text:
не е била използвана за сядане, върху нея следва да седне човек или да се постави предмет с тегло 70—80 kg два пъти за по една минута, за да се провокира експлоатационна деформация на седалката и облегалката. По искане на производителя всички седалки остават ненатоварени в продължение на 30 мин преди инсталирането на триизмерната Н-апаратура.
 4.2.
 Превозното средство се поставя в положение за измерване съгласно параграф 2.11 по-горе.
 4.3.
 Ако седалката е регулируема, тя се поставя в най-задното нормално положение за шофиране или пътуване съгласно инструкциите на производителя на превозното средство, като се взема предвид само надлъжното регулиране на седалката, но не и възможността за преместването ѝ за цели, различни от поставяне в нормално положение за шофиране или пътуване. Когато производителят е предвидил и други направления на регулиране на седалката (вертикално, ъглово, на облегалката и пр.), седалката се регулира и по отношение на тях до положение, посочено от производителя. При седалки с окачване седалката се фиксира неподвижно в нормално вертикално положение за шофиране, посочено от производителя.
 4.4.
 Частите от седящото място, които влизат в контакт с триизмерната Н-апаратура, се покриват с памучен муселинен плат с подходящи размери и текстура, отговарящ на следните спецификации: гладък памучен плат с плътност 18,9 нишки на cm2 и тегло 0,228 kg/m2 или плетен или нетъкан текстил с равностойни характеристики. Ако изпитването се провежда върху седалка, която не е монтирана в превозно средство, повърхността, на която е поставена седалката, следва да има еднакви основни характеристики (2) с пода на превозното средство, за което е предназначена седалката.
 4.5.
 Блокът седалка-облегалка на триизмерната апаратура се поставя така, че централната равнина на потребителя да съвпада с централната равнина на апаратурата. По искане на производителя триизмерната Н-апаратура може да бъде преместена към средата по отношение на централната равнина на потребителя, ако триизмерната Н-апаратура е поставена толкова далече от средната линия на превозното средство, че ръбът на седалката не би позволил нивелиране на апаратурата.
 4.6.
 Към седалищната част на апаратурата се прикачват краката и ходилата – поотделно или общо – с помощта на T-образна стойка. Линията, преминаваща през визуалните маркери на точката „H“, следва да бъде хоризонтална и перпендикулярна на надлъжната централна равнина на седалката.
 4.7.
 Положението на краката и ходилата на триизмерната Н-апаратура се регулира, както следва:
 4.7.1. Предписано положение на седене: водач и пътник на крайната предна седалка
 4.7.1.1.
 Краката и ходилата на апаратурата се преместват напред по такъв начин, че краката да заемат естествено положение на пода на превозното средство, ако е необходимо, между педалите за управление. Ако е възможно, левият крак следва да е разположен на приблизително същото разстояние вляво от централната равнина на триизмерната апаратура, на което десният крак е разположен вдясно от тази равнина. Нивелирът, с чиято помощ се установява напречното положение на триизмерната Н-апаратура, при необходимост се довежда до хоризонтално положение посредством регулиране положението на седалищната част или преместване на краката и ходилата на апаратурата назад. Линията, преминаваща през визуалните маркери на точката „H“, следва да остане перпендикулярна на надлъжната централна равнина на седалката.
 4.7.1.2.
 Ако не е възможно левият крак да бъде поставен


text:
успоредно на десния крак и лявото ходило не може да се поддържа от конструкцията, лявото ходило следва да се премести, докато застане стабилно. При това следва да се запази положението на визуалните маркери.
 4.7.2. Предписано положение на седене: крайна задна седалка
 За задните или допълнителните седалки краката се разполагат според указанията на производителя. Ако при това положение ходилата лежат върху части от пода, които са на различно ниво, това ходило, което влиза първо в контакт с предната седалка, служи като отправна точка и другото ходило следва да се регулира така, че нивелирът, показващ напречното положение на седалищната част на устройството, да отчита хоризонтално положение.
 4.7.3.
 Други предписани положения на седене:
 Следва се общата процедура, предвидена в параграф 4.7.1 по-горе, като единственото изключение е, че краката се поставят в положението, указано от производителя.
 4.8.
 Поставят се тежестите на бедрата и подбедриците и се нивелира триизмерната Н-апаратура.
 4.9.
 Накланя се гръбната част на апаратурата напред до отказ и триизмерната Н-апаратура се изтегля напред от облегалката, като се хваща за Т-образната стойка. След това апаратурата се наглася отново върху седалката посредством един от следните три метода:
 4.9.1.
 Ако триизмерната Н-апаратура се плъзга назад, се прилага следната процедура: оставя се апаратурата да се плъзне назад до момента, когато вече не се налага да се задържа за Т-образната стойка, т. е. седалищната част се е опряла в облегалката. Ако е необходимо, краката се нагласят отново.
 4.9.2.
 Ако триизмерната Н-апаратура не се плъзга назад, прилага се следната процедура: апаратурата се плъзва назад, като се прилага хоризонтално, насочено назад усилие върху Т-образната стойка до опирането на седалищната част в облегалката (вж. фиг. 2 от допълнение 1 към настоящото приложение).
 4.10.
 Прилага се натоварване от 100 N ± 10 N върху задната повърхност на триизмерната Н-апаратура на мястото на пресичане на бедрения ъглов квадрант и корпуса на Т-образната стойка. Направлението на прилаганото натоварване е по линия, преминаваща от споменатата точка на пресичане до точка, разположена малко над корпуса на бедрената част (вж. фиг. 2 от допълнение 1 към настоящото приложение). След това гръбната част се избутва внимателно обратно до облегалката. През цялата процедура следва да се внимава триизмерната Н-апаратура да не се плъзне напред.
 4.11.
 Монтират се дясната и лявата бедрена тежест, след което шахматно се поставят осемте тежести на торса.
 Триизмерната Н-апаратура следва да се поддържа нивелирана.
 4.12.
 Накланя се гръбната част напред, за да се отстрани натискът върху облегалката. Триизмерната Н-апаратура се разклаща настрани, описвайки дъга от 10 o (5 o на всяка страна от вертикалната централна равнина), така че да се осъществят три пълни цикъла на това движение, с цел да се освободи евентуално натрупаното фрикционно напрежение между триизмерната Н-апаратура и седалката.
 По време на разклащането T-образната стойка и триизмерната Н-апаратура могат да се отклонят от предписаните хоризонтално и вертикално положение. Поради това T-образната стойка следва да бъде задържана посредством прилагане на подходящо странично натоварване по време на разклащанията. Задържането на T-образната стойка и разклащането на апаратурата следва да се извършат внимателно, за да се избегне прилагане на случайни външни натоварвания във вертикално или надлъжно

