text:
на изпитване, органът за управление трябва да остава напълно натиснат в продължение на 20 s и изключен в продължение на 5 s. Под това трябва да се разбира, че по време на горепосоченото изпитване задвижването разполага с достатъчен запас от енергия, който осигурява пълното задействане на работната спирачна уредба. Това изискване не се тълкува като отклонение от изискванията на приложение 4.
 5.2.20.5.
 Когато напрежението на акумулаторната батерия спадне под стойността, определена от производителя, при която повече не може да се осигурява предписаната ефективност на работната спирачка и/или при която чрез нито един от най-малко два независими кръга на работната спирачка не може да се достигне предписаната аварийна спирачна ефективност, трябва да се включи червеният предупредителен сигнал, посочен в точка 5.2.1.21.1.1. След включването на предупредителния сигнал трябва да има възможност, чрез задействане на органа за управление на работната спирачка, да се достигне поне аварийната спирачна ефективност, предписана в точка 2.2 от приложение 3 към настоящото правило. Под това трябва да се разбира, че задвижването на работната спирачна уредба разполага с достатъчен запас от енергия.
 5.2.20.6.
 Ако допълнителното оборудване се захранва от същия запас като задвижването с електрическо управление, то при обороти на двигателя не повече от 80 % от оборотите при максимална мощност, трябва да се гарантира подаването на достатъчно енергия за постигане на предписаните стойности на отрицателното ускорение или чрез осигуряване на захранване с енергия, позволяващо да се предотврати намаляването на този запас, или чрез изключване на предварително избрани части от допълнителното оборудване, при напрежение над критичната стойност, посочена в точка 5.2.20.5 от настоящото правило, така че да се предотврати допълнително намаляване на този запас. Спазването на това изискване може да се докаже чрез изчисление или чрез реално изпитване. Тази точка не се прилага за превозни средства, при които предписаните стойности на отрицателното ускорение могат да бъдат достигнати без използване на електрическа енергия.
 5.2.20.7.
 Ако допълнителното оборудване се захранва с енергия от задвижването с електрическо управление, трябва да са изпълнени следните изисквания:
 5.2.20.7.1.
 В случай на неизправност в източника на енергия на движещо се превозно средство, енергията на запаса трябва да е достатъчна за задействане на спирачките чрез органа за управление.
 5.2.20.7.2.
 В случай на неизправност в източника на енергия, докато превозно средство е на място и ръчната спирачка е задействана, енергията на запаса трябва да е достатъчна за включване на светлините дори когато се използват спирачките.
 5.2.21. Общите изисквания за оптичните предупредителни сигнали, чието предназначение е да указват на водача някои конкретни неизправности (или повреди) в спирачното оборудване на моторното превозно средство, са изложени в следните подточки: с изключение на случаите, описани в точка 5.2.21.5 по-долу, тези сигнали трябва да се използват само за целите, предписани в настоящото правило.
 5.2.21.1.
 В моторните превозни средства трябва да бъде предвидена възможност за подаване на предупредителни сигнали за неизправност и повреда в спирачките, както следва:
 5.2.21.1.1.
 червен предупредителен сигнал, указващ определени другаде в настоящото правило неизправности в спирачното оборудване на превозното средство, които не позволяват постигането на предписаната ефективност на работната спирачка и/или които не позволяват действието на поне един от двата


text:
независими кръга на работното спиране;
 5.2.21.1.2.
 когато е приложимо, жълт предупредителен сигнал, указващ открита по електрически път повреда в спирачното оборудване на превозното средство, който не се указва от червения предупредителен сигнал, описан в точка 5.2.21.1.1 по-горе.
 5.2.21.2.
 Предупредителните сигнали трябва да са видими дори на дневна светлина; водачът трябва да може от своето място да проверява лесно изправното състояние на сигналните устройства; неизправност на елемент от предупредителните устройства не трябва да води до загуба на ефективност на спирачната уредба.
 5.2.21.3.
 Освен ако не е указано друго, то:
 5.2.21.3.1.
 водачът трябва да бъде предупеждаван за конкретната неизправност или повреда чрез гореспоменатия предупредителен сигнал(и) преди привеждането в действие на съответния орган за управление на спирането;
 5.2.21.3.2.
 предупредителният сигнал(и) трябва да се извежда през цялото време, докато продължава неизправността/повредата и когато ключът за запалване (пускане) на двигателя е в положение „включено“ (в работно положение); и
 5.2.21.3.3.
 предупредителният сигнал трябва да бъде постоянен (немигащ).
 5.2.21.4.
 Гореспоменатият предупредителен сигнал(и) трябва да светва, когато електрическото оборудване (и спирачната уредба) на превозното средство е захранено с енергия. При неподвижно превозно средство трябва да се извърши проверка, която да установи, че в спирачната уредба отсъстват конкретните неизправности или повреди, преди изключването на предупредителните сигнали. Информацията за конкретните неизправности или повреди, които трябва да задействат гореспоменатите предупредителни сигнали, но които не се откриват при статични условия, трябва да се систематизира в процеса на появата им и те да бъдат извеждани от предупредителните устройства при пускането на двигателя и при всички случаи, когато ключът за запалване (пускане) на двигателя е в положение „включено“ (в работно положение) през цялото време на наличие на неизправността или повредата.
 5.2.21.5.
 Неспецифицираните неизправности (или повреди) или друга информация относно спирачките и/или ходовата част на моторното превозно средство могат да бъдат указвани посредством жълтия сигнал, посочен в точка 5.2.21.1.2 по-горе, при условие че са изпълнени следните условия:
 5.2.21.5.1.
 превозното средство е на място;
 5.2.21.5.2.
 след първоначалното захранване на спирачното оборудване и след като сигналът е указал, че след процедурите, уточнени в точка 5.2.21.4 по-горе, не са открити никакви конкретни неизправности (или повреди); и
 5.2.21.5.3.
 неспецифицирани повреди или друга информация трябва да бъдат указвани само посредством мигане на предупредителния сигнал. Предупредителният сигнал обаче трябва да се изключва, след като скоростта на превозното средство за първи път надвиши 10 km/h.
 5.2.22. Подаване на сигнал за спирането за включване на стоп-светлините
 5.2.22.1.
 При задействането на работната спирачна уредба от водача се подава сигнал, който служи за включване на стоп-светлините.
 5.2.22.2.
 Гореспоменатият сигнал се подава и при задействането на работната спирачна уредба от „автоматично спиране“. Когато полученото отрицателно ускорение е по-малко от 0,7 m/s2, сигналът може да бъде подтиснат (8).
 5.2.22.3.
 При задействането на част от работната спирачна уредба от „избирателно спиране“ гореспоменатият сигнал не се подава (9).
 5.2.22.4.
 Електрическите уредби за рекуперативно спиране, които създават спирачно усилие при отпускане на педала на газта, не трябва да генерират гореспоменатия сигнал.
 5.2.23. Когато превозното средство е оборудвано със средство за указване на аварийно спиране, включването и изключването на сигнала за аварийно спиране трябва да отговаря на спецификациите по-долу:
 5.2.23.1.
 сигналът

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
трябва да се включва при задействане на работната спирачна уредба при отрицателно ускорение, което е по-голямо или равно на 6 m/s2;
 сигналът трябва да се изключва най-късно в момента, в който отрицателното ускорение е спаднало под 2,5 m/s2.
 5.2.23.2.
 Могат също да се използват следните условия:
 а)
 сигналът може да се включва посредством задействане на работната спирачна уредба по такъв начин, че да създава в ненатоварено състояние и с незацепен съединител, в условията на изпитване тип-0, описано в приложение 3, отрицателно ускорение по-голямо или равно на 6 m/s2;
 сигналът трябва да се изключва най-късно в момента, в който отрицателното ускорение е спаднало под 2,5 m/s2;
 или
 б)
 сигналът може да се включва, когато работната спирачна уредба се задейства при скорост над 50 km/h и системата против блокиране на колелата работи в режим на пълно действие (както е определено в точка 2 от приложение 6).
 Сигналът трябва да се изключва, когато системата против блокиране на колелата вече не работи в режим на непрекъсната цикличност.
 5.2.24. При спазване на изискванията от точки 12.2—12.3, всяко превозно средство, оборудвано с електронна система за УС, която съответства на определението в точка 2.25, трябва да отговаря на изискванията относно оборудването, експлоатационните изисквания и изискванията към изпитванията, съдържащи се в част А от приложение 9 към настоящото правило.
 5.2.24.1.
 Като алтернатива на изискването от точка 5.2.24, превозните средства от категория M1 и N1, с маса в състояние годно за експлоатация по-голяма от 1 735 kg, могат да бъдат оборудвани с функция за стабилност на превозното средство, която включва контрол срещу преобръщане и контрол срещу завъртане в завой и отговаря на техническите изисквания от приложение 21 към Правило No 13.
 5.2.25. Моторните превозни средства от категория M1 и N1, оборудвани с резервни колела/гуми за временно ползване, трябва да удовлетворяват съответните техническите изисквания от приложение 3 към Правило No 64.
 6. ИЗПИТВАНИЯ
 Изпитванията на спиране, на които е необходимо да се подлагат представените за одобрение превозни средства, както и изискванията към спирачната ефективност са описани в приложение 3 към настоящото правило.
 7. ПРОМЯНА НА ТИП ПРЕВОЗНО СРЕДСТВО ИЛИ СПИРАЧНА УРЕДБАИ РАЗШИРЕНИЕ НА ОДОБРЕНИЕ
 7.1.
 Административният отдел, одобрил типа превозно средство, се уведомява за всяка промяна на типа превозно средство или на неговата спирачна уредба. Тогава отделът може:
 7.1.1.
 да прецени, че е малко вероятно направените промени да оказват съществено неблагоприятно въздействие и че при всички положения превозното средство продължава да отговаря на изискванията; или
 7.1.2.
 да изиска допълнителен протокол от изпитване от техническата служба, отговаряща за провеждане на изпитванията.
 7.2.
 Страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, биват уведомявани за всяко потвърждение, разширение или отказ на одобрение съгласно процедурата, определена в точка 4.3 по-горе.
 7.3.
 Компетентният орган, който издава разширението на одобрението, присвоява сериен номер на всеки формуляр за съобщение, изготвян за това разширение.
 8. СЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО
 Процедурите за съответствие на производството трябва да съответстват на определените в Спогодбата, допълнение 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), като се спазват следните изисквания:
 8.1.
 Всяко превозно средство, одобрено по настоящото правило, трябва да бъде произведено така че да съответства на одобрения тип, като отговаря на


text:
изискванията, посочени в точка 5 по-горе.
 8.2.
 Органът, издал одобрението на типа, може по всяко време да проверява методите за контрол на съответствието, прилагани във всяко производствено съоръжение. Нормалната честота на тези проверки е веднъж на две години.
 9. САНКЦИИ ПРИ НЕСЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО
 9.1.
 Одобрението, издадено по отношение на тип превозно средство съгласно настоящото правило, може да бъде отменено, ако не са спазени изискванията, заложени в точка 8.1 по-горе.
 9.2.
 Ако страна по Спогодбата, прилагаща настоящото правило, отмени дадено от нея одобрение, тя уведомява незабавно останалите страни по договора, прилагащи настоящото правило, посредством формуляр за съобщение, съответстващ на образеца от приложение 1 към настоящото правило.
 10. ОКОНЧАТЕЛНО ПРЕКРАТЯВАНЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО
 Ако титулярят на одобрението прекрати напълно производството на тип превозно средство, одобрен в съответствие с настоящото правило, той уведомява за това органа, издал одобрението, който при получаването на съответното съобщение на свой ред уведомява за това останалите страни по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, посредством формуляри за съобщение, съответстващи на образеца от приложение 1 към настоящото правило.
 11. НАИМЕНОВАНИЯ И АДРЕСИ НА ТЕХНИЧЕСКИТЕ СЛУЖБИ, ПРОВЕЖДАЩИ ИЗПИТВАНИЯ ЗА ОДОБРЕНИЕ, КАКТО И НА АДМИНИСТРАТИВНИТЕ ОТДЕЛИ
 Страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, съобщават на секретариата на ООН наименованията и адресите на техническите служби, отговарящи за провеждането на изпитванията, и на административните отдели, издаващи одобрение и на които се изпращат формулярите, удостоверяващи одобрение, разширение, отказ или отмяна на одобрение, издадени в други държави.
 12. ПРЕХОДНИ РАЗПОРЕДБИ
 12.1.
 В срок от 24 месеца след датата на влизане в сила на допълнение 5 към първоначалната версия на настоящото правило, страните по договора, прилагащи настоящото правило, могат да продължат да издават одобрения на ИКЕ по реда на неизмененото правило.
 12.2.
 Считано от 1 ноември 2011 г., страните по договора, прилагащи настоящото правило, могат да отказват да издават национално или регионално одобрение на тип, ако типът превозно средство не отговаря на изискванията на настоящото правило, изменено с допълнение 9, и не е оборудвано със електронна система за управление на стабилността и спирачен сервоусилвател, които отговарят на изискванията от приложение 9 към настоящото правило.
 12.3.
 Считано от 1 ноември 2013 г., страните по договора, прилагащи настоящото правило, могат да отказват първа национална регистрация на превозно средство, което не отговаря на изискванията на настоящото правило, изменено с допълнение 9, и не е оборудвано със електронна система за управление на стабилността и спирачен сервоусилвател, които отговарят на изискванията от приложение 9 към настоящото правило.
 12.4.
 Считано от официалната дата на влизане в сила на допълнение 9 към първоначалната версия на настоящото правило, страните по договора, прилагащи настоящото правило:
 а)
 не могат да отказват да издават одобрение съгласно настоящото правило на превозно средство, съответстващо на изискванията, изменени с допълнение 9 към първоначалната версия на настоящото правило;
 б)
 трябва да отказват да издават одобрение съгласно настоящото правило, изменено с допълнение 7 към първоначалната версия на настоящото правило.
 12.5.
 Страните по договора, прилагащи настоящото правило, трябва да продължат да издават одобрения на тези типове превозни средства, които съответстват на настоящото правило, изменено с допълнение 6 към първоначалната версия на настоящото правило.
 (1) Относно превозни


