text:
на текстил и изделия от текстил с ютия или гладачна преса;
 д)
 прости операции по боядисване и полиране;
 е)
 лющене и частично или цялостно бланширане на ориз; полиране и гланциране на зърнени култури и ориз; белене на ориз;
 ж)
 операции по оцветяване или ароматизиране на захар или оформянето ѝ на бучки; частично или цялостно смилане на захар в твърдо състояние;
 з)
 белене, премахване на костилките и черупките на плодове, черупкови плодове и зеленчуци;
 и)
 подостряне, просто стриване или просто нарязване;
 й)
 пресяване, отделяне, сортиране, класиране, категоризиране, съчетаване, включително окомплектоването на изделия;
 к)
 простото поставяне в бутилки, метални кутии, флакони, торби, каси, кутии, закрепването върху подложки или плочи и всички други прости операции по опаковане;
 л)
 поставяне или отпечатване на маркировки, етикети, емблеми и други подобни отличителни знаци върху продуктите или техните опаковки;
 м)
 простото смесване на продукти, дори и от различни видове; смесване на захар с какъвто и да било материал;
 н)
 простото добавяне на вода или разреждане с вода или друго вещество, което не променя съществено характеристиките на продукта, дехидратиране или денатуриране на продуктите;
 о)
 простото сглобяване на частите на изделия, така че да се получи завършено изделие, или разглобяването на продукти на частите им;
 п)
 клането на животни.
 2. За целите на параграф 1 операциите се считат за прости, ако за тяхното извършване не са необходими нито специални умения, нито специално произведени или монтирани машини, апаратура или оборудване.
 Член 44
 Единица за оценка
 1. За целите на настоящата глава единицата за оценка е конкретният продукт, който се счита за основна единица при класирането на продукта по Хармонизираната система.
 2. При пратка, състояща се от определен брой идентични продукти, класирани в една и съща позиция по Хармонизираната система, всеки от тези продукти се взема предвид при прилагането на разпоредбите на настоящата глава.
 Член 45
 Транспортни опаковъчни материали и опаковки
 Транспортните опаковъчни материали и опаковки, които се използват за предпазване на продукта по време на транспорт, не се вземат предвид при определянето дали един продукт е с произход.
 Член 46
 Опаковъчни материали и опаковки за продажба на дребно
 Опаковъчните материали и опаковките, използвани при продажбата на дребно на продукта, ако са класирани заедно с продукта, не се вземат предвид при определянето на произхода на продукта, освен за целите на изчисляването на стойността на материалите без произход, ако за продукта се изисква изчисляване на максималната стойност на материалите без произход в съответствие с приложение 3.
 Член 47
 Принадлежности, резервни части и инструменти
 1. Принадлежностите, резервните части, инструментите и инструкциите или другите информационни материали се считат за един продукт със съответното оборудване, машина, апарат или превозно средство, ако те:
 а)
 са класирани и се доставят с продукта, но не се фактурират отделно от него; и
 б)
 са от видовете, количествата и на стойност, които са обичайни за този продукт.
 2. Принадлежностите, резервните части, инструментите и инструкциите или другите информационни материали, посочени в параграф 1, не се вземат предвид при определянето на произхода на продукта, освен за целите на изчисляването на стойността на материалите без произход, ако за продукта се изисква изчисляване на


text:
максималната стойност на материалите без произход, както е определено в приложение 3.
 Член 48
 Комплекти
 Комплектите съгласно определението в общо правило 3 за тълкуване на Хармонизираната система се считат, че са с произход в една от страните, ако всички съставящи ги компоненти са с произход. Ако даден комплект е съставен от компоненти с произход и компоненти без произход, комплектът в неговата цялост се счита за комплект с произход, ако стойността на компонентите без произход не надвишава 15 % от цената на комплекта франко завода.
 Член 49
 Неутрални елементи
 За да се определи дали един продукт е с произход в някоя от страните, не е необходимо да се определя произходът на следните елементи, които могат да се използват за неговото производство:
 а)
 гориво, енергия, катализатори и разтворители;
 б)
 завод, оборудване, резервните части и материали, използвани за поддръжката на оборудване и сгради;
 в)
 машините, инструментите, пресформи и леярски форми;
 г)
 смазочните материали, мазнините, материалите за смесване и другите материали, използвани в производството или за експлоатация на оборудване и сгради;
 д)
 ръкавиците, стъклата, обувките, дрехите, оборудването и материалите за безопасност;
 е)
 оборудването, устройствата и материалите, използвани за изпитване или проверка на продукта; и
 ж)
 други материали, използвани в производството, които не влизат и не са предназначени да влязат в крайния състав на продукта.
 Член 50
 Счетоводно разделяне
 1. Взаимозаменяемите материали или взаимозаменяемите продукти с произход и тези без произход са физически разделени по време на складиране, за да се запази техният статус на материали с произход или без произход.
 2. За целите на параграф 1 „взаимозаменяеми материали“ или „взаимозаменяеми продукти“ означава материали или продукти, които са от един и същ вид и с едно и също търговско качество, с еднакви технически и физически характеристики и които не могат да бъдат разграничени едни от други за целите на определянето на произхода.
 3. Независимо от параграф 1, в производството на даден продукт могат да се използват взаимозаменяеми материали с произход и такива без произход, без те да бъдат физически разделени по време на складиране, ако се използва метод на счетоводно разделяне.
 4. Независимо от параграф 1, взаимозаменяеми продукти с произход и без произход, класирани в глави 10, 15, 27, 28, 29, позиции 32.01—32.07 или позиции 39.01—39.14 от Хармонизираната система, могат да бъдат складирани в една от страните преди износа за другата страна, без те да бъдат физически разделени, при условие че се използва метод на счетоводно разделяне.
 5. Посоченият в параграфи 3 и 4 метод на счетоводно разделяне се прилага в съответствие с метод за управление на стоково-материалните запаси съгласно общоприети в страната счетоводни принципи.
 6. Метод на счетоводно разделяне е всеки метод, чрез който се гарантира, че по всяко време броят на материалите или продуктите, които получават статус на продукти с произход, не би превишил броя на материалите или продуктите в случай на тяхното физическо разделяне.
 7. Всяка от страните може да изисква, съгласно условия, определени в нейните законови или подзаконови актове, метод на счетоводно разделяне да може да се използва само след получаването на предварително разрешение от митническите органи на съответната страна. Митническите

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
органи на страната следят как се използват тези разрешения и могат да оттеглят разрешение, ако получателят му използва метода на счетоводно разделяне по неправилен начин или не изпълнява някое от другите условия, определени в настоящата глава.
 Член 51
 Върнати продукти
 Когато продукт с произход от някоя от страните, изнесен от тази страна за трета държава, бъде върнат в тази страна, той се разглежда като продукт без произход, освен ако може да бъде доказано по удовлетворителен за митническия орган на тази страна начин, че върнатият продукт:
 а)
 е същият като изнесения продукт; и
 б)
 не е претърпял каквито и да било операции, освен необходимите за запазването му в добро състояние, докато е бил в тази трета държава или докато е бил изнесен.
 Член 52
 Забрана за промяна
 1. Продукт с произход, деклариран за вътрешно потребление в страната вносител, след износа му и преди декларирането му за вътрешно потребление не трябва да е бил преправян или трансформиран по какъвто и да било начин, нито подлаган на операции, различни от операциите, предназначени да го съхранят в добро състояние, или различни от добавяне или поставяне на маркировки, етикети, пломби или всякакви други документи, с цел да се осигури съответствие със специфичните национални изисквания на страната вносител.
 2. Допуска се складирането или излагането на продукт в трета държава, при условие че продуктът остава под митнически надзор в тази трета държава.
 3. Разделянето на пратки в трета държава се допуска, ако се извършва от износителя или на негова отговорност и при условие че пратките останат под митнически надзор в тази трета държава.
 4. В случай на съмнение дали изискванията по параграфи 1—3 са спазени, митническите органи на страната вносител могат да поискат от вносителя да представи доказателства за изпълнение на посочените изисквания, които могат да бъдат дадени под всякаква форма, включително чрез транспортни документи, издадени въз основа на сключен договор, като например товарителници, или фактически или конкретни доказателства, основаващи се на маркировката или номерирането на опаковките, или всякакви доказателства, свързани със самия продукт.
 Член 53
 Преглед на възстановяването на или освобождаването от мита
 Не по-рано от две години от влизането в сила на настоящото споразумение, по искане на една от страните Специализираният търговски комитет по митническо сътрудничество и правила за произход прави преглед на съответните схеми на страните за възстановяване на мита и активно усъвършенстване. За тази цел, по искане на една от страните, не по-късно от 60 дни от това искане другата страна предоставя на отправилата искането страна наличната информация и подробни статистически данни, обхващащи периода от влизането в сила на настоящото споразумение или от предходните пет години, ако този период е по-кратък, относно функционирането на своята схема за възстановяване на мита и активно усъвършенстване. В светлината на този преглед Специализираният търговски комитет по митническо сътрудничество и правила за произход може да отправя препоръки към Съвета за партньорство за изменение на разпоредбите на настоящата глава и приложенията към нея с оглед на въвеждането на ограничения по отношение на възстановяването или освобождаването от мита.
 РАЗДЕЛ 2
 ПРОЦЕДУРИ, СВЪРЗАНИ С ПРОИЗХОДА
 Член 54
 Искане за преференциално тарифно


text:
третиране
 1. Страната вносител предоставя при внос преференциално тарифно третиране за продукт с произход от другата страна по смисъла на настоящата глава въз основа на искане от вносителя за преференциално тарифно третиране. Вносителят отговаря за верността на искането за преференциално тарифно третиране и за спазването на изискванията по настоящата глава.
 2. Искането за преференциално тарифно третиране се основава на:
 а)
 изготвено от износителя изявление за произход, с което се потвърждава, че продуктът е с произход; или
 б)
 информираността на вносителя, че продуктът е с произход.
 3. Вносителите, които представят искането за преференциално тарифно третиране въз основа на изявление за произход по параграф 2, буква а), съхраняват изявлението за произход и при поискване от митническия орган на страната вносител му предоставят копие на този документ.
 Член 55
 Момент на подаване на искането за преференциално тарифно третиране
 1. Искането за преференциално тарифно третиране и неговото основание, както е посочено в член 54, параграф 2, се посочват в митническата декларация за внос в съответствие със законовите и подзаконовите актове на страната вносител.
 2. Чрез дерогация от параграф 1 от настоящия член, когато вносителят не е подал искане за преференциално тарифно третиране в момента на вноса, страната вносител предоставя преференциално тарифно третиране и възстановява или опрощава всяко надплатено мито, при условие че:
 а)
 искането за преференциално тарифно третиране е подадено до три години след датата на вноса или в по-дълъг срок, посочен в законовите и подзаконовите нормативни актове на страната вносител;
 б)
 вносителят е посочил основанието за искането съгласно предвиденото в член 54, параграф 2; и
 в)
 продуктът е щял да се счита за продукт с произход и би отговарял на всички други приложими изисквания по смисъла на раздел 1 от настоящата глава, ако искането е било подадено от вносителя в момента на вноса.
 Останалите задължения, приложими по отношение на вносителя в съответствие с член 54, остават непроменени.
 Член 56
 Изявление за произход
 1. Изявление за произход се изготвя от износител на даден продукт въз основа на информация, доказваща, че продуктът е с произход, включително информация за статуса на материали с произход на използваните в производството на продукта материали. Износителят отговаря за верността на изявлението за произход и предоставената информация.
 2. Изявлението за произход се изготвя, като се използва една от езиковите версии на текста в приложение 7 във фактура или който и да било друг документ, съдържащ достатъчно подробно описание на продукта с произход, за да може този продукт да бъде идентифициран. Износителят отговаря за предоставянето на достатъчно подробно описание, за да може продуктът с произход да бъде идентифициран. Страната вносител не изиска от вносителя да представи превод на изявлението за произход.
 3. Изявлението за произход е валидно за срок от 12 месеца от датата на изготвянето му или за по-дълъг срок, предоставен от страната вносител, който не надхвърля 24 месеца.
 4. Изявлението за произход може да се отнася до:
 а)
 една пратка на един или няколко продукта, внасяни в някоя от страните; или
 б)
 повече на брой пратки с идентични продукти, внасяни в някоя от страните в рамките на произволен посочен в