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
направление.
 На този етап не е необходимо краката на триизмерната Н-апаратура да се задържат или обездвижват. Ако те се разместят, за момента следва да се оставят в това положение.
 Внимателно се връща гръбната част до облегалката и се проверява дали двата нивелира отчитат нулево положение. Ако по време на разклащането на апаратурата краката са се разместили, те следва да се наместят по следния начин:
 Краката се повдигат от пода един по един на минималната необходима височина, за да се избегне допълнителното им разместване. При това повдигане те следва да се въртят свободно, като същевременно не се допуска прилагане на надлъжни или странични натоварвания. При поставянето на всеки крак обратно на пода петата следва да е в контакт с предвидената за това конструкция.
 Проверява се дали страничният нивелир отчита нулево положение; при необходимост, върху горната част на гръбната част на триизмерната Н-апаратура се прилага странично натоварване, достатъчно за нивелиране на седалищната ѝ част върху седалката.
 4.13.
 Задържайки T-образната стойка с цел да се предотврати приплъзване на триизмерната Н-апаратура напред върху седалката, се извършват следните действия:
 а)
 гръбната част се премества обратно до облегалката;
 б)
 последователно се прилага и освобождава хоризонтално натоварване в задно направление с величина, не по-голяма от 25 N, върху задната ъглова част, приблизително на височината на центъра на тежестта на торса, до момента, в който ъгълът на бедрения квадрант покаже, че апаратурата е установена в относително стабилно положение след освобождаването на натоварването. Следва да се внимава върху апаратурата да не се прилагат външни натоварвания в долно и странично направление. Ако на този етап е необходимо да се коригира нивелировката на апаратурата, гръбната ѝ част се накланя напред, нивелира се и се повтаря процедурата по параграф 4.12.
 4.14.
 Правят се всички измервания:
 4.14.1.
 Измерват се координатите на точката „H“ по отношение на триизмерната референтна система.
 4.14.2.
 Действителният ъгъл на торса се отчита в задния ъглов квадрант на триизмерната Н-апаратура, докато сондата е в най-задно положение.
 4.15.
 Ако е необходима повторна инсталация на триизмерната Н-апаратура, седалката следва да остане в ненатоварено положение в продължение на минимум 30 мин, преди да се пристъпи към повторната инсталация. Триизмерната Н-апаратура не бива да се оставя натоварена върху седалката по-дълго, отколкото е необходимо за провеждане на изпитването.
 4.16.
 Ако седалките в един ред могат да се приемат за сходни (седалка тип пейка, еднакви седалки и пр.), за всеки ред седалки се отчитат само една точка „H“ и един „действителен ъгъл на торса“, като триизмерната Н-апаратура, описана в допълнение 1 към настоящото приложение, се поставя върху седящо място, за което се приема, че е представително за целия ред. Това място следва да е:
 4.16.1.
 за предния ред — мястото на водача;
 4.16.2.
 за задния ред или редове — външно място.
 (1) За всяко седящо място, различно от предните седалки, за което точката „H“ не може да бъде определена с използване на „триизмерната апаратура с точка „H““ или на нейните процедури, посочената от производителя точка „R“ може да бъде взета като еталон по преценка на компетентния орган.
 (2) Ъгъл на наклон, разлика във височината със стойката


text:
на седалката, текстура на повърхността и др.
 Допълнение 1
 ОПИСАНИЕ НА ТРИИЗМЕРНАТА АПАРАТУРА С ТОЧКА „H“ (1)
 (Триизмерна Н-апаратура)
 1. ГРЪБНА И СЕДАЛИЩНА ЧАСТ
 Гръбната и седалищната част са изработени от армирана пластмаса и метал; те имитират човешки торс и бедра и са свързани шарнирно в точката „H“. Към свързаната шарнирно в точката „H“ сонда за измерване на действителния ъгъл на торса е монтиран квадрант. Регулируема бедрена щанга, прикрепена към седалищната част на апаратурата, определя централната линия и служи като базова линия за квадранта за ъгъла на бедрата.
 2. ЕЛЕМЕНТИ НА ТЯЛОТО И КРАКАТА
 Глезенните сегменти са свързани със седалищната част на апаратурата чрез T-образната стойка, която съединява коленете и представлява странично удължение на регулируемата бедрена щанга. Към глезенните сегменти са монтирани квадранти, с чиято помощ се измерва ъгълът на коленете. Елементите, имитиращи обувки и ходила, се калибрират с оглед измерване на ъгъла на ходилата. Двата нивелира служат за ориентиране на устройството в пространството. Тежестите се поставят в съответните центрове на тежестта, така че да се имитира натоварване върху седалката като от седнал мъж с тегло 76 kg. Всички стави на триизмерната Н-апаратура се проверяват, за да се гарантира свободното им движение без осезаемо триене.
 Фигура 1
 Елементи на триизмерната Н-апаратура
 Фигура 2
 Размери и разпределение на тежестите на елементите на триизмерната H-апаратура
 (1) За допълнителна информация за конструкцията на триизмерната Н-апаратура се обръщайте към Society of Automobile Engineers (SAE), 400 Commonwealth Drive, Warrendale, Pennsylvania 15096, Съединени американски щати.
 Апаратурата отговаря на описаната в стандарта ISO 6549-1980.
 Допълнение 2
 ТРИИЗМЕРНА РЕФЕРЕНТНА СИСТЕМА
 1.
 Триизмерната референтна система е определена от три правоъгълни равнини, определени от производителя (вж. фигура) (1).
 2.
 Положението за измерване на превозното средство се определя посредством позиционирането му върху подходяща повърхност, така че координатните знаци да отговарят на стойностите, указани от производителя.
 3.
 Координатите на точката „R“ и точката „H“ се определят във връзка с координатните знаци, определени от производителя на превозното средство.
 Фигура
 Триизмерна референтна система
 (1) Референтната система съответства на стандарт ISO 4130:1978.
 Допълнение 3
 РЕФЕРЕНТНИ ДАННИ ОТНОСНО МЕСТАТА ЗА СЯДАНЕ
 1. КОДИРАНЕ НА РЕФЕРЕНТНИ ДАННИ
 Референтните данни се дават последователно за всяко място за сядане. Местата за сядане се обозначават с двупозиционен код. Първият символ е арабска цифра и обозначава реда седалки, като се брои от предния ред назад. Вторият символ е главна буква, която обозначава мястото за сядане в реда, като посоките са ориентирани спрямо посоката на движение на превозното средство; използват се следните букви:
 L
 =
 ляво
 C
 =
 център
 R
 =
 дясно
 2. ОПИСАНИЕ НА ПОЛОЖЕНИЕТО ЗА ИЗМЕРВАНЕ НА ПРЕВОЗНОТО СРЕДСТВО
 2.1.
 Координати на координатните знаци
 X ..............................
 Y ..............................
 Z ..............................
 3. СПИСЪК НА РЕФЕРЕНТНИТЕ ДАННИ
 3.1.
 Място за сядане: ..............................
 3.1.1.
 Координати на точката „R“
 X ..............................
 Y ..............................
 Z ..............................
 3.1.2.
 Проектен ъгъл на торса: ..............................
 3.1.3.
 Данни за регулиране на седалката (1)
 хоризонтално: ..............................
 вертикално: ..............................
 ъглово: ..............................
 ъгъл на торса: ..............................
 Бележка: Референтните данни за останалите места за сядане се посочват в параграфи 3.2, 3.3 и пр.
 (1) Ненужното се зачерква.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 4
 ПРОЦЕДУРА ЗА ИЗПИТВАНЕ НА