text:
средства от категория N1 настоящото правило предлага набор от изисквания, различни от изискванията, съдържащи се в Правило No 13. Страните по договора, които прилагат както Правило No 13, така и настоящото правило, трябва да признават като еднакво валидни одобрения, издадени по едно от тези правила. Както е определено в приложение 7 към Консолидираната резолюция за конструкцията на превозни средства (R.E.3), (документ TRANS/WP.29/78/Rev.1/изменение 2, последно изменен с изменение 4).
 (2) Група оси се приема за единична ос, а сдвоени колела се приемат за единично колело.
 (3) 1 - Германия, 2 - Франция, 3 - Италия, 4 - Нидерландия, 5 - Швеция, 6 - Белгия, 7 - Унгария, 8 - Чешка република, 9 - Испания, 10 - Сърбия, 11 - Обединено Кралство, 12 - Австрия, 13 - Люксембург, 14 - Швейцария, 15 (не е присвоен), 16 - Норвегия, 17 - Финландия, 18 - Дания, 19 - Румъния, 20 - Полша, 21 - Португалия, 22 - Русия, 23 - Гърция, 24 - Ирландия, 25 - Хърватска, 26 - Словения, 27 - Словакия, 28 - Беларус, 29 - Естония, 30 (не е присвоен), 31 - Босна и Херцеговина, 32 - Латвия, 33 - (не е присвоен), 34 - България, 35 (не е присвоен), 36 - Литва, 37 - Турция, 38 - (не е присвоен), 39 - Азербайджан, 40 - бившата югославска република Македония, 41 - (не е присвоен), 42 - Европейска общност (официалните одобрения се предоставят от държавите-членки, които използват техния съответен ИКЕ символ), 43 - Япония, 44 - (не е присвоен), 45 - Австралия, 46 - Украйна, 47 - Южна Африка, 48 - Нова Зеландия, 49 - Кипър, 50 - Малта, 51 - Република Корея, 52 - Малайзия, 53 - Тайланд, 54 и 55 - (не са присвоени) и 56 - Черна гора. Следващи номера ще бъдат присвоявани на други държави в хронологичния ред, по който те ратифицират или се присъединяват към Спогодбата за приемане на единни технически предписания, прилагани спрямо колесните превозни средства, оборудването и частите, които могат да бъдат монтирани и/или използвани на колесни превозни средства, и на условията за взаимно признаване на одобрения, издавани на основата на тези предписания, като така присвоените номера се съобщават от генералния секретар на Организацията на обединените нации на договарящите се страни по Спогодбата.
 (4) Органът, който издава одобрение, трябва да има право да проверява работната спирачна уредба чрез допълнителни процедури на изпитване на превозното средство.
 (5) Виж бележжа под пиния 3.
 (6) Със съгласието на техническата служба оценка на степента на зареждане не се изисква за превозни средства, които имат бордови източник на енергия за зареждане на тяговите акумулаторни батерии и средство за регулиране на тяхната степен на зареждане.
 (7) До съгласуване на единни процедури за изпитване, производителят трябва да представи на техническата служба анализ на потенциалните неизправности вътре в управляващото задвижване и последствията от тях. Тази информация трябва да бъде обсъдена и съгласувана от техническата служба и производителя на превозното средство.
 (8) Към момента на одобрението на типа съответствието с това изискване се потвърждава от производителя на превозното средство.
 (9) В случай на


text:
„избирателно спиране“ функцията може да се промени на „автоматично спиране“.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 1
 СЪОБЩЕНИЕ
 (1)
 (максимален формат: A4 (210 × 297 mm)
 (1) По искане на заявител(заявители) за одобрение по Правило No 90 информацията трябва да бъде предоставяна от органа за одобрение на типа така, както е дадена в допълнение 1 към настоящото приложение. Тази информация обаче не трябва да бъде предоставяна за цели, различни от одобрение по Правило No 90.
 ДОПЪЛНЕНИЕ 1
 Списък на данните на превозното средство за целите на одобрения по правило No 90
 1.
 Описание на типа превозно средство: ...
 1.1.
 Търговско наименование или марка на превозното средство, ако има такива: ...
 1.2.
 Категория превозно средство: ...
 1.3.
 Тип превозно средство съгласно одобрението по Правило No 13-H: ...
 1.4.
 Модели или търговски наименования на превозните средства, съставляващи типа превозно средство, ако има такива: ...
 ...
 1.5.
 Наименование и адрес на производителя: ...
 2.
 Марка и тип спирачни накладки: ...
 2.1.
 Спирачни накладки, преминали всички изпитвания, предписани в приложение 3: ...
 2.2.
 Спирачни накладки, изпитани по приложението: ...
 3.
 Минимална маса на превозното средство: ...
 3.1.
 Разпределение на масата между осите (максимални стойности): ...
 4.
 Максимална маса на превозното средство ...
 4.1.
 Разпределение на масата между осите (максимални стойности) ...
 5.
 Максимална скорост на превозното средство: ...
 6.
 Размер на гумите и колелата: ...
 7.
 Конфигурация на спирачния кръг (напр. предно/задно или диагонално разделение): ...
 8.
 Декларация, посочваща аварийната спирачна уредба: ...
 9.
 Спецификации на спирачните клапани (ако е приложимо): ...
 9.1.
 Спецификации за клапана за регулиране на спирачното налягане за задните колела в зависимост от товара: ...
 9.2.
 Регулиране на нагнетателния клапан: ...
 10.
 Разпределение на проектното спирачно усилие: ...
 11.
 Спецификация на спирачката: ...
 11.1.
 Тип дискова спирачка (напр. брой бутала и диаметър(диаметри), с вентилиране или плътен диск): ...
 ...
 11.2.
 Тип барабанна спирачка (напр. двунакладкова със самозаклинване, с размер на буталото и размери на барабана): ...
 ...
 11.3.
 В случай на пневматични спирачни уредби, напр. тип и размер на камерите, лостовете и др.: ...
 ...
 12.
 Тип и размер на главния спирачен цилиндър: ...
 13.
 Тип и размер на усилвателя: ...
 ПРИЛОЖЕНИЕ 2
 ОФОРМЛЕНИЕ НА МАРКИРОВКИТЕ ЗА ОДОБРЕНИЕ
 ОБРАЗЕЦ А
 (вж. точка 4.4. от настоящото правило)
 Горепоказаната маркировка за одобрение, поставена на превозно средство, показва, че съответният тип превозно средство е одобрен по отношение на спирането в Обединеното кралство (E11) съгласно Правило No 13-H с одобрение No 002439. Първите две цифри от номера на одобрението указват, че одобрението е издадено в съответствие с изискванията на правило No 13-H в първоначалния му вид. Допълнителната маркировка „ESC“ указва, че превозното средство отговаря на изискванията за електронна система за управление на стабилността и спирачен сервоусилвател в приложение 9 към настоящото правило.
 ОБРАЗЕЦ Б
 (вж. точка 4.5. от настоящото правило)
 Горепоказаната маркировка за одобрение, поставена на превозно средство, показва, че съответният тип превозно средство е одобрен в Обединеното кралство (E11) съгласно Правила No 13-H и No 24 (1). (Във второто правило коригираният коефициент на поглъщане е 1,30 m-1). Номерата на одобрението указват, че на датите, когато са издадени съответните


text:
одобрения, Правило No 13-H е било в първоначалния си вид, а Правило No 24 е включвало серия от изменения 02.
 (1) Второто число е дадено само като пример.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 3
 ИЗПИТВАНИЯ НА СПИРАНЕ И ЕФЕКТИВНОСТ НА СПИРАЧНИТЕ УРЕДБИ
 1. ИЗПИТВАНИЯ НА СПИРАНЕ
 1.1. Общи положения
 1.1.1.
 Предписаната за спирачните уредби ефективност се основава на спирачния път и/или на средното пълно отрицателно ускорение. Ефективността на спирачната уредба се определя чрез измерване на спирачния път по отношение на началната скорост на превозното средство и/или чрез измерване на средното пълно отрицателно ускорение по време на изпитването.
 1.1.2.
 Спирачният път е разстоянието, което превозното средство изминава от момента, когато водачът започне да въздейства върху органа за управление на спирачната уредба до момента, когато превозното средство спре; началната скорост е скоростта в момента, в който водачът започва да въздейства върху органа за управление на спирачната уредба; началната скорост не трябва да бъде по-малка от 98 % от скоростта, предписана за въпросното изпитване.
 Средното пълно отрицателно ускорение (dm) се изчислява като средно отрицателно ускорение с отчитане на разстоянието в интервала от vb до ve, по следната формула:
 където:
 vo
 =
 началната скорост на превозното средство, km/h;
 vb
 =
 скоростта на превозното средство при 0,8 vo, km/h;
 ve
 =
 скоростта на превозно средство при 0,1 vo, km/h;
 sb
 =
 изминатото разстояние между vo и vb, m;
 se
 =
 изминатото разстояние между vo и ve, m.
 Скоростта и разстоянията се определят, като се използват контролно-измервателни уреди с грешка ± 1 % при предписаната скорост за изпитването. Средното пълно отрицателно ускорение (dm) може да се определя с други методи, различни от измерването на скорост и разстояние; в този случай средното пълно отрицателно ускорение се определя с точност ± 3 %.
 1.2. За одобрението на всяко превозно средство спирачната ефективност трябва да се измерва чрез пътни изпитвания, провеждани при следните условия:
 1.2.1.
 Масата на превозното средство трябва да е равна на предписаната за съответния тип изпитване и се посочва в протокола от изпитването;
 1.2.2.
 Изпитването се провежда при скоростите, предписани за всеки тип изпитване; ако максималната проектна скорост на превозното средство е по-ниска от предписаната за изпитването, изпитването се провежда при максималната скорост на превозното средство;
 1.2.3.
 Усилието, което се прилага върху органа за управление на спирачната уредба по време на изпитванията за получаване на предписаната ефективност, не трябва да надвишава максималното усилие, определено за изпитване на съответната категория превозно средство;
 1.2.4.
 Пътят трябва да има повърхност, осигуряваща добро сцепление, освен ако в съответните приложения не е предвидено друго;
 1.2.5.
 Изпитванията трябва да се провеждат при отсъствие на вятър, който би могъл да повлияе на резултатите;
 1.2.6.
 При започване на изпитванията гумите трябва да са студени и с налягане, равно на предписаното за действителното натоварване върху колелата, когато превозното средство е на място;
 1.2.7.
 Предписаната ефективност трябва да се постига без блокиране на колелата при скорости над 15 km/h, като превозното средство не излиза извън пътна лента с широчина 3,5 m, не се отклонява от посоката на движение с ъгъл, по-голям от 15o, и няма необичайни вибрации;
 1.2.8.
 За превозни