text:
изявлението за произход период, не по-дълъг 12 месеца.
 5. Ако по искане на вносителя продукти в немонтирано или демонтирано състояние по смисъла на общо правило 2, буква а) от Общите правила за тълкуване на Хармонизираната система, които попадат в обхвата на раздели XV—XXI от Хармонизираната система, се внасят чрез поредица от доставки, за тези продукти може да се използва едно изявление за произход в съответствие с изискванията, определени от митническия орган на страната вносител.
 Член 57
 Несъответствия
 Митническият орган на страната вносител не отхвърля искане за преференциално тарифно третиране поради незначителни грешки или несъответствия в изявлението за произход, или по причина единствено, че някоя фактура е била издадена в трета държава.
 Член 58
 Информираност на вносителя
 1. За целите на искане за преференциално тарифно третиране, направено съгласно член 54, параграф 2, буква б), информираността на вносителя, че даден продукт е с произход от страната износител, се основава на информация, която доказва, че продуктът е с произход и отговаря на предвидените в настоящата глава изисквания.
 2. Преди да поиска преференциално третиране, в случай че вносител не може да получи информацията, посочена в параграф 1 от настоящия член, в резултат на това, че износителят счита тази информация за поверителна информация, или по някаква друга причина, износителят може да представи изявление за произход, така че вносителят да може да поиска преференциално тарифно третиране въз основа на член 54, параграф 2, буква а).
 Член 59
 Изисквания за съхранение на документацията
 1. Вносител, който представя искане за преференциално тарифно третиране за внасян в страната вносител продукт, съхранява за срок от най-малко три години след датата на внос на продукта:
 а)
 ако искането е било основано на изявление за произход — изготвеното от износителя изявление за произход; или
 б)
 ако искането е било основано на информираността на вносителя — всички документи, които доказват, че продуктът отговаря на изискванията за получаване на статус на продукт с произход.
 2. Износител, представил изявление за произход, съхранява за срок от най-малко четири години след представянето на това изявление за произход негово копие и всички други документи, които доказват, че продуктът отговаря на изискванията за получаване на статус на продукт с произход.
 3. Документите, които трябва да се съхраняват в съответствие с настоящия член, могат да бъдат в електронен формат.
 Член 60
 Малки пратки
 1. Чрез дерогация от членове 54—58, при условие че продуктът е деклариран като отговарящ на изискванията на настоящата глава и митническият орган на страната вносител няма съмнения относно верността на тази декларация, страната вносител предоставя преференциално тарифно третиране на:
 а)
 продукт, изпратен в малка опаковка от частни лица на частни лица;
 б)
 продукт, който представлява част от личния багаж на пътника; и
 в)
 за Обединеното кралство, в допълнение към букви а) и б) от настоящия член, други пратки с ниска стойност.
 2. От прилагането на параграф 1 от настоящия член се изключват следните продукти:
 а)
 продукти, чийто внос е част от поредица от операции по внос, за които може обосновано да се приеме, че са предприети поотделно с цел да се избегне спазването на изискванията на член


text:
54;
 б)
 за Съюза:
 i)
 продукт, внесен с търговска цел; внос, който е със случаен характер и се състои единствено от продукти за лична употреба на получателите или на пътниците или на техните семейства, не се счита за внос с търговска цел, ако от естеството и количеството на продуктите е видно, че те не са предназначени за търговия; и
 ii)
 продукти, чиято обща стойност надвишава 500 EUR при продукти, изпращани в малки пакети, или 1 200 EUR при продукти, които представляват част от личния багаж на пътника. Сумите, които трябва да се използват в дадена национална валута, представляват равностойността в тази валута на сумите, изразени в евро към първия работен ден на месец октомври. Обменните курсове на сумите съответстват на публикуваните за същия ден от Европейската централна банка, освен ако до 15 октомври на Европейската комисия бъде съобщена различна сума, и се прилагат от 1 януари следващата година. Европейската комисия уведомява Обединеното кралство за съответните суми; Съюзът може да определи други пределни стойности, които ще съобщи на Обединеното кралство; и
 в)
 за Обединеното кралство — продукти, чиято обща стойност надвишава пределните стойности, определени съгласно вътрешното право на Обединеното кралство. Обединеното кралство ще съобщи тези пределни стойности на Съюза.
 3. Вносителят отговаря за верността на изявлението и за спазването на изискванията по настоящата глава. Изискванията за съхранение на документацията, предвидени в член 59, не се прилагат за вносителя по настоящия член.
 Член 61
 Проверка
 1. Митническият орган на страната вносител може да извърши проверка дали даден продукт е с произход или дали са удовлетворени другите изисквания по настоящата глава въз основа на методи за оценка на риска, които може да включват случаен подбор. Тази проверка може да се извърши чрез искане за информация от вносителя, подал искането, посочено в член 54, при подаване на декларацията за внос, преди освобождаването на продуктите или след освобождаването на продуктите.
 2. Поисканата съгласно параграф 1 информация обхваща най-много следните елементи:
 а)
 ако искането е било основано на изявление за произход — това изявление за произход; и
 б)
 информация, отнасяща се до изпълнението на критериите за произход, която е:
 i)
 когато критерият за определяне на произхода е „изцяло получен“ — приложимата категория (като например добив, минно дело, риболов) и мястото на производство;
 ii)
 когато критерият за определяне на произхода се основава на промяна на тарифното класиране — списък на всички материали без произход, включително тяхното тарифно класиране (във формат от две, четири или шест цифри в зависимост от критерия за определяне на произхода);
 iii)
 когато критерият за определяне на произхода се основава на метод на стойността — стойността на крайния продукт, както и стойността на всички материали без произход, използвани в производството на продукта;
 iv)
 когато критерият за определяне на произхода се основава на теглото — теглото на крайния продукт, както и теглото на съответните материали без произход, използвани в крайния продукт;
 v)
 когато критерият за определяне на произхода се основава на конкретен производствен процес — описание на този процес.
 3. При предоставянето на исканата информация вносителят може да добави всяка друга информация, която сметне за


text:
значима за целите на проверката.
 4. Ако искането за преференциално тарифно третиране се основава на изявление за произход, вносителят предоставя това изявление за произход, но може да отговори на митническия орган на страната вносител, че вносителят не е в състояние да предостави информацията, посочена в параграф 2, буква б).
 5. Ако искането за преференциално тарифно третиране е основано на информираността на вносителя, извършващият проверката митнически орган на страната вносител, след като първо е поискал информация в съответствие с параграф 1, може да поиска от вносителя допълнителна информация, ако сметне, че такава информация е необходима, за да бъде проверен статусът на продукта по отношение на произхода или дали са изпълнени другите изисквания по настоящата глава. Митническият орган на страната вносител може да поиска от вносителя конкретни документи и информация, ако счете това за уместно.
 6. Ако митническият орган на страната вносител реши да спре предоставянето на преференциално тарифно третиране на съответния продукт в очакване на резултатите от проверката, на вносителя се предлага освобождаване на продуктите след вземането на подходящи обезпечителни мерки, включително гаранции. Всяко спиране на преференциалното тарифно третиране се прекратява възможно най-бързо, след като митническият орган на страната вносител потвърди, че съответният продукт има статус на продукт с произход или че са изпълнени останалите изисквания по настоящата глава.
 Член 62
 Административно сътрудничество
 1. С цел да се осигури правилното прилагане на настоящата глава страните си сътрудничат посредством митническия орган на всяка от тях при проверката на това дали даден продукт е с произход и отговаря на другите изисквания по настоящата глава.
 2. Ако искането за преференциално тарифно третиране е основано на изявление за произход, извършващият проверката митнически орган на страната вносител, след като съответно първо е поискал информация в съответствие с член 61, параграф 1 и въз основа на отговора на вносителя, може също така в срок от две години от извършването на вноса на продуктите, или от момента на подаване на искането съгласно член 55, параграф 2, буква a), да поиска от митническия орган на страната износител допълнителна информация, ако извършващият проверката митнически орган на страната вносител смята, че такава информация е необходима, за да бъде проверен статусът на продукта по отношение на произхода или дали са изпълнени другите изисквания, предвидени в настоящата глава. Искането за информация включва следните елементи:
 а)
 изявлението за произход;
 б)
 идентификационните данни на отправилия искането митнически орган;
 в)
 наименованието на износителя;
 г)
 предмета и обхвата на проверката; и
 д)
 всеки относим документ.
 Освен това митническият орган на страната вносител може да поиска от митническия орган на страната износител да предостави конкретни документи и информация, ако счете това за уместно.
 3. Митническият орган на страната износител може в съответствие със своите законови и подзаконови разпоредби да поиска документи или извършване на преглед, като потърси всякакви доказателства или извърши посещение в помещенията на износителя, за да прегледа документите и да огледа използваните в производството на продукта съоръжения.
 4. Без да се засяга параграф 5, митническият орган на страната износител, която получава искането по параграф 2, предоставя на митническия орган на страната вносител следната информация:
 а)
 поисканите