text:
УДАР
 1. СЪОРЪЖЕНИЯ
 1.1. Изпитвателен участък
 Изпитвателният участък следва да бъде достатъчно голям, за да побере уредбата за задвижване на подвижната деформируема преграда и да предвиди изместването на превозното средство след удара и монтирането на оборудването за изпитванията. Частта, в която настъпват ударът и изместването на превозното средство, следва да бъде хоризонтална, равна и незамърсена и да бъде представителна за обикновена, суха, незамърсена повърхност на пътна настилка.
 2. УСЛОВИЯ НА ИЗПИТВАНИЯТА
 2.1.
 Превозното средство, което ще бъде изпитвано, следва да бъде неподвижно.
 2.2.
 Подвижната деформируема преграда следва да отговаря на характеристиките, посочени в приложение 5 към настоящото правило. Изискванията към нейния преглед са дадени в допълнението към приложение 5. Мобилната деформируема преграда следва да бъде оборудвана с подходящо устройство, което да предотвратява повторен удар върху удареното превозно средство.
 2.3.
 Траекторията на средната надлъжна вертикална равнина на подвижната деформируема преграда следва да бъде перпендикулярна на средната надлъжна вертикална равнина на изпитваното превозно средство.
 2.4.
 Надлъжната вертикална средна равнина на подвижната деформируема преграда следва да съвпада в границите на ± 25 mm с напречната вертикална равнина, минаваща през точката „R“ на предната седалка откъм удряната страна на изпитваното превозно средство. Хоризонталната средна равнина, ограничена от външните странични равнини на предната стена, в момента на удара следва да попада в границите на две равнини, определени преди провеждането на изпитването и разположени 25 mm над и под предварително определената равнина.
 2.5.
 Контролно-измервателната апаратура следва да отговаря на ISO 6487:1987, освен ако в настоящото правило не е посочено друго.
 2.6.
 Стабилизираната температура на манекена по време на изпитването за страничен удар следва да бъде в границите на 22 ± 4 oC.
 3. СКОРОСТ НА ИЗПИТВАНЕТО
 Скоростта на подвижната деформируема преграда в момента на удара следва да бъде 50 ± 1 km/h. Тази скорост се стабилизира най-малко 0,5 m преди удара. Точността на измерване е 1 %. Ако изпитването е проведено при по-висока скорост на удара и превозното средство е изпълнило изискванията, изпитването се приема за задоволително.
 4. СЪСТОЯНИЕ НА ПРЕВОЗНОТО СРЕДСТВО
 4.1. Обща спецификация
 Изпитваното превозно средство следва да бъде представителен образец за серийното производство, да включва цялото обичайно присъстващо оборудване и да бъде в готовност за движение. Някои от компонентите могат да бъдат пропуснати или заменени с еквивалентни маси, при условие че това няма по никакъв начин да повлияе върху резултатите от изпитването.
 4.2. Спецификация на оборудването на превозното средство
 Изпитваното превозно средство следва да бъде снабдено с всички допълнително предлагани от производителя устройства или уредби, за които е вероятно да повлияят резултатите от изпитването.
 4.3. Маса на превозното средство
 4.3.1.
 Превозното средство, което предстои да бъде изпитвано, следва да има контролната маса, посочена в параграф 2.10 от настоящото правило. Масата на превозното средство се коригира в граници от ± 1 % от контролната маса.
 4.3.2.
 Резервоарът за гориво се напълва с вода до постигане на маса, равна на 90 % от масата на пълен с гориво резервоар, определена от производителя.
 4.3.3.
 Всички други системи (спирачна, охладителна и др.) могат да бъдат празни, като масата на течностите им следва да бъде компенсирана.
 4.3.4.
 Ако


text:
масата на контролно-измервателната апаратура, която е на превозното средство, надхвърля разрешените 25 kg, тя може да бъде компенсирана посредством редуциране на елементи, които нямат забележим ефект върху резултатите от изпитването.
 4.3.5.
 Масата на контролно-измервателната апаратура не следва да променя референтното натоварване на всяка от осите с повече от 5 %, като всяка промяна не следва да надхвърля 20 kg.
 5. ПОДГОТОВКА НА ПРЕВОЗНОТО СРЕДСТВО
 5.1.
 Страничните прозорците следва да бъдат затворени поне от страната на удара.
 5.2.
 Вратите следва да бъдат затворени, но не и заключени.
 5.3.
 Предавателната кутия се поставя в неутрално положение, а ръчната спирачка се освобождава.
 5.4.
 Ако превозното средство има система за регулиране на седалките, тя се поставя в положението, определено от производителя.
 5.5.
 Седалката, на която е поставен манекенът, и нейните елементи, ако са регулируеми, се регулират, както следва:
 5.5.1.
 устройството за надлъжно регулиране се поставя в положение, при което неговото заключващо устройство е задействано в положението, което е най-близко до средата между най-предното и най-задното положение; ако това положение попада между два зъба на плъзгащото устройство, се използва зъбът, който е по-назад;
 5.5.2.
 облегалката за глава се нагласява така, че най-горната ѝ точка да бъде на нивото на центъра на тежестта на главата на манекена; ако това не е възможно, облегалката за глава се поставя в своето най-горно положение;
 5.5.3.
 ако производителят не е посочил друго, облегалката на седалката се поставя така, че референтната линия на торса на триизмерната апаратура с точка „H“ да бъде под ъгъл от 25 ± 1o назад.
 5.5.4.
 Всички останали устройства за регулиране на седалката следва да бъдат поставени в точката, намираща се по средата на наличния ход ; устройството за регулиране по височина обаче следва да бъде поставено в положение, което съответства на седалка с фиксирана височина, ако превозното средство се предлага с подвижни и неподвижни седалки. Ако няма блокиращи позиции в съответните средни точки от наличния ход на устройствата, се използват позициите в непосредствена близост назад, надолу или навън. За ротационни регулировъчни устройства (наклон) накланяне назад е накланяне, което придвижва главата на манекена назад. Ако манекенът излиза извън нормалния пътнически обем, напр. главата опира в облицовката на тавана, тогава се осигурява 1 cm просвет чрез: вторични регулировки, ъгъл на облегалката на седалката или надлъжно регулиране, в този ред.
 5.6.
 Ако производителят не е предвидил друго, останалите предни седалки се нагласят в същото положение като седалката, на която е поставен манекенът, ако това е възможно.
 5.7.
 Ако кормилото е регулируемо, всички регулиращи устройства се нагласяват на средата на наличния ход за регулиране.
 5.8.
 Гумите следва да бъдат напомпани до налягането, указано от производителя на превозното средство.
 5.9.
 Изпитваното превозно средство следва да бъде поставено хоризонтирано (без наклон спрямо надлъжната му ос) и да се поддържа в това положение с помощта на подпори, докато манекенът за изпитване на страничен удар не е на мястото си и подготвителните работи са приключени.
 5.10.
 Превозното средство следва да бъде в своето нормално положение, съответстващо на условията, посочени в параграф 4.3 по-горе. Превозните средства с окачване, позволяващо регулиране на просвета, се изпитват при