text:
средства, задвижвани изцяло или частично от постоянно присъединен към колелата електродвигател (електродвигатели), всички изпитвания трябва да се извършват с присъединен електродвигател;
 1.2.9.
 За превозните средства, описани в точка 1.2.8 по-горе и оборудвани с електрическа уредба за рекуперативно спиране от категория А, изпитванията за поведението на превозното средство, определени в точка 1.4.3.1 от настоящото приложение, трябва да се извършват на път с нисък коефициент на сцепление (както е определено в точка 5.2.2 от приложение 6);
 1.2.9.1.
 Освен това, за превозни средства, оборудвани с електрическа уредба за рекуперативно спиране от категория А, преходните режими като смяна на предавките или отпускане на педала на газта, не трябва да влияят върху поведението на превозното средство при условията за изпитване, описани в точка 1.2.9;
 1.2.10.
 При изпитванията, предвидени в точки 1.2.9 и 1.2.9.1, не се допуска блокиране на колелата; допуска се обаче се допуска корекция на посоката на движението чрез кормилното управление, ако ъгълът на завъртане на волана през първите 2 s е в рамките на 120o и общо не надвишава 240o;
 1.2.11.
 При изпитване на спирачната ефективност на превозно средство с електрическо задействане на работните спирачки, което се захранва с енергия от тягови акумулаторни батерии (или спомагателна акумулаторна батерия), които получават енергия само от независима външна система за зареждане, степента на зареждане на тези батерии средно взето не трябва да бъде с повече от 5 % над нивото, при което трябва да се подава предупреждението за неизправност на спирачките, предписано в точка 5.2.20.5.
 Ако това предупреждение се подаде, по време на изпитванията акумулаторните батерии могат да се дозареждат за поддържане на необходимата степен на зареждане.
 1.3. Поведение на превозното средство при спиране
 1.3.1.
 По време на спирачни изпитвания, и в частност при тези с висока скорост, се проверява общото поведение на превозното средство при спиране.
 1.3.2.
 Поведението на превозното средство при спиране върху път с нисък коефициент на сцепление трябва да отговаря на съответните изисквания от приложение 5 и/или приложение 6 към настоящото правило.
 1.3.2.1.
 В случай на спирачна уредба съгласно точка 5.2.7, когато спирането на дадена ос(и) се осигурява от повече от един източник на спирачен момент и всеки отделен източник може да се регулира по отношение на другия (другите), превозното средство трябва да удовлетворява изискванията от приложение 5 или, като алтернатива, приложение 6 при всички взаимодействия, които са допустими съгласно неговата стратегия за управление (1).
 1.4. Изпитване тип-0 (нормално изпитване на ефективност при студени спирачки)
 1.4.1. Общи положения
 1.4.1.1.
 Средната температура на работните спирачки от най-нагрятата ос на превозното средство, измерена в спирачните накладки или на спирачната повърхност на диска или барабана, трябва да бъде между 65 °C и 100 °C преди задействане на спирачките.
 1.4.1.2.
 Изпитването трябва да се проведе при следните условия:
 1.4.1.2.1.
 превозното средство трябва да е натоварено, като разпределението на масата му между осите трябва да бъде обявеното от производителя; когато са предвидени няколко варианта на натоварване на осите, разпределението на максималната маса между осите трябва да бъде такова, че масата върху всяка ос да е пропорционална на допустимата максимална маса за всяка ос;
 1.4.1.2.2.
 всяко изпитване трябва


text:
да бъде повторено при ненатоварено превозно средство; на предната седалка, освен водача, може да има втори човек, който да отбелязва резултатите от изпитването;
 1.4.1.2.3.
 в случай на превозно средство, оборудвано с електрическа уредба за рекуперативно спиране, изискванията зависят от категорията на уредбата:
 категория А: при изпитвания тип-0 не се допуска използването на какъвто и да е друг орган за управление на електрическата уредба за рекуперативното спиране, с който е снабдено превозното средство;
 категория В: приносът на електрическата уредба за рекуперативно спиране в създаването на спирачното усилие не трябва да надвишава минималното ниво, гарантирано от конструкцията на уредбата.
 Счита се, че това условие е удовлетворено, ако акумулаторните батерии са с една от следните степени на зареждане:
 а)
 максимална степен на зареждане, препоръчана от производителя, според посоченото в спецификациите на превозното средство;
 б)
 степен не по-ниска от 95 % от нивото на пълно зареждане, когато производителят не е дал конкретна препоръка;
 в)
 максимална степен, осигурена от автоматичното регулиране на зареждането на превозното средство;
 1.4.1.2.4.
 предписаните граници за минимална ефективност при изпитвания на натоварено и на ненатоварено превозно средство, са посочени по-долу за всяка категория превозни средства; превозното средство трябва да удовлетворява предписаните изисквания както за спирачния път, така и за средното пълно отрицателно ускорение, но измерването и на двата параметъра може да не е необходимо;
 1.4.1.2.5.
 пътят трябва да бъде равен, освен ако не е указано друго, всяко изпитване може да обхваща до шест спирания, включително пробните.
 1.4.2. Изпитване тип-0 с незацепен съединител; работното спиране трябва да бъде в съответствие с точка 2.1.1(A) от настоящото приложение.
 Изпитването трябва да се провежда при предписаната скорост, като посочените във връзка с това стойности могат да се променят в определени допустими граници. Трябва да се постигне предписаната минимална ефективност.
 1.4.3. Изпитване тип-0 със зацепен съединител; работното спиране трябва да бъде в съответствие с точка 2.1.1(В) от настоящото приложение.
 1.4.3.1.
 Изпитването трябва да се провежда със зацепен съединител при скоростта, предписана в точка 2.1.1(В) от настоящото приложение. Трябва да се постигне предписаната минимална ефективност. Изпитването не се провежда, ако максималната скорост на превозното средство е ≤ 125 km/h.
 1.4.3.2.
 Измерват се действителните максимални стойности на ефективността, като поведението на превозното средство трябва да бъде в съответствие с точка 1.3.2 от настоящото приложение. Ако обаче максималната скорост на превозното средство е по-висока от 200 km/h, изпитването се провежда при 160 km/h.
 1.5. Изпитване тип-I (изпитване на загуба и възстановяване на ефективност)
 1.5.1. Процедура за загряване
 1.5.1.1.
 Работните спирачки на всички моторни превозни средства трябва да се изпитват чрез неколкократно последователно натискане и освобождаване на спирачките при натоварено превозното средство в съответствие с условията, посочени в таблицата по-долу:
 Условия
 v1
 (km/h)
 v2
 (km/h)
 Δt,
 s
 n
 80 % vmax
 ≤ 120
 0,5 v1
 45
 15
 където:
 v1
 =
 началната скорост при започване на спирането;
 v2
 =
 скоростта в края на спирането;
 vmax
 =
 максималната скорост на превозното средство;
 n
 =
 броят задействания на спирачката;
 Δt
 =
 продължителността на един спирачен цикъл: време, изминало между началото на едно задействане на спирачката и началото на следващото.
 1.5.1.2.
 Ако поради характеристиките


text:
на превозното средство не е възможно да се спази продължителността, предписана за Δt, тя може да бъде увеличена; във всеки случай, освен времето, необходимо за спиране и ускоряване на превозното средство, за стабилизиране на скоростта v1 трябва да се предвиди период от 10 s за всеки цикъл.
 1.5.1.3.
 При тези изпитвания усилието, приложено към органа за управление трябва да бъде регулирано така, че при всяко задействане на спирачката да се постига средно отрицателно ускорение 3 m/s2; за определяне на необходимото усилие върху органа за управление могат да бъдат проведени две предварителни изпитвания.
 1.5.1.4.
 При задействанията на спирачката трябва да е постоянно включена най-високата предавка (с изключение на ускоряващата и т.н.).
 1.5.1.5.
 За увеличаване на скоростта след спирането трябва да се използва такава предавка, която да осигурява достигането на скоростта v1 за възможно най-кратко време (с максималното ускорение, което позволяват двигателят и предавателната кутия).
 1.5.1.6.
 За превозни средства без достатъчна автономност за изпълнение на циклите за загряване на спирачките, изпитванията трябва да се провеждат, като предписаната скорост се постигне преди първото спиране, а след това като се използва максималното възможно ускоряване за увеличаване на скоростта и като се правят последователни спирания при скоростта, достигната в края на всеки цикъл с продължителност 45 s.
 1.5.1.7.
 В случай на превозни средства, оборудвани с електрическа уредба за рекуперативно спиране от категория В, в началото на изпитването степента на зареждане на акумулаторните батерии на превозното средство трябва да бъде такава, че приносът на електрическа уредба за рекуперативно спиране при създаването на спирачното усилие не трябва да надвишава минималното ниво, гарантирано от конструкцията на уредбата. Счита се, че това изискване е удовлетворено, ако степента на зареждане на акумулаторните батерии е една от степените, изброени в точка 1.4.1.2.3 по-горе.
 1.5.2. Ефективност при нагрети спирачки
 1.5.2.1.
 В края на изпитването тип-I (изпитване, описано в точка 1.5.1 от настоящото приложение) ефективността на работната спирачна уредба при нагрети спирачки трябва да се измерва при същите условия (и в частност при постоянно усилие върху органа за управление, не по-голямо от средното действително използвано усилие), както при изпитване тип-0 с незацепен съединител (температурните условия могат да бъдат различни).
 1.5.2.2.
 Тази ефективност при нагрети спирачки не трябва да бъде по-малка от 75 % (2) от предписаната стойност, нито по-малка от 60 % от стойността, регистрирана при изпитване тип-0 с незацепен съединител.
 1.5.2.3.
 За превозни средства, оборудвани с електрическа уредба за рекуперативно спиране от категория А, при задействанията на спирачката трябва да е постоянно включена най-високата предавка и да не се използва отделен електрически орган за управление на рекуперативното спиране, ако има такъв.
 1.5.2.4.
 В случай на превозни средства, оборудвани с електрическа уредба за рекуперативно спиране от категория В, след изпълнението на циклите за загряване съгласно точка 1.5.1.6 от настоящото приложение, изпитването на ефективността при нагрети спирачки трябва да се проведе при максималната скорост, която може да бъде достигната от превозното средство в края на циклите за загряване на спирачките, освен ако може да бъде достигната скоростта, посочена в точка 2.1.1(A) от настоящото приложение.
 За сравнение по-късно трябва да се проведе повторно изпитване тип-0


text:
при студени спирачки от същата скорост и при същия принос на електрическа уредба за рекуперативно спиране в създаването на спирачно усилие, съответстващо на подходяща степен на зареждане на акумулаторната батерия, като тази, която е била налице по време на изпитването на ефективността при нагрети спирачки.
 След процеса на възстановяване на ефективността и изпитването се допуска допълнително привеждане на спирачните накладки към желаното състояние преди извършването на повторното изпитване за сравняване на ефективността при студени спирачки с постигнатите стойности при изпитването с нагрети спирачки спрямо критериите от точки 1.5.2.2 и 1.5.2.5 от настоящото приложение.
 1.5.2.5.
 В случай на превозно средство, което удовлетворява посоченото в точка 1.5.2.2 от настоящото приложение изискване за 60 % ефективност, но не може да спази посоченото в същата точка 1.5.2.2 от настоящото приложение изискване за 75 % (3) ефективност, може да се проведе допълнително изпитване на ефективността при нагрети спирачки, като се използва усилие върху органа за управление, не по-голямо от посоченото в точка 2 от настоящото приложение. Резултатите от двете изпитвания се вписват в протокола от изпитванията.
 1.5.3. Процедура за възстановяване на ефективността
 Веднага след изпитването на ефективността при нагрети спирачки се правят четири спирания при 50 km/h с със зацепен съединител и средно отрицателно ускорение 3 m/s2. Допуска се интервал от 1,5 km между началото на последователните спирания. Веднага след всяко спиране се ускорява с максимална интензивност до 50 km/h и тази скорост се запазва до извършване на следващото спиране.
 1.5.3.1.
 За да бъде изпълнена процедурата за възстановяване на ефективността, акумулаторните батерии на превозни средства, оборудвани с електрическа уредба за рекуперативно спиране от категория В, могат да бъдат презареждани или заменяни със зареден комплект акумулаторни батерии.
 1.5.4. Възстановяване на ефективността
 В края на процедурата за възстановяване на ефективността, възстановената ефективност на работната спирачна уредба трябва да бъде измерена при същите условия, както при изпитване тип-0 с незацепен съединител (температурните условия могат да бъдат различни), при средна стойност за усилието върху органа за управление, което не е по-голямо от средната стойност за усилието, използвано в съответното изпитване тип-0.
 Възстановената ефективност не трябва да бъде по-малка от 70 % и по-голяма от 150 % от стойността, записана при изпитване тип-0 с незацепен съединител.
 1.5.4.1.
 За превозни средства, оборудвани с електрическа уредба за рекуперативно спиране от категория В, изпитването за възстановяване на ефективността трябва да бъде направено без участието на рекуперативното спиране, т.е. при условията от точка 1.5.4 по-горе.
 След допълнителното привеждане на спирачните накладки към желаното състояние трябва да се направи второ повторно изпитване тип-0 от същата скорост и без използване на рекуперативно спиране, както при изпитването за възстановяване на ефективността при незацепен съединител/електродвигатели, като се прави сравнение между резултатите от изпитванията.
 Възстановената ефективност не трябва да бъде по-малка от 70 % и по-голяма от 150 % от стойността, записана при това окончателно повторно изпитване тип-0.
 2. ЕФЕКТИВНОСТ НА СПИРАЧНИТЕ УРЕДБИ
 2.1. Работна спирачна уредба
 2.1.1.
 Работните спирачки трябва да се изпитват при условията, посочени в следната таблица:
 (A)
 Изпитване тип -0 с незацепенсъединител
 v
 s ≤
 dm ≥
 100 km/h;
 0,1 v + 0,0060 v2 (m);