text:
документи, когато са налични;
 б)
 становище за статуса на продукта по отношение на произхода;
 в)
 описанието на продукта, предмет на проучването, и тарифното класиране за целите на прилагането на настоящата глава;
 г)
 описание и обяснение на производствения процес, които са достатъчни, за да докажат статуса на продукт по отношение на произхода;
 д)
 информация относно начина, по който е извършено проучването на продукта; и
 е)
 удостоверителни документи, когато е целесъобразно.
 5. Митническият орган на страната износител не предоставя на митническия орган на страната вносител информацията по параграф 4, букви а), г) и е), ако износителят счита тази информация за поверителна.
 6. Всяка страна уведомява другата страна за данните за връзка на митническите органи и уведомява другата страна за всяка промяна в тази информация в срок от 30 дни след датата на промяната.
 Член 63
 Отказ за предоставяне на преференциално тарифно третиране
 1. Без да се засяга параграф 3, митническият орган на страната вносител може да откаже да предостави преференциално тарифно третиране, ако:
 а)
 в срок от три месеца след датата на искане за информация по член 61, параграф 1:
 i)
 не е предоставен отговор от вносителя;
 ii)
 когато искането за преференциално тарифно третиране се основава на изявление за произход — не е предоставено изявление за произход; или
 iii)
 когато искането за преференциално тарифно третиране се основава на информираността на вносителя, предоставената от вносителя информация е недостатъчна, за да потвърди, че продуктът има статус на продукт с произход;
 б)
 в срок от три месеца след датата на искане за допълнителна информация по член 61, параграф 5:
 i)
 не е предоставен отговор от вносителя; или
 ii)
 предоставената от вносителя информация е недостатъчна, за да потвърди, че продуктът има статус на продукт с произход;
 в)
 в срок от 10 месеца (3) след датата на искане за информация по член 62, параграф 2:
 i)
 не е предоставен отговор от митническия орган на страната износител; или
 ii)
 предоставената от митническия орган на страната износител информация е недостатъчна, за да потвърди, че продуктът има статус на продукт с произход.
 2. Митническият орган на страната вносител може да откаже да предостави преференциално тарифно третиране на даден продукт, за който вносител иска преференциално тарифно третиране, когато вносителят не изпълнява изисквания по настоящата глава, различни от свързаните със статуса на продуктите по отношение на произхода.
 3. Ако митническият орган на страната вносител има достатъчно основание да откаже да предостави преференциално тарифно третиране по параграф 1 от настоящия член, в случаите, когато митническият орган на страната износител е представил становище по член 62, параграф 4, буква б), с което потвърждава, че продуктите имат статус на продукти с произход, в срок от два месеца след датата на получаване на това становище митническият орган на страната вносител уведомява митническия орган на страната износител за намерението си да откаже да предостави преференциално тарифно третиране.
 Ако бъде направено такова уведомление, по искане на някоя от страните се провежда консултация в срок от три месеца след датата, на която е извършено уведомяването. Срокът за консултациите може да бъде удължаван по взаимно съгласие между митническите органи на


text:
страните в зависимост от конкретния случай. Консултацията може да бъде проведена в съответствие с процедурата, определена от Специализирания търговски комитет по митническо сътрудничество и правилата за произход.
 При изтичането на срока за консултация, ако митническият орган на страната вносител не може да потвърди, че продуктът е с произход, той може да откаже да предостави преференциално тарифно третиране, ако има достатъчно аргументи за отказ и след като е предоставил на вносителя правото да бъде изслушан. Когато обаче митническият орган на страната износител потвърди статуса на продукти с произход и представи аргументи за това заключение, митническият орган на страната вносител не отказва преференциалното тарифно третиране на даден продукт единствено на основание, че е бил приложен член 62, параграф 5.
 4. Във всички случаи уреждането на разногласията между вносителя и митническия орган на страната вносител се извършва съгласно правото на страната вносител.
 Член 64
 Поверителност
 1. Всяка страна запазва в съответствие със своите законови и подзаконови актове поверителността на всяка информация, предоставена ѝ от другата страна съгласно настоящата глава, и осигурява защита на тази информация от разгласяване.
 2. Независимо от член 62, параграф 5, когато митническият орган на страната износител или на страната вносител е получил от износителя поверителна търговска информация при прилагането на членове 61 и 62, тази информация не се разгласява.
 3. Всяка страна гарантира, че поверителната информация, събрана в съответствие с настоящата глава, не се използва се използва за цели, различни от администрирането и прилагането на решения и определения във връзка с произхода и митнически въпроси, освен с разрешение на лицето или страната, които са предоставили поверителната информация.
 4. Независимо от параграф 3, всяка страна може да разреши информацията, събрана в съответствие с настоящата глава, да се използва при всякакви административни, съдебни или квазисъдебни производства, образувани поради неспазване на свързаното с митническата област законодателство за прилагане на настоящата глава. Съответната страна уведомява предварително за това използване лицето или страната, предоставили информацията.
 Член 65
 Административни мерки и санкции
 Всяка страна гарантира ефективното прилагане на настоящата глава. Всяка страна гарантира, че компетентните органи са в състояние да налагат административни мерки в съответствие със своите законови и подзаконови актове , а когато е уместно — наказания, на всяко лице, което изготви документ или е причина да бъде изготвен документ, съдържащ невярна информация, предоставена с цел получаване на преференциално тарифно третиране на даден продукт, или което не изпълнява изискванията на член 59, или което не предостави доказателствата или откаже да позволи посещението, както е посочено в член 62, параграф 3.
 РАЗДЕЛ 3
 ДРУГИ РАЗПОРЕДБИ
 Член 66
 Сеута и Мелиля
 1. За целите на настоящата глава, в случая на Съюза терминът „страна“ не обхваща Сеута и Мелиля.
 2. При внасянето в Сеута и Мелиля на продукти с произход от Обединеното кралство за тях се прилага във всяко едно отношение същото митническо третиране по настоящото споразумение като прилаганото за продукти с произход от митническата територия на Съюза съгласно Протокол 2 към Акта за присъединяване на Кралство Испания и Португалската република към Европейския съюз. Обединеното кралство прилага спрямо вноса на продукти, попадащи в обхвата на настоящото споразумение


text:
и с произход от Сеута и Мелиля, същото митническо третиране като това, което прилага към продуктите, внесени от Съюза и с произход от него.
 3. Правилата за произход и процедурите, свързани с произхода, посочени в настоящата глава, се прилагат mutatis mutandis за продуктите, изнасяни от Обединеното кралство за Сеута и Мелиля, и за продуктите, изнасяни от Сеута и Мелиля за Обединеното кралство.
 4. Сеута и Мелиля се считат за една територия.
 5. Член 40 се прилага за вноса и износа на продукти между Европейския съюз, Обединеното кралство и Сеута и Мелиля.
 6. Износителите вписват „Обединено кралство“ или „Сеута и Мелиля“ в поле 3 от текста на изявлението за произход в зависимост от произхода на продукта.
 7. Митническият орган на Кралство Испания отговаря за прилагането и изпълнението на настоящата глава в Сеута и Мелиля.
 Член 67
 Преходни разпоредби за продукти в транзит или продукти на склад
 Разпоредбите на настоящото споразумение могат да бъдат прилагани по отношение на продукти, за които са изпълнени разпоредбите на настоящата глава и които към датата на влизане в сила на настоящото споразумение се намират или в транзит от страната износител за страната вносител, или под митнически контрол в страната вносител без плащане на вносни мита и такси, при условие че в срок от 12 месеца от тази дата към митническия орган на страната вносител бъде отправено искане за преференциално тарифно третиране по член 54.
 Член 68
 Изменяне на настоящата глава и приложенията към нея
 Съветът за партньорство може да изменя настоящата глава и приложенията към нея.
 ГЛАВА 3
 САНИТАРНИ И ФИТОСАНИТАРНИ МЕРКИ
 Член 69
 Цели
 Целите на настоящата глава са, както следва:
 а)
 да се опазват животът или здравето на хората, животните и растенията на териториите на страните, като същевременно се улеснява търговията между страните;
 б)
 да се насърчава прилагането на Споразумението за СФСМ;
 в)
 да се гарантира, че санитарните и фитосанитарните (СФС) мерки на страните не създават ненужни пречки пред търговията;
 г)
 да се способства за постигането на по-голяма прозрачност и по-добро разбиране при прилагането на СФС мерки на всяка от страните;
 д)
 да се засили сътрудничеството между страните в борбата срещу антимикробната резистентност, за насърчаване на устойчивите продоволствени системи, в областта на запазването на хуманното отношение към животните и по отношение на електронното сертифициране;
 е)
 да се засили сътрудничеството в съответните международни организации за разработване на международни стандарти, насоки и препоръки относно здравето на животните, безопасността на храните и здравето на растенията; и
 ж)
 да се насърчава прилагането на международните стандарти, насоки и препоръки от всяка от страните.
 Член 70
 Обхват
 1. Настоящата глава се прилага по отношение на всички СФС мерки на някоя страна, които могат пряко или косвено да засегнат търговията между страните.
 2. Освен това в настоящата глава се установяват отделни разпоредби във връзка със сътрудничеството в областта на хуманното отношение към животните, антимикробната резистентност и устойчивите продоволствени системи.
 Член 71
 Определения
 1. За целите на настоящата глава се прилагат следните определения:
 а)
 определенията, съдържащи се в приложение А към Споразумението за СФСМ;
 б)
 определенията, приети под егидата на Комисията по


text:
Кодекс алиментариус („Кодексa“);
 в)
 определенията, приети под егидата на Световната организация по здравеопазване на животните („OIE“); и
 г)
 определенията, приети под егидата на Международната конвенция по растителна защита („МКРЗ“).
 2. За целите на настоящата глава се прилагат следните определения:
 а)
 „условия за внос“ означава всички СФС мерки, които трябва да бъдат изпълнени за осъществяване на внос на продукти; и
 б)
 „защитена зона“ за определен регулиран вредител по растенията означава официално определен географски район, в който този вредител не е установен въпреки благоприятните условия и присъствието му в други части от територията на страната и в който въвеждането на този вредител не е разрешено.
 3. Специализираният търговски комитет по санитарни и фитосанитарни мерки може да приема други определения за целите на настоящата глава, като взема предвид глосарите и определенията на съответните международни организации като Кодекса, OIE и МКРЗ.
 4. Доколкото е налице несъответствие между определенията, приети от Специализирания търговски комитет по санитарни и фитосанитарни мерки или под егидата на Кодекса, OIE и МКРЗ, и определенията съгласно Споразумението за СФСМ, определенията съгласно Споразумението за СФСМ се ползват с предимство. В случай на несъответствие между определенията, приети от Специализирания търговски комитет по санитарни и фитосанитарни мерки, и определенията съгласно Кодекса, OIE или МКРЗ, предимство имат определенията съгласно Кодекса, OIE или МКРЗ.
 Член 72
 Права и задължения
 Страните потвърждават отново своите права и задължения съгласно Споразумението за СФСМ. Това включва правото да се приемат мерки в съответствие с член 5, параграф 7 от Споразумението за СФСМ.
 Член 73
 Общи принципи
 1. Страните прилагат СФС мерки за постигане на подходящо равнище на защита, които се основават на оценки на риска в съответствие с приложимите разпоредби, включително член 5 от Споразумението за СФСМ.
 2. Страните няма да използват СФС мерки, за да създават необосновани пречки пред търговията.
 3. По отношение на свързаните с търговията процедури за СФС мерки и одобрения, които са установени съгласно настоящата глава, всяка от страните гарантира, че тези процедури и свързаните с тях СФС мерки:
 а)
 се предприемат и изпълняват своевременно;
 б)
 не включват ненужни, научно и технически необосновани или неоправдано обременяващи искания за информация, които биха могли да забавят достъпа до пазарите на другата страна;
 в)
 не се прилагат по начин, който би представлявал произволна или неоправдана дискриминация спрямо цялата територия или части от територията на другата страна, където съществуват идентични или сходни СФС условия; и
 г)
 са пропорционални на установените рискове и не са по-ограничителни по отношение на търговията от необходимото за постигане на съответното ниво на защита на страната вносител.
 4. Страните не използват без наличието на научна и техническа обосновка процедурите, посочени в параграф 3, или искания за допълнителна информация с цел забавяне на достъпа до техните пазари.
 5. Всяка страна гарантира, че изискваните от нейна страна административни процедури по отношение на условията за внос във връзка с безопасността на храните, здравето на животните или здравето на растенията не са по-обременяващи или по-ограничителни по отношение на търговията от необходимото за осигуряване на достатъчна увереност на страната вносител, че тези условия са изпълнени. Всяка страна гарантира, че отрицателното въздействие


