаси с кабина, без каросерия и/или прикачно устройство, когато производителят не монтира каросерията и/или прикачното устройство (включително течности, инструменти, резервно колело, когато е монтирано, и водач, както и — за автобуси и туристически автобуси — член на екипажа, ако в превозното средство е предвидена седалка за него) (4) (максимум и минимум за всеки вариант): ...
 2.8. Максимална технически допустима маса в натоварено състояние, обявена от производителя (5)
 (6): ...
 3. Описание на преобразувателите на енергия и силовия агрегат (7) (в случай на превозно средство, което може да работи с бензин, дизелово гориво и др., или също и с комбинация с друго гориво, елементите се повтарят (8): ...
 3.1. Производител на двигателя: ...
 3.1.1. Код на двигателя, даден от производителя (както е маркиран на двигателя, или други начини на идентификация): ...
 3.2. Двигател с вътрешно горене: ...
 3.2.1. Специфична информация за двигателя: ...
 3.2.1.1. Принцип на действие: с принудително запалване/със запалване чрез сгъстяване, 4-тактов/2-тактов/ванкелов цикъл (9)
 3.2.1.2. Брой и разположение на цилиндрите: ...
 3.2.1.2.1. Диаметър на цилиндъра (10): ... mm
 3.2.1.2.2. Ход на буталото (10) ... mm
 3.2.1.2.3. Ред на запалване на цилиндрите: ...
 3.2.1.3. Работен обем на двигателя (11): ... cm3
 3.2.1.4. Степен на сгъстяване (12) ...
 3.2.1.5. Чертежи на горивната камера, челото на буталото, а в случай на двигател с принудително запалване — и на буталните пръстени: ...
 3.2.1.6. Нормални обороти на празен ход на двигателя (12): ...
 3.2.1.6.1. Високи обороти на празен ход на двигателя (12): ...
 3.2.1.7. Обемно съдържание на въглероден окис в отработилите газове при минимални обороти на празен ход на двигателя (в съответствие със спецификациите на производителя) (12) ... %
 3.2.1.8. Максимална полезна мощност (12)... kW ... при min–1
 3.2.1.9. Максимално допустими обороти на двигателя според предписанието на производителя: ... min–1
 3.2.1.10. Максимален полезен въртящ момент (13): ... Nm при: ... min–1 (стойност, обявена от производителя)
 3.2.2. Гориво: дизелово гориво/бензин/ВНГ/ПГ-биометан/етанол (E85)/биодизел/водород (9)
 3.2.2.2. Октаново число, определено по метода на изследването (RON): ...
 3.2.2.3. Гърловина (входен отвор) на резервоара за гориво: стеснен отвор/етикет (9)
 3.2.2.4. Тип на превозното средство според горивото: едногоривно/двугоривно/предназначено за работа със смес от горива (9)
 3.2.2.5. Максимално допустимо количество биогориво в горивото (обявена от производителя стойност): ... обемни %
 3.2.4. Захранване с гориво
 3.2.4.2. Чрез впръскване на гориво (само при запалване чрез сгъстяване): да/не (9)
 3.2.4.2.1. Описание на системата: ...
 3.2.4.2.2. Принцип на действие: директно впръскване/предкамера/вихрова горивна камера (9)
 3.2.4.2.3. Горивоподаваща помпа
 3.2.4.2.3.1. Марка(и): ...
 3.2.4.2.3.2. Тип(ове): ...
 3.2.4.2.3.3. Максимално подаване на гориво (9)
 (12) ... mm3 такт или цикъл при обороти на двигателя: (9)
 (12) ... min–1 или характеристична диаграма: ...
 3.2.4.2.3.5. Крива на предварението (ъгъла на аванса) на впръскване (12): ...
 3.2.4.2.4. Регулатор на честотата на въртене
 3.2.4.2.4.2. Точка на прекъсване: ...
 3.2.4.2.4.2.1. Точка на прекъсване при товар: ... min–1
 3.2.4.2.4.2.2. Точка на прекъсване без товар: ... min–1
 3.2.4.2.6. Дюза(и): ...
 3.2.4.2.6.1. Марка(и): ...
 3.2.4.2.6.2. Тип(ове): ...
 3.2.4.2.7. Система за пускане на студен двигател ...
 3.2.4.2.7.1. Марка(и): ...


text:
3.2.4.2.7.2. Тип(ове): ...
 3.2.4.2.7.3. Описание: ...
 3.2.4.2.8. Спомагателно пусково устройство
 3.2.4.2.8.1. Марка(и): ...
 3.2.4.2.8.2. Тип(ове): ...
 3.2.4.2.8.3. Описание на системата: ...
 3.2.4.2.9. Система за електронно управление на впръскването: да/не (9)
 3.2.4.2.9.1. Марка(и): ...
 3.2.4.2.9.2. Тип(ове): ...