text:
6,43 m/s2.
 (B)
 Изпитване тип -0 със зацепен съединител
 v
 s ≤
 dm ≥
 80 % vmax ≤ 160 km/h;
 0,1 v + 0,0067 v2 (m);
 5,76 m/s2.
 f
 6,5—50 daN.
 където:
 v
 =
 скоростта на изпитване, km/h;
 s
 =
 спирачният път, m;
 dm
 =
 средното пълно отрицателно ускорение при нормална честота на въртене на двигателя, m/s2;
 f
 =
 усилието върху спирачния педал, daN;
 vmax
 =
 максималната скорост на превозното средство, km/h.
 2.1.2.
 В случай на моторно превозно средство с разрешение да тегли ремарке без спирачки минималната спирачна ефективност на състава превозни средства при изпитване тип-0 не трябва да бъде по-малка от 5,4 m/s2 за натоварено и ненатоварено състояние.
 Спирачната ефективност на състава превозни средства трябва да се определя чрез изчисления за максималната спирачна ефективност, действително постигната само от моторното превозно средство (натоварено), без ремарке при изпитване тип-0 с незацепен съединител, като се използва следната формула (не са необходими реални изпитвания с прикачено ремарке без спирачки):
 където:
 dM + R
 =
 изчисленото средно пълно отрицателно ускорение на моторното превозно средство с прикачено ремарке без спирачки, m/s2;
 dM
 =
 максималното средно пълно отрицателно ускорение на моторното превозно средство без ремарке, постигнато при изпитване тип-0 с незацепен съединител, m/s2;
 PM
 =
 маса на моторното превозно средство (натоварено);
 PR
 =
 максималната маса на ремаркето без спирачки, което може да се прикачи, съгласно заявеното от производителя на моторното превозно средство.
 2.2. Аварийна спирачна уредба
 2.2.1.
 Ефективността на аварийната спирачна уредба трябва да бъде изпитана посредством изпитване тип-0 с незацепен съединител при начална скорост 100 km/h и усилие, приложено към органа за управление на работната спирачка, не по-малко от 6,5 daN и не по-голямо от 50 daN.
 2.2.2.
 Аварийната спирачна уредба трябва да осигурява дължина на спирачния път със стойност, не по-голяма от следната:
 0,1 v + 0,0158 v2 (m);
 и средно пълно отрицателно ускорение, не по-малко от 2,44 m/s2 (съответстващо на стойността на втория член на формулата по-горе).
 2.2.3.
 Изпитването на ефективност при аварийно спиране се провежда чрез симулиране на действително състояние на неизправност в работната спирачна уредба.
 2.2.4.
 За превозни средства, които имат електрически уредби за рекуперативно спиране, спирачната ефективност се проверява допълнително при следните два вида неизправности:
 2.2.4.1.
 при пълна неизправност на електрическата част от работната спирачка;
 2.2.4.2.
 в случай че състоянието на неизправност води до това електрическата част да дава максималното си спирачно усилие.
 2.3. Ръчна спирачка
 2.3.1.
 Ръчната спирачка трябва да може да задържи натоварено превозно средство неподвижно при наклон 20 % нагоре или надолу.
 2.3.2.
 За превозни средства с разрешение да теглят ремарке ръчната спирачка на моторното превозно средство трябва да може да задържи състава от превозни средства неподвижен при наклон 12 % нагоре или надолу.
 2.3.3.
 Ако устройството за управление е ръчно, приложеното към него усилие не трябва да надвишава 40 daN.
 2.3.4.
 Ако устройството за управление е крачно, приложеното към него усилие не трябва да надвишава 50 daN
 2.3.5.
 Допуска се използването на ръчна спирачка, която трябва да се задейства няколко пъти за постигане на предписаната ефективност.
 2.3.6.
 За проверка на съответствието с изискването, определено в точка


text:
5.2.2.4 от настоящото правило, трябва да се проведе изпитване тип-0 с незацепен съединител при начална скорост 30 km/h. Стойността на средното пълно отрицателно ускорение при задействане на органа за управление на ръчната спирачка и на отрицателното ускорение непосредствено преди спирането на превозното средство не трябва да бъде по-ниска от 1,5 m/s2. Изпитването трябва да се проведе при натоварено превозно средство. Усилието, приложено към устройството за управление на спирането, не трябва да надвишава посочените стойности.
 3. ВРЕМЕ ЗА СРАБОТВАНЕ
 3.1. Когато превозното средство е оборудвано с работна спирачна уредба, която се задейства изцяло или частично от източник на енергия, различен от мускулната сила на водача, трябва да са удовлетворени следните изисквания:
 3.1.1.
 при рязко спиране времето, изминало от момента на началното задействане на устройството за управление до момента, когато спирачното усилие на най-неблагоприятно разположената ос достигне стойност, съответстваща на предписаната ефективност, не трябва да надвишава 0,6 s;
 3.1.2.
 в случай на превозни средства, оборудвани с хидравлични спирачни уредби, се счита, че изискванията от точка 3.1.1 са удовлетворени, ако при рязко спиране отрицателното ускорение на превозното средство или налягането в най-неблагоприятно разположения спирачен цилиндър достигне стойност, съответстваща на предписана ефективност, в рамките на 0,6 s.
 (1) Производителят трябва да предостави на техническата служба семейството криви на спиране, които са допустими съгласно стратегията за автоматично управление. Тези криви могат да бъдат проверени от техническата служба.
 (2) Това отговаря на дължина на спирачния път 0,1 v + 0,0080 v2 (m) и средно пълно отрицателно ускорение 4,82 m/s2.
 (3) Това отговаря на дължина на спирачния път 0,1 v + 0,0080 v2 (m) и средно пълно отрицателно ускорение 4,82 m/s2.
 ДОПЪЛНЕНИЕ
 ПРОЦЕДУРА ЗА КОНТРОЛ НА СТЕПЕНТА НА ЗАРЕЖДАНЕ НА АКУМУЛАТОРНАТА БАТЕРИЯТА
 Тази процедура се прилага за акумулаторни батерии на превозни средства, използвани за задвижване и рекуперативно спиране.
 Тази процедура изисква използването на ватметър за постоянен ток в двете посоки.
 1. ПРОЦЕДУРА
 1.1.
 Ако акумулаторните батерии са нови или са съхранявани продължително време, те трябва да се подложат на циклично зареждане и разреждане, както е препоръчано от производителя. След завършване на циклите трябва да бъде предвиден период за престояване при температурата на околната среда, не по-малък от 8 часа.
 1.2.
 Пълното зареждане трябва да се постигне, като се използва препоръчаната от производителя процедура на зареждане.
 1.3.
 По време на провеждането на изпитванията на спиране от точки 1.2.11, 1.4.1.2.2, 1.5.1.6, 1.5.1.7 и 1.5.3.1.3 от приложение 3, трябва да се запише енергията във Wh., консумирана от тяговите двигатели и генерирана от уредбата за рекуперативно спиране, като обща текуща сума, която след това да бъде използвана за определяне на степента на зареждане в началото и в края на конкретно изпитване.
 1.4.
 За възпроизвеждане на степента на зареждане на акумулаторните батерии при сравнителни изпитвания, като тези по точка 1.5.2.4, батериите трябва или да се дозареждат до тази степен, или да се зареждат до по-висока степен и да се разреждат при постоянен товар при приблизително постоянна мощност за достигане на необходимата степен на зареждане. Като алтернативен вариант, за превозни средства само с електрозадвижване с акумулаторно захранване степента на зареждане може да се


text:
регулира посредством експлоатацията на превозното средство. Изпитванията, които се провеждат с частично заредена акумулаторна батерия в началото, трябва да започват веднага след като е достигната желаната степен на зареждане.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 4
 Предписания относно източниците на енергия и устройствата за натрупване на енергия (акумулаторите на енергия)
 Хидравлични спирачни уредби със запасена енергия
 1. КАПАЦИТЕТ НА УСТРОЙСТВАТА ЗА НАТРУПВАНЕ НА ЕНЕРГИЯ (АКУМУЛАТОРИТЕ НА ЕНЕРГИЯ)
 1.1. Общи положения
 1.1.1.
 Превозните средства, при които за работата на спирачното оборудване е необходимо използването на запасена енергия, осигурявана от спирачна течност под налягане, трябва да бъдат оборудвани с устройства за натрупване на енергия (акумулатори на енергия) с капацитет, отговарящ на изискванията на точки 1.2 или 1.3. от настоящото приложение.
 1.1.2.
 Допуска се обаче устройствата за натрупване на енергия да не бъдат с предписания капацитет, ако спирачната уредба е такава, че без какъвто и да е акумулатор на енергия, чрез органа за управление на работната спирачка, да може да се постигне спирачна ефективност, най-малко равна на предписаната за аварийната спирачна уредба.
 1.1.3.
 При проверка на съответствието с изискванията от точки 1.2, 1.3 и 2.1 от настоящото приложение спирачките трябва да бъдат регулирани с минимална хлабина, а за проверка на съответствието по точка 1.2 честотата на пълните задействания трябва да осигурява интервал от най-малко 60 s между две последователни задействания.
 1.2. Превозните средства, оборудвани с хидравлична спирачна уредба със запасена енергия, трябва да отговарят на следните изисквания:
 1.2.1.
 след осемкратно пълно задействане на органа за управление на работната спирачна уредба, при деветото задействане трябва да се постигне предписаната ефективност за аварийната спирачна уредба.
 1.2.2.
 Изпитването трябва да се провежда при спазване на следните изисквания:
 1.2.2.1.
 изпитването трябва да започва при посоченото от производителя налягане, но не по-високо от налягането при включване на източника на енергия (1).
 1.2.2.2.
 устройството (устройствата) за натрупване на енергия не трябва да се дозарежда; освен това устройството (устройствата) за натрупване на енергия на допълнителното оборудване трябва да бъде изолирано.
 1.3. Счита се, че превозни средства, оборудвани с хидравлични спирачни уредби със запасена енергия, които не отговарят на изискванията от точка 5.2.4.1 от настоящото правило, удовлетворяват условията по тази точка, ако отговарят на следните изисквания:
 1.3.1.
 след всяка единична неизправност в задействането, след осемкратно пълно задействане на органа за управление на работната спирачна уредба при деветото задействане трябва да се постига най-малко ефективността, предписана за аварийната спирачна уредба.
 1.3.2.
 Изпитването трябва да се провежда в съответствие със следните изисквания:
 1.3.2.1.
 при изключен или включен източник на енергия при скорост, съответстваща на честотата на въртене на двигателя на празен ход, може да се предизвика всякаква неизправност в задействането. Преди да се предизвика тази неизправност, налягането в устройството (устройствата) за натрупване на енергия трябва да бъде равно на посоченото от производителя налягане, но да не надвишава налягането при включване на източника на енергия;
 1.3.2.2.
 допълнителното оборудване и неговите устройства за натрупване на енергия, ако има такива, трябва да бъдат изолирани.
 2. КАПАЦИТЕТ НА ХИДРАВЛИЧНИТЕ ИЗТОЧНИЦИ НА ЕНЕРГИЯ
 2.1. Източниците на енергия трябва да отговарят на изискванията, посочени в следните точки:
 2.1.1. Определения
 2.1.1.1.
 „p1“ представлява максималното работно