text:
нормални условия на използване при скорост от 50 km/h, както е указано от производителя. Изпълнението на това изискване се осигурява, ако е необходимо, посредством допълнителни подпори, като те не бива да оказват влияние върху поведението на изпитваното превозно средство при удар по време на изпитването.
 6. МАНЕКЕН ЗА ИЗПИТВАНЕ НА СТРАНИЧЕН УДАР И МОНТИРАНЕТО МУ
 6.1.
 Манекенът за изпитване на страничен удар следва да отговаря на спецификациите, дадени в приложение 6, и да бъде поставен на предната седалка от страната на удара съгласно процедурата, посочена в приложение 7 към настоящото правило.
 6.2.
 Използват се обезопасителните колани или други системи за обезопасяване, посочени за превозното средство. Коланите следва да бъдат от одобрен тип, отговарящ на Правило No 16 или на други еквивалентни изисквания, и да бъдат присъединени към закрепващи устройства, отговарящи на Правило No 14 или на други еквивалентни изисквания.
 6.3.
 Обезопасителният колан или системата за обезопасяване се регулира така, че да обхване манекена съгласно указанията на производителя, а ако такива липсват, устройството за регулиране по височина се поставя в средно положение; ако такова положение отсъства, се използва непосредствено по-долното положение.
 7. ИЗМЕРВАНИЯ ВЪРХУ МАНЕКЕНА ЗА ИЗПИТВАНЕ НА СТРАНИЧЕН УДАР
 7.1.
 Записват се показанията от следните измервателни устройства.
 7.1.1. Измервания в главата на манекена
 Резултантно триосно ускорение в центъра на тежестта на главата. Контролно-измервателната апаратура за главата следва да отговаря на ISO 6487:1987 със:
 CFC: 1 000 Hz, и
 CAC: 150 g
 7.1.2. Измервания в гръдния кош на манекена
 Трите канала за измерване на огъването на ребрата на гръдния кош следва да отговарят на ISO 6487:1987
 CFC: 1 000 Hz
 CAC: 60 mm
 7.1.3. Измервания в таза на манекена
 Каналът за измерване на силата в таза следва да отговаря на ISO 6487:1987
 CFC: 1 000 Hz
 CAC: 15 kN
 7.1.4. Измервания в коремната област на манекена
 Каналите за измерване на силата в коремната област следва да отговарят на ISO 6487:1987
 CFC: 1 000 Hz
 CAC: 5 kN
 Допълнение 1
 ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ТЕХНИЧЕСКИТЕ ПОКАЗАТЕЛИ
 Изискваните от изпитванията резултати са определени в параграф 5.2 от настоящото правило.
 1. ТЕХНИЧЕСКИ ПОКАЗАТЕЛ НА ГЛАВАТА (HPC)
 При осъществен контакт с главата този технически показател се изчислява за целия период от първоначалния контакт до последния момент на последния контакт.
 HPC е максималната стойност на израза:
 където „a“ е резултантното ускорение в центъра на тежестта на главата в метри за секунда на квадрат, разделено на 9,81, записано като функция от времето и филтрирано при честотен клас на измервателната верига 1 000 Hz; t1 и t2 са всеки два момента между първоначалния контакт и последния момент на последния контакт.
 2. ТЕХНИЧЕСКИ ПОКАЗАТЕЛ НА ГРЪДНИЯ КОШ
 2.1.
 Огъване в гръдния кош: максималната стойност на огъване на което и да е ребро, определена от сензорите, следящи изместването на гръдния кош, филтрирана при честотен клас на измервателната верига от 180 Hz.
 2.2.
 Вискозитетен показател: максималната вискозитетна реакция е максималната стойност на VC на което и да е ребро, която се изчислява като моментното произведение на относителното свиване гръдния кош спрямо половината му и скоростта на свиване, получена чрез диференциране на свиването, филтрирана


text:
при честотен клас на измервателната верига 180 Hz. За целите на това изчисление стандартната широчина на половината ребрена клетка на гръдния кош е 140 mm.
 където D (в метри) = огъване на ребрата
 Изчислителният алгоритъм, който се използва, е представен в приложение 4, допълнение 2.
 3. ПОКАЗАТЕЛ ЗА ЗАЩИТА НА КОРЕМНАТА ОБЛАСТ
 Максималната сила при удар в корема е максималната стойност на сбора от трите сили, измерени от сензорите, монтирани на 39 mm под повърхността на страната на удара, CFC 600 Hz.
 4. ТЕХНИЧЕСКИ ПОКАЗАТЕЛ НА ТАЗА
 Максималната сила при удар в лонното свързване на таза (PSPF) е максималната сила, измерена с динамометричен датчик в лонното свързване на таза, филтрирана при честотен клас на измерване на веригата 600 Hz.
 Допълнение 2
 ПРОЦЕДУРА ЗА ИЗЧИСЛЯВАНЕ НА ВИСКОЗИТЕТНИЯ ПОКАЗАТЕЛЯ ЗА EUROSID 1
 Вискозитетният показател VC се изчислява като моментното произведение от свиването и степента на огъване на реброто. И двете стойности се получават чрез измерване на огъването на реброто. Реакцията на огъване на реброто се филтрира един път при честотен клас на измервателната верига 180. Свиването в момента (t) се изчислява като огъването от този филтриран сигнал, изразен като относителната част от половината ширина на гръдния кош на EUROSID 1, измерена при металните ребра (0,14 m):
 Скоростта на огъване на реброто за момент от време (t) се изчислява от филтрираното огъване като:
 където D(t) е огъването в момент от време (t) в метри, а ∂t е интервалът от време в секунди между измерванията на огъването. Максималната стойност на ∂t е 1,25 × 10-4 секунди.
 Процесът на изчисление е показан по-долу под формата на диаграма:
 ПРИЛОЖЕНИЕ 5
 ХАРАКТЕРИСТИКИ НА ПОДВИЖНАТА ДЕФОРМИРУЕМА ПРЕГРАДА
 1.1.
 Подвижната деформируема преграда (MDB) включва ударно тяло и количка с колела.
 1.2.
 Общата маса следва да бъде 950 ± 20 kg.
 1.3.
 Центърът на тежестта е разположен в средната надлъжна вертикална равнина с грешка до 10 mm, на разстояние 1 000 ± 30 mm зад предната ос и 500 ± 30 mm над земната повърхност.
 1.4.
 Разстоянието между предната стена на ударното тяло и центъра на тежестта на преградата следва да бъде 2 000 ± 30 mm.
 1.5.
 Разстоянието до земята на ударното тяло следва да бъде 300 ± 5 mm, измерени в неподвижно положение от долния ръб на по-долната предна плоча, преди удара.
 1.6.
 Широчината на предното и задното междуколесно разстояние на количката с колела е 1 500 ± 10 mm.
 1.7.
 Междуосието на количката с колела следва да бъде 3 000 ± 10 mm.
 2. ХАРАКТЕРИСТИКИ НА УДАРНОТО ТЯЛО
 Ударното тяло се състои от шест независими алуминиеви блока, изградени от шестостенни клетки, които са обработени по такъв начин, че да осигуряват прогресивно нарастваща сила с нарастващо огъване (вж. параграф 2.1). Към клетъчните алуминиеви блокове са прикрепени предни и задни алуминиеви плочи.
 2.1. Клетъчни блокове
 2.1.1. Геометрични характеристики
 2.1.1.1.
 Ударното тяло се състои от шест съединени зони, чиито форми и разположение са показани на фигури 1 и 2. Зоните са определени с размери 500 ± 5 mm × 250 ± 3 mm на фигури 1 и 2. Зоната от