text:
на административните процедури върху търговията е сведено до минимум и че се поддържат лесни и бързи процедури за митническо оформяне, които същевременно отговарят на условията на страната вносител.
 6. Страната вносител не въвежда допълнителна административна система или процедури, които ненужно възпрепятстват търговията.
 Член 74
 Официално сертифициране
 1. Когато в страната вносител се изискват официални сертификати, образците на сертификатите са:
 а)
 приведени в съответствие с принципите, определени в международните стандарти на Кодекса, МКРЗ и OIE; и
 б)
 приложими при внос от всички части от територията на страната износител.
 2. Специализираният търговски комитет по санитарни и фитосанитарни мерки може да постигне съгласие относно специални случаи, в които образците на сертификатите, посочени в параграф 1, да бъдат въведени само за част или части от територията на страната износител. Страните насърчават прилагането на електронно сертифициране и други технологии за улесняване на търговията.
 Член 75
 Условия и процедури за внос
 1. Без да се засягат правата и задълженията на всяка от страните по Споразумението за СФСМ и настоящата глава, условията за внос на страната вносител се прилагат последователно за цялата територия на страната износител.
 2. Страната износител гарантира, че продуктите, изнасяни за другата страна, като например животни и животински продукти, растения и растителни продукти или други свързани предмети, отговарят на всички СФС изисквания на страната вносител.
 3. Страната вносител може да изиска вносът на определени продукти да подлежи на разрешителен режим. Такова разрешение се предоставя, когато е отправено искане от съответния компетентен орган на страната износител, което обективно доказва по удовлетворителен за страната вносител начин, че са изпълнени изискванията за разрешение на страната вносител. Съответният компетентен орган на страната износител може да отправи искане за разрешение за цялата територия на страната износител. Страната вносител одобрява искания въз основа на това, когато те отговарят на изискванията за разрешение на страната вносител, посочени в настоящия параграф.
 4. Страната вносител не въвежда изисквания за разрешение, които са допълнителни на изискванията. приложими в края на преходния период, освен ако прилагането на тези изисквания към допълнителни продукти е оправдано за смекчаване на значителен риск за здравето на хората, животните или растенията.
 5. Страната вносител определя за всички продукти условия за внос и ги съобщава на другата страна. Страната вносител гарантира, че нейните условия за внос се прилагат пропорционално и недискриминационно.
 6. Без да се засягат временните мерки по член 5, параграф 7 от Споразумението за СФСМ, по отношение на продукти или други свързани предмети, във връзка с които са налице фитосанитарни проблеми, условията за внос се ограничават до мерки на страната вносител за защита срещу регулирани вредители и се прилагат за цялата територия на страната износител.
 7. Независимо от параграфи 1 и 3, в случай на искания за разрешение за внос на конкретен продукт, в които страната износител е поискала разглеждане само за част или за определени части от нейната територия (в случая на Съюза — за отделни държави членки), страната вносител незабавно пристъпва към разглеждане на съответното искане. Когато страната вносител получи искания по отношение на конкретния продукт от повече от една част от страната износител или когато са


text:
получени допълнителни искания по отношение на продукт, който вече е получил разрешение, страната вносител ускорява приключването на разрешителната процедура, като взема предвид идентичния или сходен СФС режим, приложим в различните части на страната износител.
 8. Всяка от страните гарантира, че всички процедури за санитарни и фитосанитарни контрол, инспекция и одобрение започват и приключват без неоправдано забавяне. Изискванията за предоставяне на информация се ограничават до необходимото за процеса на одобрение, за да се вземе предвид информацията, която вече е налична в страната вносител, като например законодателната уредба и одиторските доклади на страната износител.
 9. Освен при надлежно обосновани обстоятелства, свързани с нейното равнище на защита, всяка от страните осигурява преходен период между публикуването на каквито и да било промени в своите процедури за одобрение и тяхното прилагане, за да позволи на другата страна да се запознае с тези промени и да се приспособи към тях. Никоя от страните не удължава неоснователно процеса на одобрение на заявленията, подадени преди публикуването на промените.
 10. Във връзка с процеса, описан в параграфи 3—8, се предприемат следните действия:
 а)
 веднага след като даде положителен отговор вследствие на извършената оценка, страната вносител незабавно предприема всички необходими законодателни и административни мерки, за да позволи своевременно извършване на търговските операции;
 б)
 страната износител:
 i)
 предоставя цялата относима информация, изисквана от страната вносител; и
 ii)
 предоставя разумен достъп на страната вносител, за да може тя да извършва одити и да осъществява други подходящи процедури.
 в)
 страната вносител съставя списък на регулираните вредители за продуктите, или за други свързани предмети, във връзка с които са налице фитосанитарни проблеми. Този списък съдържа:
 i)
 вредителите, за които няма данни, че се срещат в която и да било част от нейната територия;
 ii)
 вредителите, за които има данни, че се срещат на нейната територия и които са предмет на официален контрол;
 iii)
 вредителите, за които има данни, че се срещат в части от нейната територия и за които са установени свободни от вредители зони или защитени зони; и
 iv)
 некарантинни вредители, за които има данни, че се срещат на нейната територия и които са предмет на официален контрол за определен вид посадъчен материал.
 11. Страната вносител приема пратки, без да изисква страната вносител да проверява съответствието на тези пратки на територията на страната износител преди заминаването им.
 12. Всяка страна може да събира такси за покриване на разходите, направени за извършване на специални гранични проверки във връзка със СФС мерки, като таксите не трябва да надвишават необходимото за възстановяване на направените разходи.
 13. Страната вносител има право да извършва проверки при внос на продукти, внесени от страната износител, за да се гарантира спазването на своите СФС изисквания за внос.
 14. Проверките при внос, извършени за продукти, които са внесени от страната износител, се основават на свързания със съответния внос СФС риск. Проверките при внос се извършват само до степента, необходима за защита на живота и здравето на хората, животните или растенията, своевременно и с минимално въздействие върху търговията между страните.
 15. Информацията за дела на продуктите от страната износител, които са били проверени


text:
при внос, се предоставя от страната вносител при поискване от страната износител.
 16. Ако при проверките при внос се установи несъответствие с относимите условия за внос, предприетото действие от страната вносител трябва да се основава на оценка на свързания риск и да не е по-ограничително по отношение на търговията, отколкото е необходимо за постигане на подходящото за страната равнище на СФС защита.
 Член 76
 Списъци на одобрените предприятия
 1. Когато е оправдано, страната вносител може да поддържа списък на одобрените предприятия, отговарящи на нейните изисквания за внос, като условие за разрешаване на вноса на животински продукти от тези предприятия.
 2. Освен ако е оправдано за смекчаване на значителен риск за здравето на хората или животните, списъци на одобрените предприятия се изискват само за категориите продукти, за които е имало такова изискване в края на преходния период.
 3. Страната износител информира страната вносител за своя списък с предприятия, отговарящи на условията на страната вносител, които се основават на гаранции, предоставени от страната износител.
 4. По искане на страната износител страната вносител одобрява предприятия, които се намират на територията на страната износител, въз основа на гаранции, предоставени от страната износител, без извършване на предварителна проверка на отделните предприятия.
 5. Освен ако страната вносител поиска допълнителна информация и при условие че се предоставят гаранции от страната износител, страната вносител предприема необходимите законодателни или административни мерки в съответствие със своите приложими правни процедури, за да позволи извършването на внос от тези предприятия без ненужно забавяне.
 6. Списъкът с одобрените предприятия се прави публично достъпен от страната вносител.
 7. Когато страната вносител реши да отхвърли искането на страната износител да приеме добавянето на дадено предприятие в списъка на одобрените предприятия, тя информира незабавно страната износител и предоставя отговор, който съдържа информация за несъответствията, довели до отхвърлянето на искането за одобрение на предприятието.
 Член 77
 Прозрачност и обмен на информация
 1. Всяка страна се стреми към прозрачност по отношение на приложимите за търговията СФС мерки, като за тази цел предприема следните действия:
 а)
 незабавно съобщава на другата страна всички промени в своите СФС мерки и в процедурите за одобрение, включително промените, които могат да окажат влияние върху капацитета ѝ да изпълнява СФС изисквания на другата страна за внос на определени продукти;
 б)
 подобрява взаимното разбиране на СФС мерките и тяхното прилагане;
 в)
 обменя информация с другата страна по въпроси, свързани с разработването и прилагането на СФС мерки, включително за напредъка по отношение на нови налични научни доказателства, които засягат или могат да засегнат търговията между страните с оглед на свеждането до минимум на отрицателните последици за търговията;
 г)
 при поискване от другата страна съобщава в срок от 20 работни дни условията, приложими за вноса на конкретни продукти;
 д)
 при поискване от другата страна съобщава в срок от 20 работни дни актуалното състояние на процедурата за получаване на разрешение за конкретни продукти;
 е)
 съобщава на другата страна за всяка значителна промяна в структурата или организацията на компетентния орган на страната;
 ж)
 при поискване — съобщава резултатите от извършения от страната официален контрол и представя доклада относно резултатите