text:
налягане на уредбата (налягане на изключване) в устройството (устройствата) за натрупване на енергия, указано от производителя.
 2.1.1.2.
 „p2“ представлява налягането след четирикратно пълно задействане на органа за управление на работната спирачна уредба, при начално налягане p1, без дозареждане на устройството (устройствата) за натрупване на енергия.
 2.1.1.3.
 „t“ представлява времето, необходимо за нарастване на налягането от p2 до p1 в устройството (устройствата) за натрупване на енергия, без задействане на органа за управление на работната спирачна уредба.
 2.1.2. Условия при измерването
 2.1.2.1.
 По време на изпитванията за определяне на времето t интензивността на зареждане на източника на енергия трябва да е равна на интензивността при работа на двигателя с обороти, съответстващи на максималната му мощност, или с оборотите, допускани от ограничителя за максималните обороти.
 2.1.2.2.
 По време на изпитванията за определяне на времето t, устройството (устройствата) за натрупване на енергия на допълнителното оборудване не трябва да се изолира по друг начин освен автоматично.
 2.1.3. Анализ на резултатите
 2.1.3.1.
 За всички превозни средства времето t не трябва да надвишава 20 s.
 3. ХАРАКТЕРИСТИКИ НА ПРЕДУПРЕДИТЕЛНИТЕ УСТРОЙСТВА
 При спрян двигател и начално налягане, което може да бъде определено от производителя, но не е по-голямо от налягането при включване, предупредителното устройство не трябва да се включва след две пълни задействания на органа за управление на работната спирачка.
 (1) Началното ниво на енергия трябва да бъде указано в документа за одобрение.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 5
 РАЗПРЕДЕЛЕНИЕ НА СПИРАЧНОТО УСИЛИЕ МЕЖДУ ОСИТЕ НА ПРЕВОЗНИТЕ СРЕДСТВА
 1. ОБЩИ ПОЛОЖЕНИЯ
 Превозните средства, които не са оборудвани със система против блокиране на колелата, както е определена в приложение 6 от настоящото правило, трябва да отговарят на всички изисквания от настоящото приложение. Ако се използва специално устройство, то трябва да работи автоматично.
 2. ОБОЗНАЧЕНИЯ
 i
 =
 индекс за оста (i = 1, предна ос;
 i = 2, задна ос);
 Pi
 =
 нормална реакция на пътната повърхност върху оста i при статични условия;
 Ni
 =
 нормална динамична реакция на пътната повърхност върху оста i при спиране;
 Ti
 =
 усилие, упражнявано от спирачките върху оста i, при нормални условия на спиране върху пътя;
 fi
 =
 Ti/Ni, сцеплението за ос i (1);
 J
 =
 отрицателно ускорение на превозното средство;
 g
 =
 земно ускорение: g = 9,81 m/s2;
 z
 =
 интензивност на спиране на превозното средство = J/g;
 P
 =
 маса на превозното средство;
 h
 =
 височина на центъра на тежестта, определена от производителя и приета от техническите служби, провеждащи изпитването за одобрение;
 E
 =
 разстояние между осите;
 k
 =
 теоретичен коефициент на сцепление между гумата и пътя.
 3. ИЗИСКВАНИЯ
 3.1.(A)
 При всички състояния на натоварване на превозното средство кривата на използване на сцеплението за предната ос трябва да бъде разположена над тази за задната ос (2):
 за всички стойности на интензивността на спиране в интервала 0,15 и 0,8:
 3.1.(B)
 за стойности на k в интервала 0,2 и 0,8 (2):
 z ≥ 0,1 + 0,7 (k – 0,2) (вж. диаграма 1 от настоящото приложение).
 3.2.
 За проверка на изискванията от точка 3.1 производителят трябва да представи кривите на използване на сцеплението за предната и задната ос, изчислени


text:
по формулите:
 Кривите се построяват при следните две състояния на натоварване:
 3.2.1.
 ненатоварено превозно средство, годно за експлоатация с водач в кабината;
 3.2.2.
 натоварено превозно средство. Когато са предвидени няколко възможности за разпределение на натоварването, се взема предвид тази, при която предната ос има най-голямо натоварване;
 3.2.3.
 за превозни средства, оборудвани с електрическа рекуперативна спирачна уредба от категория В, когато възможностите на електрическото рекуперативното спиране зависят от степента на зареждане, кривите трябва да се построяват при отчитане на дела на електрическото спиране в условията на създаване на минимално и максимално спирачно усилие. Това изискване не се прилага, ако превозното средство е оборудвано с устройство против блокиране на колелата, което въздейства на колелата, използвани за електрическото спиране, а се изпълняват изискванията от приложение 6 към настоящото правило.
 4. ИЗИСКВАНИЯ, КОИТО ТРЯБВА ДА БЪДАТ СПАЗЕНИ В СЛУЧАЙ НА НЕИЗПРАВНОСТ В СИСТЕМАТА ЗА РАЗПРЕДЕЛНИЕ НА СПИРАЧНИТЕ УСИЛИЯ
 Когато изискванията на настоящото приложение се изпълняват посредством специално устройство (напр. с механично управление от окачването на превозното средство), трябва да е възможно в случай на неизправност в неговия орган за управление (напр. при отпадане на връзка в лостовата система на органа за управление) превозното средство да бъде спряно при условията на изпитване тип-0 с незацепен съединител с дължина на спирачния път, която не надвишава 0,1 v + 0,0100 v2 (m) и средно пълно отрицателно ускорение не по-малко от 3,86 m/s2.
 5. ИЗПИТВАНЕ НА ПРЕВОЗНОТО СРЕДСТВО
 По време на изпитванията на превозно средство за одобрение на типа техническата служба трябва да провери съответствието с изискванията, съдържащи се в настоящото приложение, като проведе следните изпитвания:
 5.1. Изпитване за последователност на блокиране на колелата (вж. допълнение 1)
 Ако изпитването за последователност на блокиране на колелата показва, че предните колела блокират по-рано от задните колела или едновременно с тях, съответствието с точка 3 от настоящото приложение е установено и изпитването е приключено.
 5.2. Допълнителни изпитвания
 Ако изпитването за последователност на блокиране на колелата показва, че задните колела блокират по-рано от предните колела, тогава превозното средство:
 а)
 трябва да бъде подложено на допълнително изпитване, както следва:
 i)
 допълнителни изпитвания за последователност на блокиране на колелата; и/или
 ii)
 изпитвания на въртящия момент на колелата (вж. допълнение 2) за определяне на спирачните коефициенти и построяване на кривите на използване на сцеплението; тези криви трябва да удовлетворяват изискванията от точка 3.1(A) от настоящото приложение;
 б)
 може да му бъде отказано одобрение на типа.
 5.3. Резултатите от реалните изпитвания се прилагат към протокола за одобрение на типа.
 6. СЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО
 6.1.
 Когато проверява превозни средства за съответствие на производството, техническата служба трябва да следва същите процедури като тези при одобрение на типа.
 6.2.
 Изискванията също трябва да бъдат еднакви с тези при одобрение на типа, с изключение на това, че при изпитването, описано в точка 5.2, буква а), подточка ii) от настоящото приложение, кривата на задната ос трябва да лежи под правата с уравнение z = 0,9 k за всички стойности на интензивността на спиране в интервала 0,15 и 0,8 (вместо да отговаря на изискването от точка 3.1(A) (вж. фиг. 2).
 ДИАГРАМА 1


text:
ДИАГРАМА 2
 (1) „Криви на използване на сцеплението“ от превозното средство са кривите, които показват сцеплението за ос i в зависимост от интензивността на спиране на превозното средство при определени условия на натоварване.
 (2) Разпоредбите в точка 3.1 не засягат изискванията от приложение 3 към настоящото правило по отношение на спирачната ефективност. Когато обаче при проверка, извършена съгласно разпоредбите в точка 3.1, са получени по-високи стойности на спирачни ефективности от тези, посочени в приложение 3, трябва да бъдат прилагани разпоредби относно кривите на използване на сцеплението в съответствие със зоните в диаграмите 1А, 1В и 1С от това приложение, определени от правите линии k = 0,8 и z = 0,8.
 ДОПЪЛНЕНИЕ 1
 ПРОЦЕДУРА НА ИЗПИТВАНЕ НА ПОСЛЕДОВАТЕЛНОСТТА НА БЛОКИРАНЕ НА КОЛЕЛАТА
 1. ОБЩА ИНФОРМАЦИ
 а)
 Целта на това изпитване е да се установи дали блокирането на двете предни колела настъпва при по-малко отрицателно ускорение отколкото при блокирането на двете задни колела, когато се провежда изпитване на пътни повърхности, на които настъпва блокиране при стойности на интензивността на спиране в интервала 0,15 и 0,8;
 б)
 Едновременното блокиране на предните и задните колела се отнася за състояние на превозното средство, при което интервалът от време между блокирането на последното (второ) колело на задната ос и на последното (второ) колело на предната ос е < 0,1 s при скорости на превозното средство > 30 km/h.
 2. СЪСТОЯНИЕ НА ПРЕВОЗНОТО СРЕДСТВО
 а)
 Натоварване на превозното средство: натоварено и ненатоварено;
 б)
 Положение на задействането: незацепен съединител.
 3. УСЛОВИЯ И ПРОЦЕДУРИ НА ИЗПИТВАНЕ
 а)
 Начална температура на спирачките: между 65 °C и 100 °C средно на най-нагрятата ос;
 б)
 Скорост на изпитване
 :
 65 km/h при интензивност на спиране ≤ 0,50;
 100 km/h при интензивност на спиране > 0,50;
 в)
 Усилие върху педала:
 i)
 усилието върху педала се прилага и управлява от опитен водач или от изпълнителен механизъм за задействане на спирачния педал;
 ii)
 усилието върху педала се увеличава с линейна скорост, така че блокирането на първата ос настъпва не по-рано от половин (0,5) секунда и не по-късно от една и половина (1,5) секунди след началното натискане на педала;
 iii)
 педалът се отпуска, когато втората ос блокира или когато усилието върху педала достигне l kN, или 0,1 s след първото блокиране, в зависимост от това кое от тези събития настъпи първо;
 г)
 Блокиране на колело: взема се предвид само блокиране на колело при скорост на превозното средство над 15 km/h;
 д)
 Изпитвателна повърхност: това изпитване се провежда на изпитвателна пътна повърхност, на която блокирането на колелата настъпва при стойности на интензивността на спиране в интервала 0,15 и 0,8;
 е)
 Данни, които се записват: следната информация трябва да бъде записвана автоматично и синфазно без прекъсване през цялото времетраене на всеки изпитвателен пробег, така че съответствията между стойностите на променливите да могат да бъдат установявани в реално време:
 i)
 скорост на превозното средство;
 ii)
 моментна интензивност на спиране на превозното средство (напр. чрез диференциране на скоростта на превозното средство);
 iii)
 усилие върху спирачния педал (или налягане в спирачния тръбопровод);
 iv)
 ъглова скорост на всяко колело;
 ж)
 Всеки изпитвателен