text:
500 mm следва да бъде в посока W, а зоната от 250 mm — в посока L на алуминиевата клетъчна конструкция (вж. фигура 3).
 2.1.1.2.
 Ударното тяло е разделено на две редици. По-долната редица следва да бъде с височина 250 ± 3 mm и дълбочина от 500 ± 2 mm след предварителния удар (вж. параграф 2.1.2), като дълбочината е по-голяма с 60 ± 2 mm в сравнение с тази на горната редица.
 2.1.1.3.
 Блоковете следва да бъдат центрирани върху шестте зони, определени на фигура 1, като всеки блок (включително незавършените клетки) следва да покрива напълно мястото, определено за всяка от зоните.
 2.1.2. Предварителен удар
 2.1.2.1.
 Предварителният удар следва да се изпълни на повърхността на шестостенните клетки, към които са прикрепени предните плочи.
 2.1.2.2.
 Блокове 1, 2 и 3 следва да бъдат смачкани с 10 ± 2 mm при горната повърхност преди самото изпитване, за да се постигне дълбочина от 500 ± 2 mm (фигура 2).
 2.1.2.3.
 Блокове 4, 5 и 6 следва да бъдат смачкани с 10 ± 2 mm при горната повърхност преди самото изпитване, за да се постигне дълбочина от 440 ± 2 mm.
 2.1.3. Характеристики на материала
 2.1.3.1.
 Размерите на клетката следва да бъдат 19 mm ± 10 % за всеки блок (вж. фигура 4).
 2.1.3.2.
 Клетките следва да бъдат изработени от алуминий 3003 – за горната редица.
 2.1.3.3.
 Клетките следва да бъдат изработени от алуминий 5052 – за долната редица.
 2.1.3.4.
 Алуминиевите шестостенни клетъчни блокове следва да бъдат обработени по такъв начин, че кривата сила—огъване при статичен удар (съгласно описаната в параграф 2.1.4 процедура) да бъде в границите на определените в допълнение 1 към настоящото приложение коридори за всеки от шестте блока. Обработените шестостенни клетки, използвани в шестостенните блокове, които ще се използват за изграждане на преградата, следва да бъдат почистени, за да се премахнат всякакви остатъчни материали, евентуално получени при обработката на суровината за шестостените.
 2.1.3.5.
 Масата на блоковете във всяка партида не следва да се различава с повече от 5 % от средната маса за блок от същата партида.
 2.1.4. Статични изпитвания
 2.1.4.1.
 По един образец от всяка партида обработен материал за шестостенните клетки се изпитва съгласно процедурата за статични изпитвания, описана в параграф 5.
 2.1.4.2.
 За всеки изпитван блок отношението сила—свиване следва да бъде в границите на коридорите сила—огъване, определени в допълнение 1. За всеки блок на преградата са определени статични коридори сила—огъване.
 2.1.5. Динамични изпитвания
 2.1.5.1.
 Характеристиките на динамична деформация при удар следва да отговарят на протокола, описан в параграф 6.
 2.1.5.2.
 Отклонение от границите на коридорите сила—огъване, характеризиращи коравостта на ударното тяло, която е определена в допълнение 2, се допуска, при положение че:
 2.1.5.2.1.
 отклонението настъпва след започване на удара и преди деформацията на ударното тяло да стане равна на 150 mm;
 2.1.5.2.2.
 отклонението не надхвърля 50 % от най-близката непосредствено предписана граница на коридора;
 2.1.5.2.3.
 всяко едно огъване, съответстващо на всяко едно отклонение, не надхвърля 35 mm, а сумата от тези огъвания не надхвърля 70 mm (вж. допълнение 2 към настоящото приложение);
 2.1.5.2.4.
 сумата на енергията, извлечена от отклонение извън


text:
коридора, не надвишава 5 % от общата енергия за този блок.
 2.1.5.3.
 Блокове 1 и 3 са идентични. Тяхната коравина е такава, че техните криви сила—огъване попадат в коридорите на фигура 2a.
 2.1.5.4.
 Блокове 5 и 6 са идентични. Тяхната коравина е такава, че техните криви сила—огъване попадат в коридорите на фигура 2г.
 2.1.5.5
 Коравината на блок 2 е такава, че неговите криви сила—огъване попадат в коридорите на фигура 2б.
 2.1.5.6.
 Коравината на блок 4 е такава, че неговите криви сила— огъване попадат в коридорите на фигура 2в.
 2.1.5.7.
 Кривата сила—огъване на ударното тяло като цяло следва да попадне в коридорите на фигура 2д.
 2.1.5.8.
 Кривите сила—огъване се проверяват посредством изпитването, описано подробно в приложение 5, параграф 6, състоящо се от удар на преградата срещу динамометрична стена при скорост от 35 ±0,5 km/h.
 2.1.5.9.
 Разсеяната енергия (1) срещу блокове 1 и 3 по време на изпитването следва да бъде равна на 9,5 ± 2 kJ за тези блокове.
 2.1.5.10.
 Разсеяната енергия срещу блокове 5 и 6 по време на изпитването следва да бъде равна на 3,5 ± 1 kJ за тези блокове.
 2.1.5.11.
 Разсеяната енергия срещу блок 4 следва да бъде равна на 4 ± 1 kJ.
 2.1.5.12.
 Разсеяната енергия срещу блок 2 следва да бъде равна на 15 ± 2 kJ.
 2.1.5.13.
 Разсеяната енергия по време на удара следва да бъде равна на 45 ± 3 kJ.
 2.1.5.14.
 Максималната деформация на ударното тяло от точката на първия контакт, изчислена от натрупването на показанията на акселерометрите съгласно параграф 6.6.3, следва да бъде равна на 330 ± 20 mm.
 2.1.5.15.
 Крайната остатъчна статична деформация на ударното тяло, измерена сред динамичното изпитване при ниво B (фигура 2), следва да бъде равна на 310 ± 20 mm.
 2.2. Челни плочи
 2.2.1. Геометрични характеристики
 2.2.1.1.
 Челните плочи са с широчина 1 500 ± 1 mm и височина 250 ± 1 mm. Дебелината им е 0,5±0,06 mm.
 2.2.1.2.
 След монтажа габаритните размери на ударното тяло (определени на фигура 2) следва да бъдат: 1 500±2,5 mm широчина и 500 ±2,5 mm височина.
 2.2.1.3.
 Горният ръб на долната челна плоча и долният ръб на горната челна плоча следва да бъдат подравнени в рамките на отклонение от 4 mm.
 2.2.2. Характеристики на материала
 2.2.2.1.
 Челните плочи се изработват от алуминий от сериите AlMg2 до AlMg3 с удължение ≥ 12 % и UTS ≥ 175 N/mm2.
 2.3. Задна плоча
 2.3.1. Геометрични характеристики
 2.3.1.1.
 Геометричните характеристики са съгласно фигури 5 и 6.
 2.3.2. Характеристики на материала
 2.3.2.1.
 Задната плоча се състои от алуминиев лист с дебелина 3 mm. Задната плоча следва да бъде изработена от алуминий от сериите AlMg2 до AlMg3 с твърдост между 50 и 65 HBS. Върху плочата следва да бъдат перфорирани отвори за вентилация: разположението, диаметърът и стъпката са показани на фигури 5 и 7.
 2.4. Разположение на шестостенните блокове
 2.4.1.
 Шестостенните блокове следва да бъдат центровани върху перфорираната зона от задната плоча (фигура 5).
 2.5. Свързване
 2.5.1.
 За челната и задната плоча се полага равномерно 0,5 kg/m2 свързващо вещество директно върху повърхността на челната плоча, като