text:
от извършения контрол;
 з)
 при поискване — съобщава резултатите от проверката на вноса, предвидена в случай на отхвърлена или неотговаряща на изискванията пратка; и
 и)
 при поискване — съобщава своевременно оценката на риска или научното становище, изготвени от страната, които имат отношение към настоящата глава.
 2. Когато някоя страна е предоставила информацията съгласно параграф 1 чрез уведомление, изпратено до централната регистратура по уведомленията на СТО или до съответния международен орган за определяне на стандарти в съответствие с приложимите правила, изискванията на параграф 1, доколкото са приложими за тази информация, са изпълнени.
 Член 78
 Приспособяване към регионалните условия
 1. Страните признават концепцията за зониране, включително за свободни от болест или вредители зони, защитени зони и зони със слабо разпространение на болести или вредители, и я прилагат в търговията между страните в съответствие със Споразумението за СФСМ, включително с Насоките за насърчаване на практическото прилагане на член 6 от Споразумението за СФСМ (Решение G/SPS/48 на Комитета по СФСМ към СТО) и с приложимите препоръки, стандарти и насоки на OIE и МКРЗ. Специализираният търговски комитет по санитарни и фитосанитарни мерки може да определи допълнителни подробности за тези процедури, като вземе предвид всяко съответно Споразумение за СФСМ, както и стандартите, насоките или препоръките на OIE и МКРЗ.
 2. Страните могат също да се споразумеят да си сътрудничат във връзка с концепцията за компартментализация, посочена в глави 4.4 и 4.5 от Здравния кодекс за сухоземните животни на OIE и глави 4.1 и 4.2 от Здравния кодекс за водните животни на OIE.
 3. При създаването или поддържането на зоните, посочени в параграф 1, страните вземат предвид фактори като географско разположение, екосистеми, епидемиологично наблюдение и ефективност на санитарните и фитосанитарните проверки.
 4. Що се отнася до животните и животинските продукти, когато се определят или запазват условия за внос по искане на страната износител, страната вносител признава свободните от болест зони, определени от страната износител, като основа на съображенията си при вземане на решението за разрешаване или запазване на вноса, без да се засягат параграфи 8 и 9.
 5. Страната износител идентифицира частите от своята територия, посочени в параграф 4, и при поискване предоставя изчерпателно обяснение и подкрепящи данни, основани на стандартите на OIE, или по други начини, определени от Специализирания търговски комитет по санитарни и фитосанитарни мерки, въз основа на знания, придобити чрез опит от съответните органи на страната износител.
 6. Що се отнася до растенията, растителните продукти и други свързани предмети, когато се определят или запазват фитосанитарни условия за внос по искане на страната износител, страната вносител признава свободните от вредители зони, свободните от вредители места на производство, свободните от вредители производствени обекти, зоните със слабо разпространение на вредители и защитените зони, определени от страната износител, като основа на съображенията си при вземане на решение за разрешаване или запазване на вноса, без да се засягат параграфи 8 и 9.
 7. Страната износител определя своите свободни от вредители зони, свободни от вредители места на производство, свободни от вредители производствени обекти, зони със слабо разпространение на вредители или защитени зони. Ако това бъде поискано от страната вносител, страната


text:
износител предоставя изчерпателно обяснение и подкрепящи данни, основани на разработените от МКРЗ международни стандарти за фитосанитарни мерки, или по други начини, определени от Специализирания търговски комитет по санитарни и фитосанитарни мерки, въз основа на знания, придобити чрез опит от съответните фитосанитарни органи на страната износител.
 8. Страните признават свободните от болест зони и защитени зони, които са налице в края на преходния период.
 9. Параграф 8 се прилага също и за последващите приспособявания на тези свободни от болест зони и защитени зони (в случая на Обединеното кралство — свободни от вредители зони), с изключение на случаите на съществени промени в ситуацията по отношение на болестта или вредителите.
 10. С цел прилагане на параграфи 4— 9 от настоящия член страните могат да извършват одити и проверки съгласно член 79.
 11. Страните установяват тясно сътрудничество с цел поддържане на доверие в процедурите във връзка с определянето на свободни от болест или вредители зони, свободни от вредители места на производство, свободни от вредители производствени обекти, зони със слабо разпространение на вредители или болести и защитени зони, чрез което нарушаването на търговията да се сведе до минимум.
 12. Страната вносител основава своето определяне на здравния статус на животните или растенията в страната износител или части от нея на информацията, предоставена от страната износител в съответствие със стандартите на Споразумението за СФСМ, OIE и МКРЗ, и взема предвид определянето, направено от страната износител.
 13. Когато страната вносител не приеме определянето, направено от страната износител, както е посочено в параграф 12 от настоящия член, страната вносител предоставя обективна обосновка и обяснява на страната износител причините за това отхвърляне и при поискване провежда консултации в съответствие с член 80, параграф 2.
 14. Всяка страна гарантира, че задълженията определени в параграфи 4—9, 12 и 13, се изпълняват своевременно. Страната вносител ускорява признаването на статуса по отношение на болестта или вредителя, когато статусът е възстановен след появата на огнище.
 15. Когато някоя страна счита, че определен регион има специален статус по отношение на конкретна болест и отговаря на критериите, определени в глава 1.2 от Здравния кодекс за сухоземните животни на OIE или в глава 1.2 от Здравния кодекс за водните животни на OIE, тя може да поиска този статус да бъде признат. Страната вносител може да изисква допълнителни гаранции по отношение на вноса на живи животни и животински продукти, съответстващи на договорения статус.
 Член 79
 Одити и проверки
 1. Страната вносител може да извършва одити и проверки на следното:
 а)
 на цялата система за инспекции и сертифициране на органите на другата страна или на част от тази система;
 б)
 на резултатите от проверките, извършени съгласно системата за инспекции и сертифициране на страната износител.
 2. Страните извършват тези одити и проверки в съответствие с разпоредбите на Споразумението за СФСМ, като вземат предвид съответните международни стандарти, насоки и препоръки на Кодекса, OIE или МКРЗ.
 3. За целите на извършването на тези одити и проверки страната вносител може да извършва одити и проверки чрез искания за информация от страната износител или чрез посещения в страната износител за одити и проверки, които могат


text:
да включват:
 а)
 оценка изцяло или отчасти на цялостната програма за контрол на отговорния орган, включително, когато е целесъобразно, преглеждане на дейностите, свързани с извършването на регулаторни одити и инспекции;
 б)
 проверки на място; и
 в)
 събиране на информация и данни за оценка на причините за наличие на повтарящи се или нововъзникващи проблеми във връзка с износа на продукти.
 4. Страната вносител съобщава на страната износител резултатите и заключенията от одитите и проверките, извършени съгласно параграф 1. Страната вносител може да направи тези резултати публично достъпни.
 5. Преди започването на одит или проверка страните обсъждат целите и обхвата на одита или проверката, критериите или изискванията, спрямо които ще бъде оценявана страната износител, както и маршрута и процедурите за провеждане на одита или проверката, които се определят в план за одит или проверка. Освен ако е договорено друго между страните, страната вносител предоставя на страната износител план за одит или проверка най-малко 30 дни преди началото на одита или проверката.
 6. Страната вносител предоставя на страната износител възможност за коментари по проекта на доклада от одита или проверката. Страната вносител представя на страната износител окончателен писмен доклад, обикновено в срок от два месеца от датата на получаване на тези коментари.
 7. Всяка страна поема разходите си, свързани с такъв одит или проверка.
 Член 80
 Уведомяване и консултации
 1. Всяка страна своевременно уведомява другата страна за:
 а)
 значителна промяна в статуса по отношение на вредителите или болестите;
 б)
 появата на нова болест по животните;
 в)
 констатация от епидемиологично значение относно болест по животните;
 г)
 значим проблем, свързан с безопасността на храните, открит от някоя страна;
 д)
 всички допълнителни мерки извън основните изисквания на съответните СФС мерки, прилагани за контрол или изкореняване на болестите по животните или за опазване на здравето на хората, както и всички промени в политиката за профилактика, включително правилата за ваксиниране;
 е)
 при поискване — съобщава резултатите от извършения от страната официален контрол и представя доклада относно резултатите от извършения контрол; и
 ж)
 всички значителни промени във функциите на система или база данни.
 2. Ако някоя от страните има сериозни опасения по отношение на безопасността на храните, здравето на растенията или здравето на животните, или по отношение на СФС мярка, предложена или прилагана от другата страна, първата страна може да поиска провеждането на технически консултации с втората страна. Получилата искането страна следва да отговори своевременно. Всяка страна се стреми да предостави необходимата информация, за да се избегне евентуално нарушаване на търговията и, според случая, да се постигне взаимноприемливо решение.
 3. Консултациите, посочени в параграф 2, могат да се провеждат чрез телеконферентна или видеоконферентна връзка или чрез други средства за комуникация, които са били одобрени от страните по взаимно съгласие.
 Член 81
 Спешни мерки
 1. Ако страната вносител счита, че съществува сериозен риск за живота и здравето на хората, животните или растенията, тя може да предприеме необходимите мерки за опазване на живота и здравето на хората, животните или растенията без предварително уведомление. За пратки, които са в етап транспортиране между страните, страната вносител взема предвид най-подходящото и най-пропорционалното решение с


text:
цел да се избегне ненужно нарушаване на търговията.
 2. Страната, която предприема мерките, уведомява другата страна за спешната СФС мярка възможно най-скоро след решението си за прилагане на мярката и не по-късно от 24 часа след вземането на решението. Ако някоя страна поиска технически консултации във връзка с тази спешна СФС мярка, те трябва да се проведат в срок от 10 дни от уведомяването за спешната СФС мярка. Страните вземат предвид всяка информация, предоставена в рамките на техническите консултации. Тези консултации се провеждат, за да се избегне ненужно нарушаване на търговията. Страните могат да разглеждат възможности за улесняване на прилагането или за замяната на мерките.
 3. Страната вносител разглежда своевременно информацията, предоставена от страната износител, когато взема решение по отношение на пратки, които към момента на приемане на спешната СФС мярка се транспортират между страните, за да се избегне ненужно нарушаване на търговията.
 4. Страната вносител гарантира, че всяка спешна мярка, предприета на основанията, посочени в параграф 1 от настоящия член, не се запазва в сила без научни доказателства или в случаите, когато научните доказателства са недостатъчни, е приета в съответствие с член 5, параграф 7 от Споразумението за СФСМ.
 Член 82
 Многостранни международни форуми
 Страните се договарят да си сътрудничат в многостранни международни форуми за разработването на международни стандарти, насоки и препоръки в областите, попадащи в обхвата на настоящата глава.
 Член 83
 Прилагане и компетентни органи
 1. За целите на прилагането на настоящата глава всяка страна взема предвид всяко едно от следните:
 а)
 решенията на Комитета по СФСМ към СТО;
 б)
 работата на съответните международни органи за определяне на стандарти;
 в)
 всякакви познания и предишен опит в областта на търговията със страната износител; и
 г)
 информацията, предоставена от другата страна.
 2. За прилагането на настоящата глава всяка страна незабавно предоставя на другата страна описание на компетентните си органи. Всяка страна уведомява другата страна за всяка съществена промяна, свързана с тези компетентни органи.
 3. Всяка страна гарантира, че компетентните ѝ органи разполагат с необходимите ресурси за ефективно прилагане на настоящата глава.
 Член 84
 Сътрудничество в областта на хуманното отношение към животните
 1. Страните признават, че животните са същества с усещания. Те също така признават връзката между подобряването на хуманното отношение към животните и устойчивите системи за производство на храни.
 2. Страните поемат ангажимента да си сътрудничат в международни форуми за насърчаване на развитието на най-добрите възможни практики за хуманно отношение към животните и на прилагането на тези практики. По-конкретно страните си сътрудничат във връзка със засилване и разширяване на обхвата на стандартите на OIE за хуманно отношение към животните, както и във връзка с тяхното прилагане, при което се отделя специално внимание на селскостопанските животни.
 3. Страните обменят информация, експертни познания и опит в областта на хуманното отношение към животните, по-специално във връзка с развъждането, отглеждането, третирането, транспортирането и клането на животни, отглеждани за производство на храни.
 4. Страните засилват сътрудничеството си при провеждане на научни изследвания в областта на хуманното отношение към животните, свързано с отглеждането на животни и третирането им във фермите, по време на транспорт и при