text:
пробег се повтаря веднъж с цел да се потвърди последователността на блокиране на колелата: ако един от двата резултата от изпитване указва неспазване на изискванията, тогава се провежда трети изпитвателен пробег при същите условия, който е определящ.
 4. ЕКСПЛОАТАЦИОННИ ИЗИСКВАНИЯ
 а)
 При стойности на интензивността на спиране на превозното средство в интервала 0,15 и 0,8 двете задни колела не трябва да бъдат блокирани, преди да блокират двете предни колела;
 б)
 Ако когато превозното средство е изпитвано съгласно процедурата, определена по-горе, и при стойности на интензивността на спиране на превозното средство в интервала 0,15 и 0,8, превозното средство отговаря на едно от следните условия, тогава то отговаря на изискването за последователност на блокиране на колелата:
 i)
 няма блокирани колела:
 ii)
 блокират двете колела на предната ос и едно или нито едно колело на задната ос;
 iii)
 едновременно блокират двете оси;
 в)
 Ако блокирането на колелата започне при интензивност на спиране, по-малка от 0,15 и по-голяма от 0,18, тогава изпитването е невалидно и трябва да бъде повторено на различна пътна повърхност;
 г)
 Ако в натоварено или ненатоварено състояние на превозното средство при интензивност на спиране между 0,15 и 0,18 блокират двете колела на задната ос и едно или нито едно колело на предната ос, тогава превозното средство не е издържало изпитването на последователност на блокиране на колелата. В последния случай превозното средство трябва да бъде подложено на процедурата на изпитването на спирачен момент на колелата с цел определяне на действителните спирачни коефициенти, за да бъдат изчислени кривите на използване на сцеплението.
 ДОПЪЛНЕНИЕ 2
 ПРОЦЕДУРА НА ИЗПИТВАНЕ НА ВЪРТЯЩИЯ МОМЕНТ НА КОЛЕЛАТА
 1. ОБЩА ИНФОРМАЦИЯ
 Целта на настоящото изпитване е да бъдат измерени спирачните коефициенти и така да бъде определено полученото сцепление на предната и задната ос за обхват от стойности на интензивността на спиране в интервала 0,15 и 0,8.
 2. СЪСТОЯНИЕ НА ПРЕВОЗНОТО СРЕДСТВО
 а)
 Натоварване на превозното средство: натоварено и ненатоварено;
 б)
 Положение на задействането: незацепен съединител.
 3. УСЛОВИЯ И ПРОЦЕДУРИ НА ИЗПИТВАНЕ
 а)
 Начална температура на спирачките: между 65 °C и 100 °C средно на най-нагрятата ос;
 б)
 Скорости на изпитване: 100 km/h и 50 km/h;
 в)
 Усилие върху педала: усилието върху педала се увеличава линейно между 100 и 150 N/s при изпитвателна скорост 100 km/h или между 100 и 200 N/s при изпитвателна скорост 50 km/h, докато първата ос блокира или докато усилието върху педала достигне l kN, в зависимост от това кое от тези събития настъпи първо;
 г)
 Охлаждане на спирачките: между отделните задействания на спирачката, превозното средство се управлява със скорости до 100 km/h, докато се достигне началната температура на спирачките, посочена в точка 3, буква a) по-горе;
 д)
 Брой на пробезите: с ненатоварено превозно средство се извършват пет спирания при скорост 100 km/h и пет спирания при скорост 50 km/h, като двете изпитвателни скорости се редуват след всяко спиране. С натоварено превозно средство отново се извършват петте спирания при посочените изпитвателни скорости, като двете изпитвателни скорости се редуват;
 е)
 Изпитвателна повърхност: изпитването се извършва на изпитвателна пътна повърхност, която осигурява добро сцепление;
 ж)
 Данни, които се


text:
записват: следната информация трябва да бъде записвана автоматично и синфазно без прекъсване през цялото времетраене на всеки изпитвателен пробег, така че съответствията между стойностите на променливите да могат да бъдат установявани в реално време:
 i)
 скорост на превозното средство;
 ii)
 усилие върху спирачния педал;
 iii)
 ъглова скорост на всяко колело;
 iv)
 спирачен момент на всяко колело;
 v)
 налягане в спирачния тръбопровод за всеки спирачен кръг, включително датчици на поне едно предно колело и едно задно колело след всеки разпределителен клапан(и) или клапан(и) за ограничаване на налягането;
 vi)
 отрицателно ускорение на превозното средство;
 з)
 Честота на дискретизация: цялото оборудване за снемане и записване на данни трябва да осигурява минимална честота на дискретизация 40 Hz във всички канали;
 i)
 определяне на зависимостта между налягането на предните спирачки и налягането на задните спирачки: зависимостта между налягането на предните спирачки и налягането на задните спирачки се определя за целия обхват от стойности на налягане в тръбопровода. Освен ако превозното средство има система за променливо разпределяне на спирачното налягане, определянето се извършва чрез статични изпитвания. Ако превозното средство има система за променливо разпределяне на спирачното налягане, се провеждат динамични изпитвания с натоварено и ненатоварено превозно средство. При всяко от двете състояние на натоварване се правят петнадесет натискания на педала при 50 km/h, като се използват същите начални условия, посочени в настоящото допълнение.
 4. ПРЕДВАРИТЕЛНА ОБРАБОТКА НА ДАННИТЕ
 а)
 Данните от всяко задействане на спирачката, предписано в точка 3, буква д) по-горе, се филтрират, като се използва плъзгащо средно, определено за пет точки, симетрично, за всеки канал от данни;
 б)
 За всяко задействане на спирачката, предписано в точка 3, буква a) по-горе, се определя наклонът (спирачният коефициент) и интервалът върху оста на налягането (налягането при задържане на спирачния педал) за уравнението (намерено по метода на най-малките квадрати с линейна зависимост на решението от данните), което най-добре описва измерения изходящ въртящ момент на всяка спряна ос като функция на измереното налягане в тръбопровода, приложено към същото колело. За регресионния анализ се използват само стойностите за постигнатия спирачен момент, получени от данните, събрани, когато отрицателното ускорение на превозното средство е в обхвата от 0,15 g до 0,80 g;
 в)
 Резултатите от буква б) по-горе се усредняват, за да се изчисли средният спирачен коефициент и налягането при задържане на спирачния педал за всички задействания на спирачките на предната ос;
 г)
 Резултатите от буква б) по-горе се усредняват, за да се изчисли средният спирачен коефициент и налягането при задържане на спирачния педал за всички задействания на спирачките на задната ос;
 д)
 Като се използва зависимостта между налягането в тръбопровода на предните спирачки и налягането в тръбопровода на задните спирачки, определено в точка 3, подточка i) по-горе, и динамичният радиус на търкаляне на гумата, се изчислява спирачното усилие на всяка ос като функция на налягането в тръбопровода на предните спирачки;
 е)
 Интензивността на спиране на превозното средство се изчислява като функция на налягането в тръбопровода на предните спирачки, като се използва следното уравнение:
 където
 z
 =
 интензивност на спиране за дадена стойност за налягането в тръбопровода на предните спирачки;
 T1 ,


text:
T2
 =
 спирачните усилия съответно на предната и задната ос, съответстващи на едно и също налягане в тръбопровода на предните спирачки;
 P
 =
 маса на превозното средство;
 ж)
 Изчислява се полученото сцепление за всяка ос като функция на интензивността на спиране, като се използват следните формули:
 Обозначенията са определени в точка 2 от настоящото приложение.
 з)
 Нанасят се f1 и f2 като функция на z както за натоварено, така и за ненатоварено състояние на превозното средство. Това са кривите на използване на сцеплението за превозното средство, които трябва да удовлетворяват изискванията от точка 5.2, буква a), подточка ii) от настоящото приложение (или, в случай на проверки за съответствие на производството, тези криви трябва да удовлетворяват изискванията от точка 6.2 от настоящото приложение).
 ПРИЛОЖЕНИЕ 6 (1)
 Изисквания към изпитването на превозни средства, оборудвани със системи против блокиране на колелата
 1. ОБЩИ ПОЛОЖЕНИЯ
 1.1.
 Настоящото приложение определя необходимата спирачна ефективност на пътните превозни средства, оборудвани със системи против блокиране на колелата.
 1.2.
 Известните понастоящем системи против блокиране на колелата се състоят от датчик или датчици, контролер или контролери и модулатор или модулатори. Всяко устройство с различна конструкция, което може да бъде внедрено в бъдеще, или функция срещу блокиране, интегрирана в друга система, се разглеждат като системи против блокиране на колелата по смисъла на настоящото приложение и приложение 5 към настоящото правило, ако осигуряват ефективност, еднаква с предписаната от настоящото приложение.
 2. ОПРЕДЕЛЕНИЯ
 2.1.
 „Система против блокиране на колелата“ е частта от работната спирачна уредба, която автоматично регулира степента на хлъзгането по посока на въртенето на колелото (колелата), за едно или няколко колела на превозното средство при спиране.
 2.2.
 „Датчик“ означава елемент, предназначен да определя и предава към контролера информация за условията на въртене на колелото (колелата) или за динамичните условия на движението на превозното средство.
 2.3.
 „Контролер“ означава елементът, предназначен да обработва данните, получавани от датчика (датчиците) и да подава сигнал към модулатора.
 2.4.
 „Модулатор“ означава елемент, предназначен да променя спирачното усилие (усилия) в зависимост от сигнала, получен от контролера.
 2.5.
 „Пряко управлявано колело“ означава колело, чието спирачно усилие се модулира в зависимост от данните, получавани най-малко от неговия датчик (2).
 2.6.
 „Непряко управлявано колело“ означава колело, чието спирачно усилие се модулира в зависимост от данните, получавани от датчика (датчиците) на друго колело (колела) (2).
 2.7.
 „Пълно действие“ означава, че системата против блокиране на колелата непрекъснато модулира спирачното усилие, за да предотврати блокирането на пряко управляваните колела. Задействанията на спирачката, при които има само еднократно модулиране в процеса на спирането, не трябва да се считат за отговарящи на това определение.
 3. ТИПОВЕ СИСТЕМИ ПРОТИВ БЛОКИРАНЕ НА КОЛЕЛАТА
 3.1. Счита се, че превозното средство е оборудвано със система против блокиране на колелата по смисъла на точка 1 от приложение 5 към настоящото правило, когато е снабдено с една от следните системи:
 3.1.1. Система против блокиране на колелата от категория 1
 Превозното средство, оборудвано със система против блокиране на колелата от категория 1, трябва да отговаря на всичките изисквания от настоящото приложение.
 3.1.2. Система против блокиране на колелата от категория 2
 Превозното средство, оборудвано


text:
със система против блокиране на колелата от категория 2, трябва да отговаря на всичките изисквания от настоящото приложение, с изключение на тези от точка 5.3.5.
 3.1.3. Система против блокиране на колелата от категория 3
 Превозното средство, оборудвано със система против блокиране на колелата от категория 3 трябва да отговаря на всички изисквания от настоящото приложение, с изключение на тези от точки 5.3.4 и 5.3.5. За тези превозни средства всяка отделна ос, която няма поне едно пряко управлявано колело, трябва да изпълнява условията за използване на сцеплението и последователността при блокиране на колелата от приложение 5 към настоящото правило, вместо изискванията за използване на сцеплението, предписани в точка 5.2 от настоящото приложение. Ако обаче взаимното положение на кривите на използване на сцеплението не отговарят на изискванията от точка 3.1 от приложение 5 към настоящото правило, се извършва проверка, за да се гарантира, че колелата на поне една от задните оси не блокират по-рано от тези на предната ос или оси, при условията, предписани в точка 3.1.1 от приложение 5 към настоящото правило, като се отчитат съответно интензивността на спиране и натоварването. Изпълнението на тези изисквания може да бъде проверено върху пътни повърхности с висок или нисък коефициент на сцепление (приблизително 0,8 и 0,3 максимум) чрез изменение на усилието, прилагано върху органа за управление на работната спирачка.
 4. ОБЩИ ИЗИСКВАНИЯ
 4.1.
 Водачът трябва да бъде предупреждаван посредством специален светлинен предупредителен сигнал за всяка електрическа неизправност или неправилна работа на датчика, които влияят на уредбата по отношение на функционалните и експлоатационните изисквания от настоящото приложение, включително за неизправностите в електрическото захранване, във външните кабели към контролера (контролерите), в контролера (контролерите) (3) и в модулатора (модулаторите). За тази цел може да бъде използван жълтият предупредителен сигнал, посочен в точка 5.2.21.1.2.
 4.1.1.
 Неправилна работа на датчика, която не може да се установи при статични условия, трябва да бъде открита не по-късно от момента, в който скоростта на превозното средство надвиши 10 km/h (4). За да се предотврати обаче извеждането на невярна индикация за неизправност, когато датчикът не дава сигнал за скоростта на превозното средство, поради това че колелото не се върти, проверката може да се забави, но неизправността трябва да бъде открита не по-късно от момента, в който скоростта на превозното средство надвиши 15 km/h.
 4.1.2.
 Когато системата против блокиране на колелата е захранена с енергия, като превозното средство е на място, електрически управляемият клапан(и) на пневматичния модулатор трябва да се задейства поне веднъж.
 4.2.
 В случай на единична електрическа неизправност в работата, която влияе само на функцията срещу блокиране, и която се указва посредством гореспоменатия жълт предупредителен сигнал, остатъчната ефективност на работната спирачка не трябва да бъде по-малка от 80 % от предписаната ефективност съгласно изпитване тип-0 с незацепен съединител. Това отговаря на дължина на спирачния път 0,1 v + 0.0075 v2 (m) и средно пълно отрицателно ускорение 5,15 m/s2.
 4.3.
 Магнитни или електрически полета не трябва да въздействат неблагоприятно на действието на системата против блокиране на колелата (5). (Това трябва да бъде доказано чрез съответствие с Правило No 10, серия от изменения 02).