text:
се получава максимална дебелина на покритието от 0,5 mm. Използваното навсякъде свързващо вещество следва да бъде състоящ се от две части полиуретан (като смола Ciba Geigy XB5090/1 с втвърдител XB5304) или негов еквивалент.
 2.5.2.
 По отношение на задната плоча минималната свързваща сила следва да бъде 0,6 MPa (87 psi), изпитана съгласно параграф 2.4.3.
 2.5.3.
 Изпитвания на свързващата сила:
 2.5.3.1.
 Използва се изпитване на хоризонтален опън, за да се измери силата на свързващите вещества съгласно ASTM C297-61.
 2.5.3.2.
 Частта, която се изпитва, следва да бъде с размери 100 mm × 100 mm и 15 mm дълбочина, свързана към образец от материала за задната плоча с вентилационни отвори. Използваният шестостен следва да бъде представителен образец за използваните в ударното тяло, т. е. ецван до същата степен като шестоъгълника, разположен близко до задната плоча на преградата, но без предварително смачкване.
 2.6. Проследяемост
 2.6.1.
 Ударните тела носят последователни серийни номера, които са щамповани, гравирани с киселина или поставени по друг постоянен начин и показват партидата на отделните блокове и датата на производство.
 2.7. Прикрепване на ударното тяло
 2.7.1.
 Прикрепването към количката следва да отговаря на фигура 8. Използват се болтове M8, като нищо не следва да бъде с по-големи размери от преградата пред колелата на количката. Между фланеца на долната задна плоча и предната част на количката следва да се използват подходящи разделители, за да се избегне изкривяването на задната плоча при затягане на скрепителните болтове.
 3. ВЕНТИЛАЦИОННА СИСТЕМА
 3.1.
 Разделителната повърхност между количката и вентилационната система следва да бъде масивна, корава и равна. Вентилационното устройство представлява част от количката, а не от ударното тяло, доставено от производителя. Геометричните характеристики на вентилационното устройство следва да съответстват на фигура 9.
 3.2.
 Процедура за монтаж на вентилационното устройство.
 3.2.1.
 Вентилационното устройство се монтира върху челната плоча на подвижното тяло.
 3.2.2.
 Уверете се, че в нито една точка между вентилационното устройство и предната част на количката не може да влезе калибратор с дебелина 0,5 mm. При наличие на хлабини, по-големи от 0,5 mm, вентилационната рамка се поставя повторно или се регулира, за да приляга без наличие на хлабини, по-големи от 0,5 mm.
 3.2.3.
 Вентилационното устройство се демонтира от предницата на количката.
 3.2.4.
 Към предницата на количката се прикрепва пласт корк с дебелина 1,0 mm.
 3.2.5.
 Вентилационното устройство се монтира повторно към предницата на количката и се притяга, за да се избегне получаването на въздушни възглавници.
 4. СЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО
 Процедурите за гарантиране съответствието на производството следва да отговарят на разпоредбите на допълнение 2 към спогодбата (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), като се съблюдават следните изисквания:
 4.1.
 Производителят носи отговорност за гарантиране съответствието на производството и за тази цел е длъжен по-специално да:
 4.1.1.
 осигури съществуването на ефективни процедури, така че качеството на продуктите да може да бъде проверявано,
 4.1.2.
 разполага с достъп до изпитвателното оборудване, необходимо за проверка на съответствието на всеки един продукт,
 4.1.3.
 осигури регистриране на резултатите от изпитванията и съхраняване на документацията в продължение на 10 години след провеждане на изпитванията,
 4.1.4.
 покаже, че изпитваните образци са надеждна мярка за качествата на цялата партида (примери за методи на


text:
вземане на образци при партидно производство са дадени по-долу),
 4.1.5.
 анализира резултатите от изпитванията, за да удостовери и да осигури стабилност на характеристиките на партидата, като отчете променливите при промишленото производство, като температура, качество на суровината, време на потапяне в химически разтвори, химически концентрации, време при неутрализация и др., и контрол върху обработвания материал, за да се отстранят всякакви остатъци от процеса на обработката,
 4.1.6.
 осигури процедура, при която всеки набор образци или изпитвани мостри, при които има доказано несъответствие, водят до по-нататъшно вземане на образци и извършване на изпитвания. Следва да се предприемат всички необходими стъпки за възстановяване на съответствието на съответната продукция.
 4.2.
 Производителят следва да има ниво на сертификация най-малкото ISO 9002.
 4.3.
 Минимални условия за контрол на производството: титулярят на споразумението следва да обезпечи осъществяването на контрол за съответствие, като следва методите, описани по-долу.
 4.4. Примери за вземане на образци по партида
 4.4.1.
 Ако няколко броя от един тип блок се изработват от един първоначален алуминиев блок от шестостенни клетки и се обработват в една баня (успоредно производство), един от тях може да бъде взет за образец, при положение че се полагат грижи обработката на всички блокове да бъде еднаква. Ако тези условия не са изпълнени, може да се наложи избирането на повече от един образец.
 4.4.2.
 Ако ограничен брой блокове от един и същ вид (например от три до двадесет) се обработват в една и съща баня (серийно производство), тогава първият и последният от обработените блокове на една партида, всички от които са изработени от един и същ първоначален алуминиев блок, се вземат като представителни образци. Ако първият образец отговаря на изискванията, но последният не отговаря, може да се наложи вземането на допълнителни образци от по-ранен етап на производството, докато не се намери образец, който отговаря на изискванията. За одобрени се смятат само блоковете между взетите образци.
 4.4.3.
 След като се натрупа опит с контрола за стабилност на производството, може да бъде възможно съчетаването на двата подхода за вземане на образци, така че повече от една група успоредно производство да може да бъде приета за партида, при положение че образци от първата и от последната производствена група показват съответствие.
 5. СТАТИЧНИ ИЗПИТВАНИЯ
 5.1.
 Изпитват се един или повече образци (съгласно партидния метод), взети от всяка партида обработен шестостенен материал, като се прилага следната процедура:
 5.2.
 За статични изпитвания алуминиевият клетъчен материал следва да бъде с размери, които отговарят на размерите на обичаен блок за ударното тяло, т. е. 250 mm × 500 mm × 440 mm за горния ред и 250 mm × 500 mm × 500 mm за долния ред.
 5.3.
 Образците следва да бъдат компресирани между две успоредни притискащи плочи, които са поне с 20 mm по-големи от напречното сечение на блока.
 5.4.
 Скоростта на компресиране следва да бъде 100 mm на минута, с допустимо отклонение от 5 %.
 5.5.
 Набирането на данни за статично свиване следва да се извършва при минимум 5 Hz.
 5.6.
 Статичното изпитване продължава, докато свиването на блока е поне 300 mm за блокове от 4 до 6 и