text:
клане.
 Член 85
 Сътрудничество в областта на антимикробната резистентност
 1. Страните предоставят рамка за диалог и сътрудничество с оглед засилване на борбата срещу развиването на антимикробна резистентност.
 2. Страните признават, че антимикробната резистентност представлява сериозна заплаха за здравето на хората и животните. Възможно е неправилната употреба на антимикробни средства в животновъдството, включително нетерапевтичната им употреба, да допринесе за развиването на антимикробна резистентност, която може да представлява риск за човешкия живот. Страните признават, че естеството на заплахата изисква прилагането на транснационален подход и на подхода „Едно здраве“.
 3. С оглед на борбата с антимикробната резистентност страните се стремят да си сътрудничат в международен план с регионални или многостранни работни програми за намаляване на ненужната употреба на антибиотици в животновъдството и да работят заедно за преустановяване на международното използване на антибиотици като стимулатори на растежа с цел борба с антимикробната резистентност съгласно подхода „Едно здраве“ и в съответствие с Глобалния план за действие.
 4. Страните си сътрудничат в рамките на съответните международни организации при разработването на международни насоки, стандарти, препоръки и действия, целящи да насърчават разумната и отговорна употреба на антибиотиците в животновъдството и във ветеринарните практики.
 5. Диалогът, посочен в параграф 1, обхваща, inter alia:
 а)
 сътрудничество за следване на действащите и бъдещите насоки, стандарти, препоръки и действия, разработени от съответните международни организации, и действащите и бъдещите инициативи и национални планове, целящи да насърчават разумната и отговорна употреба на антибиотиците и свързани с животновъдството и ветеринарните практики;
 б)
 сътрудничество при изпълнението на препоръките на OIE, СЗО и Кодекса, по-специално на CAC-RCP61/2005;
 в)
 обмен на информация относно добрите селскостопански практики;
 г)
 насърчаване на научните изследвания, иновациите и развитието;
 д)
 насърчаване на мултидисциплинарните подходи за борба с антимикробната резистентност, включително на подхода „Едно здраве“ на СЗО, OIE и Кодекса.
 Член 86
 Устойчиви продоволствени системи
 Всяка страна насърчава своите служби по безопасност на храните, фитосанитарни служби и ветеринарномедицински служби да си сътрудничат със съответните служби на другата страна с цел насърчаване на устойчивите методи за производство на храни и на устойчивите продоволствени системи.
 Член 87
 Специализиран търговски комитет по санитарните и фитосанитарните мерки
 Специализираният търговски комитет по санитарните и фитосанитарните мерки наблюдава прилагането и функционирането на разпоредбите на настоящата глава и има следните функции:
 а)
 незабавно изясняване и по възможност разрешаване на всеки повдигнат от някоя от страните въпрос, свързан с разработването, приемането или прилагането на санитарни и фитосанитарни изисквания, стандарти и препоръки съгласно настоящата глава или Споразумението за СФСМ;
 б)
 обсъждане на текущите процеси при разработването на нови разпоредби;
 в)
 обсъждане възможно най-бързо на опасенията, изразени от някоя от страните по отношение на санитарните и фитосанитарните условия и процедури за внос, прилагани от другата страна;
 г)
 редовен преглед на СФС мерките на страните, включително изискванията за сертифициране и процедурите за митническо оформяне на границите, както и тяхното прилагане, за да се улесни търговията между страните, в съответствие с принципите, целите и процедурите, определени в член 5 от Споразумението за СФСМ. Всяка страна определя всички подходящи действия, които ще предприеме, включително по отношение на честотата на проверките на самоличността и физическите проверки, като взема


text:
предвид резултатите от този преглед и въз основа на критериите, определени в приложение 10 от настоящото споразумение;
 д)
 обмен на мнения, информация и опит по отношение на дейностите за сътрудничество в областта на защитата на хуманното отношение към животните и борбата срещу антимикробната резистентност, провеждани съгласно членове 84 и 85;
 е)
 по искане на някоя от страните — разглежда какво представлява съществена промяна в ситуацията по отношение на болестта или вредителите, посочена в член 78, параграф 9;
 ж)
 приема решения за:
 i)
 добавяне на определенията, посочени в член 71;
 ii)
 определяне на специалните случаи, посочени в член 74, параграф 2;
 iii)
 определяне на подробностите за процедурите, посочени в член 78, параграф 1;
 iv)
 установяване на други начини в подкрепа на обясненията, посочени в член 78, параграфи 5 и 7.
 ГЛАВА 4
 ТЕХНИЧЕСКИ ПРЕЧКИ ПРЕД ТЪРГОВИЯТА
 Член 88
 Цел
 Целта на настоящата глава е да се улесни търговията със стоки между страните чрез предотвратяване, откриване и премахване на ненужните технически пречки пред търговията.
 Член 89
 Обхват
 1. Настоящата глава се прилага за изготвянето, приемането и прилагането на всички стандарти, технически правила и процедури за оценяване на съответствието, които могат да засегнат търговията със стоки между страните.
 2. Настоящата глава не се прилага за:
 а)
 спецификации за покупка, изготвени от правителствени организации за производствени или потребителски изисквания на такива органи; или
 б)
 СФС мерки, попадащи в приложното поле на глава 3 от настоящия дял.
 3. Приложенията към настоящата глава се прилагат в допълнение към настоящата глава по отношение на продуктите, попадащи в обхвата на посочените приложения. Всяка разпоредба в приложение към настоящата глава, че даден международен стандарт или орган или организация трябва да се разглежда или признава за съответен, не възпрепятства стандарт, разработен от друг орган или организация, да бъде считан за съответен международен стандарт съгласно член 91, параграфи 4 и 5.
 Член 90
 Връзка със Споразумението за ТПТ
 1. Членове 2—9 от Споразумението за ТПТ и приложения 1 и 3 към него се включват в настоящото споразумение и стават част от него mutatis mutandis.
 2. Термините, посочени в настоящата глава и в приложенията към настоящата глава, имат същото значение, каквото имат в Споразумението за ТПТ.
 Член 91
 Технически правила
 1. Всяка страна извършва оценки на въздействието на планираните технически правила съгласно съответните си правила и процедури. Правилата и процедурите, посочени в настоящия параграф и в параграф 8, могат да предвиждат изключения.
 2. Всяка страна извършва оценка на наличните регулаторни и нерегулаторни алтернативи на предложеното техническо правило, чрез които могат да се постигнат законните цели на страната в съответствие с член 2, параграф 2 от Споразумението за ТПТ.
 3. Всяка страна използва съответните международни стандарти като основа за своите технически правила, освен когато може да докаже, че тези международни стандарти биха били неефективно или неподходящо средство за постигането на поставените законни цели.
 4. Международните стандарти, разработени от Международната организация по стандартизация (ISO), Международната електротехническа комисия (IEC), Международния съюз по далекосъобщения (МСД) и Комисията по Кодекс алиментариус, са съответните международни стандарти по смисъла на член 2, член 5 и приложение 3 към Споразумението


text:
за ТПТ.
 5. Стандарт, разработен от други международни организации, също може да се счита за съответен международен стандарт по смисъла на член 2, член 5 и приложение 3 към Споразумението за ТПТ, при условие че:
 а)
 той е разработен от орган по стандартизация, който се стреми да постигне консенсус:
 i)
 между националните делегации на участващите членове на СТО, представляващи всички национални органи по стандартизация на тяхна територия, които са приели или очакват да приемат стандарти за предмета, за който се отнася международната дейност по стандартизация, или
 ii)
 между правителствените органи на участващите членове на СТО, и
 б)
 той е разработен в съответствие с решението на Комитета по техническите пречки пред търговията към СТО относно принципите за разработване на международни стандарти, ръководства и препоръки във връзка с членове 2 и 5 и приложение 3 към Споразумението за ТПТ (4).
 6. Когато някоя страна не е използвала международните стандарти като основа за конкретно техническо правило, по искане на другата страна тя определя всяко съществено отклонение от съответния международен стандарт, обяснява причините, поради които тези стандарти са били преценени като неподходящи или неефективни за преследваната цел, и предоставя научните или техническите доказателства, на които се основава тази оценка.
 7. Всяка страна преглежда своите технически правила, за да увеличи сближаването им със съответните международни стандарти, като взема предвид, inter alia, всяка нова разработка в областта на съответните международни стандарти или всяка промяна в обстоятелствата, породили отклонения от съответните международни стандарти.
 8. Съгласно съответните си правила и процедури и без да се засяга дял X от настоящата позиция, всяка страна гарантира, при разработването на важни технически правила, които могат да окажат значително въздействие върху търговията, че съществуват процедури, позволяващи на различни лица да изразят мнението си в обществена консултация, освен когато възникнат или е налице заплаха от възникване на спешни проблеми, свързани с безопасността, здравето, околната среда или националната сигурност. Всяка страна разрешава на лица от другата страна да участват в тези консултации при условия, които не са по-неблагоприятни от предоставените на собствените ѝ граждани, и прави резултатите от този процес на консултация публично достъпни.
 Член 92
 Стандарти
 1. Всяка от страните насърчава органите по стандартизация, установени на нейната територия, както и регионалните органи по стандартизация, в които членуват дадена страна или органите по стандартизация, установени на нейната територия:
 а)
 да вземат участие в рамките на своите ресурси при изготвянето на международни стандарти от съответните международни органи по стандартизация;
 б)
 да използват съответните международни стандарти като основа за стандартите, които те разработват, освен когато тези международни стандарти биха били неефективни или неподходящи, например поради недостатъчно равнище на защита или фундаментални климатични или географски фактори или фундаментални технологични проблеми;
 в)
 да избягват дублирането или припокриването с работата на международни органи по стандартизация;
 г)
 да извършват на редовни интервали преглед на националните и регионалните стандарти, които не се основават на относимите международни стандарти, с цел тяхното по-тясно сближаване с относимите международни стандарти;
 д)
 да си сътрудничи със съответните органи по стандартизация на другата страна в международни дейности по стандартизация, включително чрез сътрудничество в международните органи по стандартизация