text:
4.4.
 Може да не бъде предвидено ръчно устройство за изключване или изменение на режима на управление (6) на системата против блокиране на колелата.
 5. СПЕЦИАЛНИ РАЗПОРЕДБИ
 5.1. Консумация на енергия
 Превозните средства, оборудвани със системи против блокиране на колелата, трябва да запазват своята спирачна ефективност при пълно задействане на устройството за управление на работната спирачка за продължителен период от време. Спазването на това изискване се проверява посредством следните изпитвания:
 5.1.1. Процедура на изпитване
 5.1.1.1.
 Началното ниво на енергия в устройството(ата) за натрупване на енергия трябва да съответства на стойността, определена от производителя. Това ниво не трябва да е по-малко от необходимото за осигуряване на спирачната ефективност, предписана за работната спирачна уредба на превозното средство в натоварено състояние. Устройството(ата) за натрупване на енергия за допълнителното пневматично оборудване трябва да бъде изолирано.
 5.1.1.2.
 При начална скорост не по-ниска от 50 km/h върху повърхност с коефициент на сцепление, не по-висок от 0,3 (7), спирачките на натоварено превозно средство трябва напълно да се задействат за време t, в продължение на което се отчита изразходваната енергия от непряко управляваните колела и от всички пряко управлявани колела, които през цялото време трябва да остават под действието на системата против блокиране на колелата.
 5.1.1.3.
 След това двигателят на превозното средство трябва да се спре или да се прекрати захранването към устройството (устройствата) за натрупване на енергия за задвижване.
 5.1.1.4.
 След това четири пъти последователно трябва да се задейства напълно органът за управление на работната спирачка, като превозното средство е на място.
 5.1.1.5.
 При петото задействане на спирачките превозното средство трябва да може да бъде спряно с ефективност, най-малко равна на предписаната при аварийно спиране за натоварено превозно средство.
 5.1.2. Допълнителни изисквания
 5.1.2.1.
 Коефициентът на сцепление на пътната повърхност трябва да се измерва с изпитваното превозно средство по метода, описан в точка 1.1 от приложение 2 към настоящото приложение.
 5.1.2.2.
 Изпитването при спиране се провежда с незацепен съединител, работещ на празен ход двигател и с натоварено превозно средство.
 5.1.2.3.
 Необходимото време за спиране t се определя по формулата:
 (но не по-малко от 15 секунди),
 където t е в секунди, а vmax представлява максималната проектна скорост на превозното средство в km/h, при горна граница от 160 km/h.
 5.1.2.4.
 Ако изискването за времето t не може да бъде изпълнено при еднократно спиране, могат да се извършат няколко етапа на спиране, но общо не повече от четири.
 5.1.2.5.
 Когато изпитването се състои от няколко етапа на спиране, в интервалите между етапите на изпитването не се допуска дозареждане с енергия.
 Като се започне от втория етап, може да се определи консумираната енергия, съответстваща на първоначалното задействане на спирачките, чрез изваждане на енергията за едно пълно натискане на педала на спирачната уредба от енергията за четири пълни натискания на педала на спирачната уредба, предписани в точка 5.1.1.4 (и 5.1.1.5 и 5.1.2.6) от настоящото приложение, за втория, третия и четвъртия етап от изпитването, предписано в точка 5.1.1 от настоящото приложение, както е целесъобразно.
 5.1.2.6.
 Счита се, че предписаната по точка 5.1.1.5 от настоящото приложение ефективност е постигната, когато след четвъртото задействане при неподвижно превозно


text:
средство, нивото на енергията в устройството(ата) за натрупване е равно или по-голямо от необходимото за аварийно спиране с натоварено превозно средство.
 5.2. Използване на сцеплението
 5.2.1.
 Използването на сцеплението при системата против блокиране на колелата взема предвид действителното увеличение на спирачния път спрямо неговата минимална теоретична стойност. Счита се, че системата против блокиране на колелата отговаря на изискванията, когато е изпълнено условието ε ≥ 0,75, където ε е полученото сцепление, определено в точка 1.2 от допълнение 2 към настоящото приложение.
 5.2.2.
 Използването на сцеплението ε трябва да се измерва при начална скорост 50 km/h върху пътна повърхност с коефициент на сцепление 0,3 (7) или по-малко до приблизително 0,8 (сух път). За отстраняване влиянието на температурната разлика в спирачките се препоръчва zAL да се определи преди определянето на k.
 5.2.3.
 Изпитвателната процедура за определяне на коефициента на сцепление (k) и формулата за изчисляване на полученото сцепление (ε) трябва да съответстват на изложените в допълнение 2 към настоящото приложение.
 5.2.4.
 Използването на сцеплението от системата против блокиране на колелата трябва да се проверява на комплектовани превозни средства, оборудвани с системи против блокиране на колелата от категории 1 или 2. За превозни средства, оборудвани със системи против блокиране на колелата от категория 3, на това изискване трябва да отговаря само оста(осите) с най-малко едно пряко управлявано колело.
 5.2.5.
 Условието ε ≥ 0,75 трябва да се проверява за натоварено и ненатоварено превозно средство (8).
 Изпитването с натоварено превозно средство върху повърхност с висок коефициент на сцепление може да не се провежда, ако чрез прилагането на предписаното усилие върху устройството за управление не може да се постигне пълно действие на системата против блокиране на колелата.
 При изпитване с ненатоварено превозно средство усилието върху органа за управление може да бъде увеличено до 100 daN, ако чрез прилагане на пълната стойност на предписаното усилие не може да се постигне непрекъсната цикличност (9). Ако 100 daN са недостатъчни за постигне на непрекъсната цикличност, изпитването може да не се провежда.
 5.3. Допълнителни проверки
 При натоварено и ненатоварено превозно средство, с незацепен съединител, трябва да бъдат извършени следните допълнителни проверки:
 5.3.1.
 Колелата, управлявани пряко от системата против блокиране, не трябва да блокират върху пътните повърхности, определени в точка 5.2.2 от настоящото приложение, при рязко прилагане на пълно усилие (9) върху устройството за управление при ниска начална скорост v = 40 km/h и при висока начална скорост v = 0,8 vmax ≤ 120 km/h (10).
 5.3.2.
 Когато оста преминава от покривка с висок коефициент на сцепление (kH) към покривка с нисък коефициент на сцепление (kL), където kH ≥ 0,5 и kH/kL ≥ 2 (11), и е приложено пълно усилие (9) върху устройството за управление, пряко управляваните колела не трябва да блокират. Скоростта на движението и моментът на задействане на спирачките трябва да бъдат избрани така че при система против блокиране на колелата в режим на непрекъсната цикличност върху повърхност с висок коефициент на сцепление, преходът от едната повърхност към другата да се извършва с висока и с ниска скорост при условията, определени в точка 5.3.1 (10).
 5.3.3.
 Когато превозното средство преминава


text:
от повърхност с нисък коефициент на сцепление(kL) към повърхност с висок коефициент на сцепление (kH), където kH ≥ 0,5 и kH/kL ≥ 2 (11) и е приложено пълно усилие (9) върху устройството за управление, то отрицателното ускорение на превозното средство трябва да нараства до подходяща висока стойност в рамките на приемлив период от време и превозното средство не трябва да се отклонява от първоначалната посока. Скоростта на движението и моментът на задействане на спирачките трябва да бъдат избрани така че при система против блокиране на колелата в режим на непрекъсната цикличност върху повърхност с нисък коефициент на сцепление, преходът от едната повърхност към другата да се извършва при скорост приблизително 50 km/h.
 5.3.4.
 Разпоредбите от настоящата точка се прилагат само за превозни средства, оборудвани със системи против блокиране на колелата от категория 1 или 2. Когато десните и левите колела на превозното средство са разположени върху повърхности с различни коефициенти на сцепление (kH и kL), където kH ≥ 0,5 и kH/kL ≥ 2 (11), пряко управляваните колела не трябва да блокират, когато при скорост 50 km/h върху устройството за управление рязко се приложи пълното усилие (9).
 5.3.5.
 Интензивността на спиране за натоварени превозни средства, оборудвани със системи против блокиране на колелата от категория 1, при условията от точка 5.3.4 от това приложение, трябва да съответства на предписаната в допълнение 3 към настоящото приложение.
 5.3.6.
 При извършване на изпитванията, предвидени в точки 5.3.1, 5.3.2, 5.3.3, 5.3.4 и 5.3.5 от настоящото приложение, се допуска кратковременно блокиране на колелата. Освен това се допуска блокиране на колела и при скорост на превозното средство по-ниска от 15 km/h. Също така се допуска блокиране на непряко управляваните колела при всяка скорост, когато при това не се нарушават стабилността и управляемостта и превозното средство не се отклонява от посоката на движение с ъгъл, по-голям от 15°, или не излиза извън пътна лента с широчина 3,5 m.
 5.3.7.
 При изпитванията, предвидени в точки 5.3.4 и 5.3.5 от настоящото приложение, се допуска корекция на посоката на движението чрез кормилното управление, ако ъгълът на завъртане на волана през първите 2 s е в рамките на 120° и общо не надвишава 240°. Освен това в началото на тези изпитвания надлъжната средна равнина на превозното средство трябва да съвпада с границата между повърхностите с висок и нисък коефициент на сцепление, а по време на изпитванията нито една част от външните гуми не трябва да пресича тази граница (8).
 (1) Всички бележки под линия към приложение 6 са дадени в края на настоящото приложение.
 (2) Приема се, че системите против блокиране на колелата с управление от колело, което се намира върху повърхността с по-големия коефициент на сцепление, трябва да включват и двата вида пряко и непряко управлявани колела; при системите с управление от колело, което се намира върху повърхността с по-малкия коефициент на сцепление, се приема, че всички колела с датчици са пряко управлявани.
 (3) Производителят трябва да предоставя на техническата служба документация относно контролера(контролерите) във формата, посочен в приложение 8.
 (4) Предупредителният сигнал може да се включи отново, докато превозното средство е


text:
на място, при условие че когато няма повреда, се изключва преди скоростта на превозното средство да достигне 10 km/h или 15 km/h.
 (5) До приемане на единни процедури за изпитване производителят на превозното средство трябва да предоставя на техническите служби своите процедури на изпитване и резултатите, получени от тях.
 (6) Приема се, че устройствата за изменение на режима за управление на системата против блокиране на колелата не са предмет на действието на точка 4.4, ако при изменен режим за управление се спазват всички изисквания, предвидени за дадената категория системи против блокиране на колелата, с които е оборудвано превозното средство.
 (7) До появата на такива общодостъпни изпитвателни повърхности, по преценка на техническата служба, могат да се използват гуми на границата на износения протектор и с по-високи стойности на коефициента на сцепление — до 0,4. Трябва да се записват действително получената стойност, типът на гумите и характеристиката на пътната повърхност.
 (8) До приемане на единни процедури за изпитване, изпитванията, изисквани по настоящата точка, може да се наложи да бъдат повторени за превозни средства, оборудвани с електрически уредби за рекуперативно спиране, за да се определи резултатът от различното разпределение на спирачното усилие, осигурено от автоматичните функции на превозното средство.
 (9) „Пълно усилие“ е максималното усилие, определено в приложение 3 към настоящото правило; може да се използва по-голямо усилие, когато то е необходимо за задействане на системата против блокиране на колелата.
 (10) Целта на тези изпитвания е да се провери, че колелата не блокират и превозното средство запазва стабилността си; следователно не е необходимо провеждането на пълни спирания до неподвижно положение на превозното средство върху повърхност с нисък коефициент на сцепление.
 (11) kH е коефициентът на повърхността с високо сцепление.
 kL е коефициентът на повърхността с ниско сцепление.
 kH и L се измерват, както е посочено в допълнение 2 към настоящото приложение.
 ДОПЪЛНЕНИЕ 1
 ОБОЗНАЧЕНИЯ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
 Таблица
 Обозначения и определения
 ОБОЗНАЧЕНИЕ
 ЗАБЕЛЕЖКИ
 E
 разстояние между осите;
 ε
 полученото сцепление за превозното средство: отношение между максималната интензивност на спиране при задействана система против блокиране на колелата (zAL) и коефициента на сцепление (k);
 ε+i
 стойност за ε, измерена по оста i (в случай на моторно превозно средство, оборудвано със система против блокиране на колелата от категория 3);
 εH
 стойност за ε, измерена върху повърхност с висок коефициент на сцепление;
 εL
 стойност за ε, измерена върху повърхност с нисък коефициент на сцепление
 Е
 усилие (N);
 Fdyn
 нормална динамична реакция на пътната повърхност при задействана система против блокиране на колелата;
 Fidyn
 Fdyn по оста i в случай на моторни превозни средства;
 Fi
 нормална реакция на пътната повърхност върху оста i при статични условия;
 FM
 обща нормална статична реакция на пътната повърхност за всички колела на моторното превозно средство;
 FMnd
 (1)
 обща нормална статична реакция на пътната повърхност върху неспирани водими оси на моторното превозно средство;
 FMd
 (1)
 обща нормална статична реакция на пътната повърхност върху неспираните задвижващи оси на моторното превозно средство;
 FWM
 (1)
 0,01 FMnd + 0,015 FMd;
 g
 земно ускорение (9,81 m/s2);
 h
 височина на центъра на тежестта, определена от производителя и приета от техническата