text:
350 mm за блокове от 1 до 3.
 6. ДИНАМИЧНИ ИЗПИТВАНИЯ
 На всеки 100 произведени челни части на прегради производителят прави едно динамично изпитване срещу динамометрична стена, подпряна с неподвижна корава преграда, в съответствие с описания по-долу метод.
 6.1. Монтаж
 6.1.1. Изпитвателен участък
 6.1.1.1.
 Участъкът следва да бъде достатъчно голям, за да побере пистата за привеждане в движение на подвижната деформируема преграда, коравата преграда и техническото оборудване, необходимо за провеждане на изпитването. Последната отсечка от пистата, най-малко 5 m преди коравата преграда, следва да бъде хоризонтална, равна и гладка.
 6.1.2. Неподвижно закрепена корава преграда и динамометрична стена
 6.1.2.1.
 Коравата стена се състои от блок стоманобетон с широчина не по-малка от 3 m и височина най-малко 1,5 m. Дебелината на коравата стена е такава, че теглото ѝ да бъде най-малко 70 t.
 6.1.2.2.
 Предницата следва да бъде вертикална, разположена перпендикулярно на оста на пистата за стартиране и оборудвана с шест динамометрични датчика, всеки от които е в състояние да измерва общата сила на съответния блок от ударното тяло на подвижната деформируема преграда в момента на удара. Центровете на динамометричните датчици следва да бъдат подравнени с тези на шестте зони на удар на предницата на подвижната деформируема преграда. Техните външни ръбове отстоят от съседните зони на 20 mm, така че в рамките на допустимите граници при центровката на ударната зона на подвижната деформируема преграда, ударните зони да не влизат в контакт със съседните зони на ударната плоча. Монтирането на датчика и повърхностите на плочата следва да отговарят на изискванията, изложени в приложението към стандарт ISO 6487:1987.
 6.1.2.3.
 Към всеки динамометричен датчик се добавя защитен капак, изработен от шперплат (дебелина: 12 ± 1 mm), така че да не влошава подаваните от сензорите сигнали.
 6.1.2.4.
 Коравата стена следва или да бъде закрепена в земята, или поставена на земята, ако е необходимо, осигурена с допълнителни укрепващи устройства, които ограничават нейното огъване. Може да се използва корава стена (към която се прикрепват динамометричните датчици) с различни характеристики, която обаче дава резултати, които са убедителни поне в същата степен.
 6.2. Задвижване на подвижната деформируема преграда
 В момента на удара подвижната деформируема преграда следва вече да не бъде подложена на действието на допълнителни задвижващи или насочващи устройства. Тя следва да достигне препятствието по траектория на движение, която е перпендикулярна на челната повърхност на динамометричната стена. Центърът на удара следва да постигне точност с грешка до 10 mm.
 6.3. Контролно-измервателни уреди
 6.3.1. Скорост
 Скоростта на удара следва да бъде 35 ±0,5 km/h, като за уреда, използван за измерване скоростта на удара, следва да работи с грешка до 0,1 %.
 6.3.2. Товар
 Контролно-измервателните уреди следва да отговарят на спецификациите, установени в ISO 6487:1987
 CFC за всички блокове:
 60 Hz
 CAC за блокове 1 и 3:
 200 kN
 CAC за блокове 4, 5 и 6:
 100 kN
 CAC за блок 2:
 200 kN
 6.3.3. Ускорение
 6.3.3.1.
 Ускорението по дължина се измерва в три отделни точки на количката, една в центъра и по една за всяка от страните, избрани на места, които не са изложени на огъване.
 6.3.3.2.
 Централният акселерометър следва да


text:
бъде разположен в границите на 500 mm от центъра на тежестта на подвижната деформируема преграда и следва да лежи във вертикалната надлъжна равнина, намираща се на ± 10 mm от центъра на тежестта на подвижната деформируема преграда.
 6.3.3.3.
 Страничните акселерометри следва да бъдат разположени на една и съща височина ± 10 mm, както и на едно и също разстояние от челната повърхност на подвижната деформируема преграда ± 20 mm.
 6.3.3.4.
 Контролно-измервателната апаратура следва да отговаря на ISO 6487:1987, със следните спецификации:
 CFC 1 000 Hz (преди интегриране)
 CAC 50 g
 6.4. Общи спецификации на преградата
 6.4.1.
 Индивидуалните характеристики на всяка преграда следва да съответстват на параграф 1 от настоящото приложение и се регистрират.
 6.5. Общи спецификации на ударното тяло
 6.5.1.
 Дали едно ударно тяло е подходящо по отношение на изискванията за динамично изпитване, се потвърждава, когато резултатите от подадените сигнали от шестте динамометрични датчика отговорят на изискванията, посочени в настоящото приложение.
 6.5.2.
 Ударните тела следва да носят последователни серийни номера, които са щамповани, гравирани с киселина или поставени по друг постоянен начин и показват партидата на отделните блокове и датата на производство.
 6.6. Процедура за обработка на данните
 6.6.1.
 Необработени данни: В момент от време T = T0 всички корекции следва да бъдат отстранени от данните. Методът, посредством който те биват отстранени, се записва в протокола от изпитването.
 6.6.2. Филтриране
 6.6.2.1.
 Необработените данни се филтрират преди обработка/изчисление.
 6.6.2.2.
 Данните от акселерометъра, които ще бъдат натрупвани, се филтрират до CFC 180, ISO 6487:1987.
 6.6.2.3.
 Данните от акселерометъра за изчисляване на ударния импулс се филтрират до CFC 60, ISO 6487:1987.
 6.6.2.4.
 Данните от динамометричния датчик се филтрират до CFC 60, ISO 6487:1987.
 6.6.3. Изчисление на челно огъване на подвижната деформируема преграда
 6.6.3.1.
 Данните от всичките три отделни акселерометъра (след филтриране при CFC 180) се сумират два пъти, за да се получи огъването на деформируемия елемент на преградата.
 6.6.3.2.
 Първоначалните условия за огъване са:
 6.6.3.2.1.
 скорост = скорост на удара (взема се от устройството за измерване на скоростта);
 6.6.3.2.2.
 огъване = 0.
 6.6.3.3.
 Огъването от лявата страна, средната линия и дясната страна на подвижната деформируема преграда се нанася на диаграмата спрямо времето.
 6.6.3.4.
 Максималното огъване, изчислено от всеки от трите акселерометъра, следва да бъде в границите на 10 mm. Ако това изискване не е изпълнено, стойността, излизаща извън допустимите граници, не се взема предвид и се проверява дали разликата между огъването, изчислено от останалите два акселерометъра, е в границите на 10 mm.
 6.6.3.5.
 Ако стойностите на огъване, измерени от акселерометрите от лявата страна, дясната страна и от средната линия, са в границите на 10 mm, тогава средното ускорение от трите акселерометъра се използва за изчисляване огъването на челото на преградата.
 6.6.3.6.
 Ако стойността на огъване от само два акселерометъра отговаря на изискването за 10 mm, тогава ускорението от тези два акселерометъра следва да се използва за изчисляване огъването на челото на преградата.
 6.6.3.7.
 Ако стойностите на огъване, изчислени от всичките три акселерометъра (от лявата страна, от дясната страна и от средната линия) НЕ отговарят на изискването за 10 mm, тогава първоначалните данни следва