text:
или на регионално равнище;
 е)
 да насърчават двустранното сътрудничество с органите по стандартизация на другата страна; и
 ж)
 да осъществяват обмен на информация между органите по стандартизация.
 2. Страните обменят информация относно:
 а)
 съответния начин, по който използват стандартите в подкрепа на техническите правила; и
 б)
 своите съответни процедури за стандартизация, и степента на използване на международни, регионални или подрегионални стандарти като основа за своите национални стандарти.
 3. Когато стандартите станат задължителни чрез включване или позоваване в проект на техническо правило или в процедура за оценяване на съответствието, се прилагат задълженията за прозрачност, посочени в член 94 и в член 2 или 5 от Споразумението за ТПТ.
 Член 93
 Оценяване на съответствието
 1. Член 91 относно изготвянето, приемането и прилагането на техническите правила се прилага и за процедурите за оценяване на съответствието mutatis mutandis.
 2. Когато дадена страна изисква оценяване на съответствието като достатъчна гаранция, че конкретен продукт е в съответствие с определено техническо правило, тя:
 а)
 избира процедури за оценяване на съответствието, които са пропорционални на свързаните рискове, които са определени въз основа на извършеното оценяване на риска;
 б)
 счита като доказателство за съответствието с техническите правила използването на декларацията за съответствие на доставчика, т.е. декларация за съответствие, издадена от производителя на негова собствена отговорност без задължително оценяване от трета страна, като гаранция за съответствие редом с останалите възможности за доказване на съответствие с техническите правила;
 в)
 предоставя информация, при поискване от другата страна, относно критериите, използвани при избора на процедури за оценяване на съответствието за конкретни продукти.
 3. Когато някоя страна изисква оценяване на съответствието от трето лице като достатъчна гаранция, че конкретен продукт е в съответствие с определено техническо правило, и не е запазила тази задача за държавен орган, както е посочено в параграф 4, тя:
 а)
 използва акредитация, според случая, като средство за доказване на техническата компетентност за квалифициране на органите за оценяване на съответствието. Без да се засяга правото ѝ да установява изисквания за органите за оценяване на съответствието, всяка страна признава ценната роля, която може да играе акредитацията, извършвана с предоставено от държавни органи правомощие и на нетърговска основа, за квалифициране на органите за оценяване на съответствието;
 б)
 използва приложимите международни стандарти за акредитация и оценяване на съответствието;
 в)
 насърчава органите по акредитация и органите за оценяване на съответствието, разположени на нейна територия, да се присъединят към съответните действащи международни споразумения или договорености за хармонизиране или улесняване на приемането на резултатите от оценяването на съответствието;
 г)
 ако два или повече органа за оценяване на съответствието са упълномощени от дадена страна да извършват процедурите за оценяване на съответствието, необходими за пускането на даден продукт на пазара, гарантира, че икономическите оператори имат избор между органите за оценяване на съответствието, определени от органите на дадена страна за определен продукт или набор от продукти;
 д)
 гарантира, че органите за оценяване на съответствието са независими от производителите, вносителите и икономическите оператори като цяло и че няма конфликт на интереси между органите по акредитация и органите за оценяване на съответствието;
 е)
 дава възможност на органите за оценяване на съответствието да


text:
използват подизпълнители за извършване на изпитвания или инспекции във връзка с оценяването на съответствието, включително подизпълнители, разположени на територията на другата страна, и може да изисква от подизпълнителите да отговарят на същите изисквания, които органът за оценяване на съответствието трябва да изпълни, за да извърши такова изпитване или инспекции; и
 ж)
 публикува на единен уебсайт списък на органите, които е определил за извършване на такова оценяване на съответствието, и съответната информация за обхвата на определянето на всеки такъв орган.
 4. В настоящия член не се съдържа никаква пречка за дадена страна да изисква оценяването на съответствието по отношение на конкретни продукти да се извършва от посочените от нея държавни органи. Ако някоя страна изисква оценката на съответствието да се извършва от посочените от нея държавни органи, тази страна:
 а)
 ограничава таксите за оценяване на съответствието до приблизителните разходи за предоставените услуги и, по искане на заявител за оценяване на съответствието, предоставя обяснение относно начина, по който налага ограничението на всички такси за това оценяване на съответствието до приблизителните разходи за предоставените услуги; и
 б)
 прави таксите за оценяване на съответствието публично достъпни.
 5. Независимо от параграфи 2—4, всяка страна приема декларацията за съответствие на доставчика като доказателство за съответствие с нейните технически правила в тези продуктови области, в които прави това на датата на влизане в сила на настоящото споразумение.
 6. Всяка страна публикува и поддържа с информационна цел списък на продуктовите области, посочени в параграф 5, заедно с препратките към приложимите технически правила.
 7. Независимо от параграф 5, всяка страна може да въведе изисквания за задължителното изпитване или сертифициране от трети лица на продуктовите области, посочени в посочения параграф, при условие че тези изисквания са оправдани на основание на законни цели и са пропорционални на целта за осигуряване на достатъчна увереност на страната вносител, че продуктите съответстват на приложимите технически правила или стандарти, като се вземат предвид рисковете, които несъответствието би създало.
 8. Страната, която предлага да въведе процедурите за оценяване на съответствието, посочени в параграф 7, уведомява другата страна на ранен етап и взема предвид коментарите ѝ при изготвянето на всяка такава процедура за оценяване на съответствието.
 Член 94
 Прозрачност
 1. Освен когато възникват или е налице заплаха от възникване на спешни проблеми, свързани с безопасността, здравето, опазването на околната среда или националната сигурност, всяка страна позволява на другата страна да предостави писмени коментари към нотифицираните предложения за технически правила и процедури за оценяване на съответствието в рамките на срок от най-малко 60 дни от датата на изпращането на уведомлението за тези правила или процедури до централната регистратура по уведомленията на СТО. Страната се отзовава положително на разумно обосновано искане за удължаване на този срок за представяне на коментари.
 2. Всяка страна предоставя електронна версия на пълния нотифициран текст заедно с уведомлението. В случай че нотифицираният текст не е на един от официалните езици на СТО, уведомяващата страна предоставя подробно и пълно описание на съдържанието на мярката във формàта на СТО за уведомяване.
 3. Ако дадена страна получи писмени коментари по предложението си за техническо правило или процедура


text:
за оценяване на съответствието от другата страна, тя:
 а)
 при поискване от другата страна, обсъжда писмените коментари с участието на своя компетентен регулаторен орган, във време, когато могат да бъдат взети под внимание; и
 б)
 изпраща писмен отговор на коментарите не по-късно от датата на публикуване на техническото правило или на процедурата за оценяване на съответствието.
 4. Всяка страна се стреми да публикува на уебсайт своите отговори на коментарите, които е получила след уведомлението, посочено в параграф 1, не по-късно от датата на публикуване на приетото техническо правило или на приетата процедура за оценяване на съответствието.
 5. Всяка страна предоставя, по искане на другата страна, информация относно целите, правното основание и обосновката във връзка с техническо правило или с процедура за оценяване на съответствието, които страната е приела или предлага да приеме.
 6. Всяка страна гарантира, че приетите от нея технически правила и процедури за оценяване на съответствието се публикуват на уебсайт, който е достъпен безплатно.
 7. Всяка страна предоставя информация за приемането и влизането в сила на техническите правила или на процедурите за оценяване на съответствието и за приетите окончателни текстове чрез допълнение към първоначалното уведомление до СТО.
 8. Всяка страна осигурява изминаване на разумен срок между публикуването на техническите правила и влизането им в сила, за да се даде време за приспособяване на икономическите оператори на другата страна. „Разумен срок“ означава период от най-малко шест месеца, освен ако това би било неефективно за изпълнението на поставените законни цели.
 9. Всяка от страните дава положителен отговор на разумно искане на другата страна, получено преди края на срока за представяне на коментари, посочен в параграф 1, за удължаване на срока между приемането на техническото правило и влизането му в сила, с изключение на случаите, при които закъснението би било неефективно за постигането на поставените законни цели.
 10. Всяка страна гарантира, че информационните центрове, създадени в съответствие с член 10 от Споразумението за ТПТ, предоставят информация и отговори на един от официалните езици на СТО на основателни запитвания от другата страна или от заинтересовани лица от другата страна относно приетите технически правила и процедури за оценяване на съответствието.
 Член 95
 Маркиране и етикетиране
 1. Техническите правила на дадена страна могат да включват изключително задължителни изисквания за маркиране или етикетиране или да се отнасят до тях. В такива случаи към тези технически правила се прилагат принципите на член 2, параграф 2 от Споразумението за ТПТ.
 2. Когато дадена страна изисква задължително маркиране или етикетиране на продуктите, се прилагат всички условия, които следват:
 а)
 страната изисква само информация, която е от значение за потребителите или ползвателите на продукта, или информация, която указва, че продуктът съответства на задължителните технически изисквания;
 б)
 страната не изисква каквото и да било предварително одобрение, регистрация или сертифициране на етикетите или на маркировките на продуктите, нито заплащане на такси като предварително условие за пускането на своя пазар на продукти, които иначе отговарят на задължителните ѝ технически изисквания, освен ако това е необходимо с оглед на законни цели;
 в)
 в случаите, в които някоя страна изисква от икономическите оператори да


text:
използват уникален идентификационен номер, тя издава такъв номер на икономическите оператори на другата страна своевременно и на основата на недискриминационни принципи;
 г)
 освен ако информацията, изброена в подточки i), ii) или iii), е подвеждаща, противоречива или объркваща по отношение на информацията, изисквана от страната вносител по отношение на стоките, страната вносител разрешава:
 i)
 информация на други езици, освен езика, изискван в страната вносител на стоките;
 ii)
 международно признати номенклатури, пиктограми, символи или графики; и
 iii)
 допълнителна информация, освен изискваната в страната вносител на стоките;
 д)
 страната приема, че етикетирането, включително допълнителното етикетиране или корекциите на етикетирането, се извършват в митническите складове или в други определени зони в държавата вносител вместо етикетирането в държавата на произход, освен ако се изисква да се извърши от одобрени лица поради съображения, свързани с общественото здраве или безопасността; и
 е)
 освен ако прецени, че с това може да се накърнява постигането на законни цели, страната се стреми да приема непостоянни или сменяеми етикети или по-скоро такава маркировка или етикетировка, която е включена в придружаващата документация, отколкото физически прикрепена към продукта.
 Член 96
 Сътрудничество в областта на надзора на пазара и на безопасността и съответствието на нехранителните продукти
 1. Страните признават значението на сътрудничеството в областта на надзора на пазара, съответствието и безопасността на нехранителните продукти с цел улесняване на търговията и защита на потребителите и останалите ползватели, както и значението на изграждане на взаимно доверие на основата на споделяне на информация.
 2. За да гарантират независимото и безпристрастно функциониране на надзора на пазара, страните гарантират:
 а)
 разделянето на функциите за надзор на пазара от функциите за оценяване на съответствието; и
 б)
 липсата на каквито и да било интереси, които биха засегнали безпристрастността на органите за надзор на пазара при извършването от тях на контрол или надзор на икономически оператори.
 3. Страните си сътрудничат и обменят информация в областта на безопасността и съответствието на нехранителните продукти, която може да включва по-конкретно следното:
 а)
 дейности и мерки за надзор на пазара и за правоприлагане;
 б)
 методи за оценка на риска и изпитване на продукти;
 в)
 координираното изземване на продукти или други подобни действия;
 г)
 научна, техническа и регулаторна информация с цел подобряване на безопасността и съответствието на нехранителните продукти;
 д)
 възникващи въпроси от съществено значение за здравето и безопасността;
 е)
 дейности, свързани със стандартизацията;
 ж)
 обмен на длъжностни лица.
 4. Съветът за партньорство полага всички усилия да установи в приложение 16, във възможно най-кратък срок и за предпочитане до шест месеца след влизането в сила на настоящото споразумение, договореност за редовен обмен на информация между системата за бърз обмен на информация за нехранителни продукти (RAPEX), или последваща система, и базата данни, свързана с надзора на пазара и безопасността на продуктите, създадена съгласно правилата за обща безопасност на продуктите от 2005 г., или последваща база данни, по отношение на безопасността на нехранителните продукти и свързаните с това превантивни, ограничителни и коригиращи мерки.
 В тази договореност се определят условията, при които:
 а)
 Съюзът предоставя на Обединеното кралство избрана информация от своята система за бърз обмен на информация RAPEX или