 3.2.4.2.9.3. Описание на системата, в случай на системи, различни от системите с непрекъснато впръскване, да се дадат еквивалентни данни: ...
 3.2.4.2.9.3.1. Марка и тип на модула за управление: ...
 3.2.4.2.9.3.2. Марка и тип на регулатора за подаване на гориво: ...
 3.2.4.2.9.3.3. Марка и тип на датчика за въздушния поток: ...
 3.2.4.2.9.3.4. Марка и тип на горивния разпределител: ...
 3.2.4.2.9.3.5. Марка и тип на корпуса на дроселовата клапа: ...
 3.2.4.2.9.3.6. Марка и тип на датчика за температурата на водата: ...
 3.2.4.2.9.3.7. Марка и тип на датчика за температурата на въздуха: ...
 3.2.4.2.9.3.8. Марка и тип на датчика за налягането на въздуха: ...
 3.2.4.3. Чрез впръскване на гориво (само при принудително запалване): да/не (9)
 3.2.4.3.1. Принцип на действие: всмукателен колектор (единичен/многоточков)/директно впръскване/друго (да се уточни) ...
 3.2.4.3.2. Марка(и): ...
 3.2.4.3.3. Тип(ове): ...
 3.2.4.3.4. Описание на системата, в случай на системи, различни от системите с непрекъснато впръскване, да се дадат еквивалентни данни: ...
 3.2.4.3.4.1. Марка и тип на модула за управление: ...
 3.2.4.3.4.2. Марка и тип на регулатора за подаване на гориво: ...
 3.2.4.3.4.3. Марка и тип датчика за въздушния поток: ...
 3.2.4.3.4.6. Марка и тип на микропревключвателя: ...
 3.2.4.3.4.8. Марка и тип на корпуса на дроселовата клапа: ...
 3.2.4.3.4.9. Марка и тип на датчика за температурата на водата: ...
 3.2.4.3.4.10. Марка и тип на датчика за температурата на въздуха: ...
 3.2.4.3.5. Дюза(и): налягане на отваряне (9)
 (12): ... kPa или характеристична диаграма:...
 3.2.4.3.5.1. Марка(и): ...
 3.2.4.3.5.2. Тип(ове): ...
 3.2.4.3.6. Регулировка на момента на впръскването: ...
 3.2.4.3.7. Система за пускане на студен двигател: ...
 3.2.4.3.7.1. Принцип(и) на работа: ...
 3.2.4.3.7.2. Работен диапазон/регулировки (9)
 (12) ...
 3.2.4.4. Горивоподаваща помпа ...
 3.2.4.4.1. Налягане (9)
 (12) ... кРа или характеризираща диаграма: ...
 3.2.5. Електрическа система ...
 3.2.5.1. Номинално напрежение: ... V, към масата е свързан положителният/отрицателният ел. полюс (9)
 3.2.5.2. Генератор
 3.2.5.2.1. Тип: ...
 3.2.5.2.2. Номинална мощност на изхода: ... VA
 3.2.6. Запалване ...
 3.2.6.1. Марка(и): ...
 3.2.6.2. Тип(ове): ...
 3.2.6.3. Принцип на действие: ...
 3.2.6.4. Крива на предварението на запалване (12): ...
 3.2.6.5. Статична регулировка на запалването (12): ... градуси преди горна мъртва точка (ГМТ) ...
 3.2.7. Охладителна система: с течност/въздушна (9)
 3.2.7.1. Номинална регулировка на устройството за температурен контрол на двигателя: ...
 3.2.7.2. Течност
 3.2.7.2.1. Вид на течността: ...
 3.2.7.2.2. Циркулационна(и) помпа(и): да/не (9)
 3.2.7.2.3. Характеристики: ... или
 3.2.7.2.3.1. Марка(и): ...
 3.2.7.2.3.2. Тип(ове): ...
 3.2.7.2.4. Предавателно число(а): ...
 3.2.7.2.5. Описание на вентилатора и неговия задвижващ механизъм: ...
 3.2.7.3. Въздух
 3.2.7.3.1. Въздуходувка: да/не (9)
 3.2.7.3.2. Характеристики: ... или
 3.2.7.3.2.1. Марка(и): ...
 3.2.7.3.2.2. Тип(ове): ...
 3.2.7.3.3. Предавателно(и) число(а): ...
 3.2.8. Всмукателна система: ...
 3.2.8.1. Компресор: да/не (9)
 3.2.8.1.1. Марка(и): ...
 3.2.8.1.2. Тип(ове): ...
 3.2.8.1.3. Описание на системата (максимално налягане на нагнетяване: ... kPa, деривационен клапан на турбината на компресора, ако е приложимо) ...
 3.2.8.2. Междинен охладител: да/не (9)
 3.2.8.2.1. Тип: въздух—въздух/въздух—вода (9)
 3.2.8.3. Намаляване на всмукването при номинална честота на