text:
служба, провеждаща изпитването за одобрение;
 k
 коефициент на сцепление между гумата и пътя;
 kf
 стойност на коефициента k за една от предните оси;
 kH
 стойност на k, определена върху повърхност с висок коефициент на сцепление;
 ki
 стойност на k, определена на оста i за превозно средство със система против блокиране на колелата от категория 3;
 kL
 стойност на k, определена върху повърхност с нисък коефициент на сцепление;
 klock
 стойност на сцеплението при 100 % хлъзгане;
 kM
 стойност на коефициента k за моторно превозно средство;
 kpeak
 максимална стойност на k от кривата „сцеплението във функция от хлъзгането“;
 kr
 стойност на коефициента k за една от задните оси;
 P
 маса на единично превозно средство (kg);
 R
 отношение на kpeak към klock;
 t
 интервал от време (s);
 tm
 средна стойност на t;
 tmin
 минимална стойност на t;
 z
 интензивност на спиране;
 zAL
 интензивност на спиране z за превозно средство със задействана система против блокиране на колелата;
 zm
 средна интензивност на спиране;
 zmax
 максимална стойност на z;
 zMALS
 стойност на zAL за моторно превозно средство върху повърхност с различен коефициент на сцепление за левите и десните колела.
 (1) FMnd и FMd в случай на двуосни моторни превозни средства: тези обозначения могат да бъдат опростени до съответните Fi обозначения.
 ДОПЪЛНЕНИЕ 2
 ИЗПОЛЗВАНЕ НА СЦЕПЛЕНИЕТО
 1. МЕТОД НА ИЗМЕРВАНЕ
 1.1. Определяне на коефициента на сцепление (k)
 1.1.1.
 Коефициентът на сцепление (k) се определя като отношение между максималните спирачни усилия без блокиране на колелата и съответното динамично натоварване на спираната ос.
 1.1.2.
 Спирачките трябва да действат само на една ос от изпитваното превозно средство при начална скорост 50 km/h. Спирачните усилия трябва да са разпределени между колелата на оста така, че да се постигне максимална ефективност. Системата против блокиране на колелата трябва да бъде изключена или да не се задейства при скорост между 40 km/h и 20 km/h.
 1.1.3.
 За определяне на максималната стойност на интензивността на спиране на превозното средство (zmax) трябва да бъдат проведени няколко изпитвания при постепенно увеличаване на спирачното налягане. При всяко изпитване трябва да се поддържа постоянно усилие върху спирачния педал, а интензивността на спиране се определя чрез интервала от време t, през който скоростта намалява от 40 km/h до 20 km/h, по формулата:
 zmax е максималната стойност на z; t е времето в секунди.
 1.1.3.1.
 При скорост по-ниска от 20 km/h се допуска блокиране на колелата.
 1.1.3.2.
 Като се започне от минимално измерената стойност за t, означена с tmin, се избират три стойности на t, намиращи се в интервала tmin и 1,05 tmin, и се изчислява тяхната средно аритметична стойност tm
 и след това се изчислява:
 Ако на практика не могат да се получат три подходящи стойности за времето, както са определени по-горе, може да се използва минимално измерената стойност на времето tmin. Изискванията от точка 1.3 обаче остават в сила.
 1.1.4.
 Спирачните усилия трябва да се изчисляват чрез измерената интензивност на спиране и силата от съпротивлението при търкаляне на неспираната ос, чиято стойност е равна на 0,015 и 0,010 от статичния товар на оста, съответно за задвижваща и водима ос.


text:
1.1.5.
 Динамичното натоварване на оста трябва да бъде равно на това от формулите, дадени в приложение 5 към настоящото правило.
 1.1.6.
 Стойността на коефициента на сцепление k се закръгля до третия знак след запетаята.
 1.1.7.
 След това изпитването се повтаря за другата ос(и), както е определено от точки 1.1.1—1.1.6 по-горе.
 1.1.8.
 Например, за двуосно превозно средство със задна задвижваща ос, при спиране с предната ос (l) коефициентът на сцепление (k) се определя по формулата:
 Останалите обозначения (P, h, E) са определени в приложение 5 към настоящото правило.
 1.1.9.
 Определя се един коефициент за предната ос kf и един за задната ос kr.
 1.2. Определяне на полученото сцепление (ε)
 1.2.1.
 Полученото сцепление (ε) се определя като отношение между максималната интензивност на спиране при задействана система против блокиране на колелата (zAL) и коефициента на сцепление (kM), т.е.:
 1.2.2.
 Максималната интензивност на спиране (zAL) трябва да се измерва от начална скорост на превозното средство 55 km/h със система против блокиране на колелата в режим на пълно действие, на базата на средната стойност от три изпитвания, както е в точка 1.1.3 от настоящото допълнение, за интервала от време, необходим за намаляване на скоростта от 45 km/h до 15 km/h, съгласно следната формула:
 1.2.3.
 Коефициентът на сцепление kM се определя след измерване масата на превозното средство, като се отчитат динамичните натоварвания на осите:
 където:
 1.2.4.
 Стойността на ε се закръгля до втория знак след запетаята.
 1.2.5.
 В случай на превозно средство, оборудвано със система против блокиране на колелата от категория 1 или 2, стойността на zAL трябва да се определя за цялото превозно средство със задействана система против блокиране на колелата, а полученото сцепление (ε) се определя по същата формула, която е дадена в точка 1.2.1 от настоящото допълнение.
 1.2.6.
 В случай на превозно средство, оборудвано със система против блокиране на колелата от категория 3, стойността на zAL се измерва за всяка ос, която има поне едно пряко управлявано колело. Например, за двуосно превозно средство със задвижване на задната ос, чиято система против блокиране на колелата действа само на задната ос (2), полученото сцепление (ε) се определя по следната формула:
 Това изчисление се прави за всяка ос, която има поне едно пряко управлявано колело.
 1.3. Ако ε > 1,00, измерванията за коефициентите на сцепление се повтарят. Допуска се отклонение до 10 %.
 ДОПЪЛНЕНИЕ 3
 ЕФЕКТИВНОСТ ВЪРХУ ПОВЪРХНОСТИ С РАЗЛИЧЕН КОЕФИЦИЕНТ НА СЦЕПЛЕНИЕ
 1.
 Предписаната в точка 5.3.5 от настоящото приложение интензивност на спиране може да бъде изчислена на базата на измерения коефициент на сцепление за двете повърхности, върху които е проведено това изпитване. Тези две повърхности трябва да удовлетворяват условията, предписани в точка 5.3.4 от настоящото приложение.
 2.
 Коефициентите на сцепление (kH и kL), съответно на повърхностите с висок и нисък коефициент на сцепление, се определят в съответствие с разпоредбите в точка 1.1 от допълнение 2 към настоящото приложение.
 3.
 Интензивността на спиране (zMALS) z за натоварени моторни превозни средства се изчислява по следната формула:
 и ZMALS ≥ kL
 ДОПЪЛНЕНИЕ 4
 МЕТОД ЗА ИЗБОР НА ПОВЪРХНОСТ С НИСЪК КОЕФИЦИЕНТ НА СЦЕПЛЕНИЕ
 1.
 На техническата служба


text:
трябва да бъдат предоставени подробни данни за коефициента на сцепление на избраната повърхност, определен в точка 5.1.1.2 от настоящото приложение.
 1.1.
 Тези данни трябва да включват кривата на коефициента на сцепление в зависимост от хлъзгането (от 0 до 100 % хлъзгане) при скорост приблизително 40 km/h.
 1.1.1.
 Максималната стойност на коефициента, определен по кривата, е kpeak, а стойността при 100 % хлъзгане е klock.
 1.1.2.
 Коефициентът R се определя като отношение между стойностите на kpeak и klock.
 1.1.3.
 Стойността на R се закръгля до първия знак след запетаята.
 1.1.4.
 Стойността на коефициента R за използваната повърхност трябва да бъде между 1,0 и 2,0 (1).
 2.
 Преди изпитванията техническата служба гарантира, че избраните повърхности отговарят на определените изисквания и се информира за следното:
 метод на изпитване за определяне на R;
 тип превозно средство;
 натоварване на осите и на гумите (изпитването трябва да се провежда при различни натоварвания и различни гуми и получените резултати да бъдат представени на техническата служба, която трябва да реши дали те са представителни за подлежащото на одобрение превозно средство).
 2.1.
 Стойността на R трябва да се запише в протокола от изпитването.
 Състоянието на използваната повърхност трябва да се проверява най-малко веднъж годишно с представително превозно средство, за да се установи дали стойностите за R са стабилни.
 (1) Докато такива изпитвателни повърхности станат общодостъпни, след съгласуване с техническата служба се допуска използването на коефициент R до 2,5.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 7
 МЕТОД НА ИЗПИТВАНЕ НА СПИРАЧНИ НАКЛАДКИ НА ИНЕРЦИОНЕН ДИНАМОМЕТРИЧЕН СТЕНД
 1. ОБЩИ ПОЛОЖЕНИЯ
 1.1.
 Описаната в настоящото приложение процедура може да се прилага в случай на промяна на типа превозно средство в резултат на монтиране на спирачни накладки от друг тип върху превозни средства, които са одобрени в съответствие с настоящото правило.
 1.2.
 Алтернативните типове спирачни накладки трябва да бъдат проверени чрез сравняване на техните работни показатели с тези, получени със спирачните накладки, с които е оборудвано превозното средство по време на одобряването му, и чрез проверка на съответствието с елементите, посочени в съответния информационен документ, чийто образец е даден в приложение 1 към настоящото правило.
 1.3.
 Техническият орган, отговарящ за провеждане на изпитвания за одобрение, може по своя преценка да поиска сравнението на работните показатели на спирачните накладки да бъде извършено в съответствие с приложимите разпоредби на приложение 3 към настоящото правило.
 1.4.
 Заявлението за одобрение чрез сравняване се прави от производителя на превозното средство или от негов надлежно упълномощен представител.
 1.5.
 В контекста на настоящото приложение „превозно средство“ означава типът превозно средство, одобрен съгласно настоящото правило и за който се иска сравнението да бъде считано за удовлетворително.
 2. ИЗПИТВАТЕЛНО ОБОРУДВАНЕ
 2.1.
 За изпитванията се използва динамометър със следните характеристики:
 2.1.1.
 трябва да може да създава инерционен момент в съответствие с изискванията на точка 3.1 от настоящото приложение и да има възможности, отговарящи на изискванията, предписани в точка 1.5 от приложение 3 към настоящото правило по отношение на изпитване тип-I за понижаване на ефективността;
 2.1.2.
 монтираните спирачки трябва да бъдат еднакви с тези от оригиналния тип превозно средство;
 2.1.3.
 ако е предвидено въздушно охлаждане, то трябва да съответства