text:
последваща система съгласно посоченото в Директива 2001/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 3 декември 2001 г. относно общата безопасност на продуктите или последваща директива;
 б)
 Обединеното кралство предоставя на Съюза избрана информация от своята база данни, свързана с надзора на пазара и безопасността на продуктите, създадена съгласно правилата за обща безопасност на продуктите от 2005 г., или последваща база данни; и
 в)
 страните се информират взаимно за всички последващи действия и мерки, предприети в отговор на обменяната информация.
 5. Съветът за партньорство може да установи в приложение 17 договореност за редовен обмен на информация, включително обмен на информация по електронен път, във връзка с мерките, предприети относно нехранителни продукти с установено несъответствие, които се различават от предвидените в параграф 4.
 6. Всяка страна използва информацията, получена съгласно параграфи 3, 4 и 5, единствено с цел защита на потребителите, здравето, безопасността или околната среда.
 7. Всяка от страните третира информацията, получена съгласно параграфи 3, 4 и 5, като поверителна.
 8. В договореностите, посочени в параграфи 4 и 5, се уточняват видът на информацията, която следва да се обменя, редът и условията за осъществяването на обмена, както и прилагането на правилата за поверителност и защита на личните данни. Съветът за партньорство разполага с правомощието да приема решения за определяне или изменение на договореностите, установени в приложения 16 и 17.
 9. За целите на настоящия член „надзор на пазара“ означава предприетите дейности и взетите мерки от органите за надзор на пазара и правоприлагане, включително предприетите дейности и взетите мерки в сътрудничество с икономическите оператори, въз основа на процедурите на някоя от страните, за да се даде възможност на тази страна да наблюдава или да действа в областта на безопасността на продуктите и тяхното съответствие с изискванията, определени в нейните законови и подзаконови актове.
 10. Всяка страна гарантира, че всяка мярка, предприета от нейните надзорни или правоприлагащи органи за изтегляне или изземване от нейния пазар или за забрана или ограничаване на предоставянето на нейния пазар на продукт, внесен от територията на другата страна, по причини, свързани с неспазване на приложимото законодателство, е пропорционална, че се посочват точните основания, на които се основава мярката, и че тя се съобщава незабавно на съответния икономически оператор.
 Член 97
 Технически обсъждания
 1. Ако някоя страна счита, че определен проект или предложение за техническо правило или процедура за оценяване на съответствието на другата страна могат да окажат значително влияние върху търговията между страните, тя може да поиска технически обсъждания по този въпрос. Искането се отправя в писмена форма до другата страна, като в него се посочват:
 а)
 мярката, която е предмет на спора;
 б)
 разпоредбите на настоящата глава или на приложение към настоящата глава, за които се отнасят опасенията; и
 в)
 причините за искането, включително описание на опасенията на отправилата искането страна по отношение на мярката.
 2. Страната изпраща искането си до звеното за контакт на другата страна, определено съгласно член 99.
 3. По искане на която и да било от страните се осъществяват срещи между тях в срок от 60 дни от датата на искането с


text:
цел обсъждане на изразените в искането опасения, лично или чрез видеоконферентна или телеконферентна връзка, и се полагат усилия за възможно най-бързо разрешаване на въпроса. Ако отправилата искането страна счита, че въпросът е спешен, тя може да поиска срещите да се проведат в по-кратък срок. В такива случаи страната ответник дава положителен отговор на това искане.
 Член 98
 Сътрудничество
 1. Страните си сътрудничат в областта на техническите правила, стандарти и процедури за оценяване на съответствието, когато това е в техен взаимен интерес, без това да засяга автономността на собственото им вземане на решения и съответния им правен ред. Специализираният търговски комитет по техническите пречки пред търговията може да обменя мнения по отношение на дейностите по сътрудничество, извършвани съгласно настоящия член или приложенията към настоящата глава.
 2. За целите на параграф 1 страните се стремят да определят, разработват и насърчават инициативи от взаимен интерес. Тези дейности могат да са свързани по-специално със следното:
 а)
 обмен на информация, опит и данни, свързани с техническите правила, стандарти и процедури за оценяване на съответствието;
 б)
 осигуряване на ефективно взаимодействие и сътрудничество между съответните регулаторни органи на страните на международно, регионално или национално равнище;
 в)
 обмен на информация, доколкото е възможно, за международни споразумения и договорености относно техническите пречки пред търговията, по които едната или и двете страни са страна; и
 г)
 създаване на инициативи за улесняване на търговията или участие в такива инициативи.
 3. За целите на настоящия член и на разпоредбите относно сътрудничеството съгласно приложенията към настоящата глава Европейската комисия действа от името на Съюза.
 Член 99
 Звена за контакт
 1. След влизането в сила на настоящото споразумение всяка страна определя звено за контакт за целите на прилагането на настоящата глава и уведомява другата страна за координатите за връзка на звеното за контакт, включително информация за съответните длъжностни лица. Страните своевременно се уведомяват взаимно за всяка промяна в посочените координати за връзка.
 2. Звеното за контакт предоставя всяка информация или обяснение, поискано от звеното за контакт на другата страна във връзка с прилагането на настоящата глава, в разумен срок, който по възможност не превишава 60 дни от датата на получаване на искането.
 Член 100
 Специализиран търговски комитет по техническите пречки пред търговията
 Специализираният търговски комитет по техническите пречки пред търговията наблюдава изпълнението и функционирането на разпоредбите на настоящата глава и нейните приложенията и своевременно уточнява и изяснява, когато това е възможно, всеки въпрос, повдигнат от дадена страна, който е свързан с разработването, приемането или прилагането на технически правила, стандарти и процедури за оценяване на съответствието съгласно настоящата глава или Споразумението за ТПТ.
 ГЛАВА 5
 МИТНИЦИ И УЛЕСНЯВАНЕ НА ТЪРГОВИЯТА
 Член 101
 Цел
 Целите на настоящата глава са:
 а)
 да се засили сътрудничеството между страните в областта на митниците и улесняването на търговията и да се подкрепя или поддържа, когато е подходящо, целесъобразно равнище на съвместимост на тяхното митническо законодателство и на практиките им с оглед гарантиране на съответствието на приложимото законодателство и на съответните процедури, както и на административния капацитет на съответните администрации, с целите за стимулиране на улесняването на търговията при едновременно осигуряване


text:
на ефективен митнически контрол и на ефективно правоприлагане в областта на митническото законодателство и на свързаните с търговията законови и подзаконови нормативни актове, на правилна защита на сигурността и безопасността на гражданите, както и на зачитане на забраните, ограниченията и финансовите интереси на страните;
 б)
 да се засили административното сътрудничество между страните в областта на ДДС и взаимопомощта при вземания, свързани с данъци и такси;
 в)
 да се гарантира, че законодателството на всяка от страните е недискриминационно и че митническите процедури се основават на използването на съвременни методи и ефикасни проверки за борба с измамите и насърчаване на законната търговия; и
 г)
 да се гарантира, че законните цели на обществената политика, , включително по отношение на сигурността, безопасността и борбата с измамите, не са нарушени по никакъв начин.
 Член 102
 Определения
 За целите на настоящата глава и приложение 18 и Протокола относно административната взаимопомощ по митнически въпроси и Протокола относно административното сътрудничество и борбата с измамите в областта на данъка върху добавената стойност и за взаимопомощта при събирането на вземания, свързани с данъци и мита, се прилагат следните определения:
 а)
 „Споразумение за предекспедиционна проверка“ означава Споразумението за предекспедиционна проверка, съдържащо се в приложение 1A към Споразумението за СТО;
 б)
 „Конвенция ATA и Истанбулска конвенция“ означава Митническата конвенция относно карнета АТА за временен внос на стоки, съставена в Брюксел на 6 декември 1961 г., и Истанбулската конвенция за временен внос, подписана на 26 юни 1990 г.;
 в)
 „Конвенция за общ транзитен режим“ означава Конвенцията от 20 май 1987 г. за общ транзитен режим;
 г)
 „Образец за митнически данни на СМО“ означава библиотека от компоненти на данни и електронни шаблони за обмен на бизнес данни и компилиране на международните стандарти в областта на данните и информацията, използвани при прилагане на регулаторни улеснения и контрол в глобалната търговия, която библиотека е периодично публикувана от екипа на проекта на образеца за данни на СМО;
 д)
 „митническо законодателство“ означава всички законови или подзаконови нормативни актове, приложими на територията на съответната страна, които уреждат влизането или вноса на стоки, излизането или износа на стоки и транзита на стоки и поставянето на стоки под всякакъв друг митнически режим или процедура, включително мерките за забрана, ограничение и контрол;
 е)
 „информация“ означава данни, документ, изображение, доклад, съобщение или заверено копие в какъвто и да било формат, включително електронен формат, независимо дали са обработени, или не;
 ж)
 „лице“ означава всяко лице съгласно определението в член 512, буква л) (5);
 з)
 „Рамка от стандарти SAFE“ означава Рамката от стандарти SAFE за сигурност и улесняване на глобалната търговия, приета на сесията на Световната митническа организация през юни 2005 г. в Брюксел и актуализирана периодично; и
 и)
 „Споразумение на СТО за улесняване на търговията“ означава Споразумението за улесняване на търговията, приложено към протокола за изменение на Споразумението за създаване на Световната търговска организация (решение от 27 ноември 2014 г.).
 Член 103
 Митническо сътрудничество
 1. Съответните органи на страните си сътрудничат по митническите въпроси в подкрепа на целите, посочени в член 101, като се вземат предвид ресурсите на съответните органи. За целите на настоящия