text:
да се прегледат, за да се установят причините за подобно голямо отклонение. В този случай отделната лаборатория за изпитвания следва да реши кои от данните от акселерометрите би следвало да се използват за определяне огъването на подвижната деформируема преграда или дали те не могат да се използват, като в такъв случай изпитванията за издаване на сертификат следва да проведат повторно. В протокола от изпитването се дава пълно обяснение на случая.
 6.6.3.8.
 Средните показатели време—огъване се комбинират с данните време—сила от динамометричните показатели, за да се получи краен резултат сила–огъване за всеки от блоковете.
 6.6.4. Изчисляване на енергията
 Погълнатата енергия за всеки блок и за цялото чело на подвижната деформираща преграда се изчислява до точката на максимално огъване на преградата.
 където:
 t0
 е моментът на първия контакт,
 t1
 моментът, в който количката преминава в покой, т. е. когато u = 0,
 s
 огъването на деформируемия елемент на подвижното тяло, изчислено съгласно предписанията на параграф 6.6.3.
 6.6.5. Проверка на данните за динамична сила
 6.6.5.1.
 Сравнява се общият импулс на удара I, изчислен от сумирането на общата сила за времето на контакта с промяната на импулса на силата за този период (M*)V).
 6.6.5.2.
 Сравнява се общата промяна на енергията с промяната на кинетичната енергия на подвижната деформируема преграда, дадена от:
 където Vi е скоростта на удара, а M — цялата маса на подвижната деформируема преграда.
 Ако промяната на импулса на силата (M*)V) не е равна на общия импулс (I) ± 5 %, или ако общото количество погълната енергия (E En) не е равно на кинетичната енергия EK ± 5 %, тогава данните от изпитването се проверяват, за да се установи причината за тази грешка.
 ПРОЕКТ НА УДАРНОТО ТЯЛО (2)
 Фигура 1
 Фигура 2
 ГОРНА ЧАСТ НА УДАРНО ТЯЛО
 Фигура 3
 Ориентация на алуминиева шестостенна клетка
 Фигура 4
 Размери на алуминиеви шестостенни клетки
 ПРОЕКТ НА ЗАДНА ПЛОЧА
 Фигура 5
 Изглед отпред
 Фигура 6
 Прикрепване на задна плоча към вентилационното устройство и челната плоча на количката
 Фигура 7
 Шахматна стъпка за вентилационните отвори на задната плоча
 Фигура 8
 Горни и долни фланци на задната плоча
 Забележка:
 Отворите за прикрепване при долния фланец могат да се отворят до канали, както е показано по-долу, за улесняване на прикрепването, стига да може да се постигне достатъчно захващане, за да се избегне разединяване по време на цялото изпитване на удар.
 ВЕНТИЛАЦИОННА РАМКА
 Вентилационното устройство представлява конструкция, изградена от плоча с дебелина 5 mm и широчина 20 mm. Само вертикалните плочи сa перфорирани с девет 8-милиметрови отвора, за да се осигури хоризонтална циркулация на въздуха.
 Фигура 9
 (1) Посочените количества енергия са количествата изразходвана от системата енергия, когато смачкването на ударното тяло е най-голямо.
 (2) Всички размери са дадени в милиметри. Предвидените допустими граници в размерите на блоковете дават възможност да се намалят трудностите при измерване на алуминиевите клетки. Допустимите граници на габаритните размери на ударното тяло са по-малки от тези при отделните блокове, тъй като шестоъгълните блокове могат да се регулират, като се припокрият, ако се наложи, за да се запазят стойности, по-близки до определените размери на челната страна.


text:
Допълнение 1
 КРИВИ СИЛА—ОГЪВАНЕ ЗА СТАТИЧНИ ИЗПИТВАНИЯ
 Фигура 1a
 Блокове 1 и 3
 Фигура 1б
 Блок 2
 Фигура 1в
 Блок 4
 Фигура 1г
 Блокове 5 и 6
 Допълнение 2
 КРИВИ СИЛА—ОГЪВАНЕ ЗА ДИНАМИЧНИ ИЗПИТВАНИЯ
 Фигура 2a
 Блокове 1 и 3
 Фигура 2б
 Блок 2
 Фигура 2в
 Блок 4
 Фигура 2г
 Блокове 5 и 6
 Фигура 2д
 Общо
 ПРИЛОЖЕНИЕ 6
 ТЕХНИЧЕСКО ОПИСАНИЕ НА МАНЕКЕНА ЗА СТРАНИЧЕН УДАР
 1. ОБЩО
 1.1.
 Манекенът за страничен удар, предвиден в настоящото правило, включително контролно-измервателната апаратура и калибрирането ѝ, е описан в технически чертежи и експлоатационен наръчник (1).
 1.2.
 Размерите и масите на манекена за страничен удар представляват тези на пълнолетно лице от мъжки пол, принадлежащо към 50-ия перцентил, без долната част на ръцете.
 1.3.
 Манекенът за страничен удар се състои от скелет, изграден от метал и пластмаса, покрит с гума, пластмаса и порест материал, които наподобяват тъкани.
 2. КОНСТРУКЦИЯ
 2.1.
 За обща представа за манекена за страничен удар виж фигура 1, за запознаване със схемата и съставните му части — таблица 1 от настоящото приложение.
 2.2. Глава
 2.2.1.
 Главата е показана като част No 1 на фигура 1 от настоящото приложение
 2.2.2.
 Главата се състои от алуминиев корпус, покрит с еластична винилова кожа. Вътрешността на корпуса представлява кухина, в която са поставени триосни акселерометри и баластен материал.
 2.2.3.
 При връзката глава–врат е вграден заместител на динамометричен датчик. Тази част може да бъде заменяна с динамометричния датчик от горната част на врата.
 2.3. Врат
 2.3.1.
 Вратът е показан като част No 2 на фигура 1 от настоящото приложение.
 2.3.2.
 Вратът се състои от свързващ елемент глава–врат, свързващ елемент врат–гръден кош и централна секция, която присъединява тези два елемента един към друг.
 2.3.3.
 Свързващият елемент глава–врат (част No 2a) и свързващият елемент врат–гръден кош (част No 2c) се състоят от по два алуминиеви диска всеки, свързани помежду си посредством полусферичен винт и осем гумени демпфера.
 2.3.4.
 Цилиндричната централна секция (част No 2b) е изработена от гума. От двете страни гумената част е отлята около алуминиев диск от свързващите елементи.
 2.3.5.
 Вратът е монтиран на конзола за врата, показана като част No 2d на фигура 1 от настоящото приложение. Тази конзола може да бъде заменена с динамометричния датчик за долната част на врата.
 2.3.6.
 Ъгълът между двете страни на конзолата за врата е 25 градуса. Тъй като раменният блок е наклонен с 5 градуса назад, полученият ъгъл между врата и торса е 20 градуса.
 2.4. Рамо
 2.4.1.
 Рамото е показано като част No 3 на фигура 1 от настоящото приложение
 2.4.2.
 Рамото се състои от раменен блок, две ключици и раменна капачка от пореста материя.
 2.4.3.
 Раменният блок (част No 3a) се състои от алуминиев разделителен блок, алуминиева пластина в горната част и алуминиева плоча в долната част на разделителния блок. Двете пластини са покрити с покритие от политетрафлуоретилен (PTFE).
 2.4.4.
 Ключиците (част No 3b), направени от излята полиуретанова смола (PU), са проектирани да се развиват над разделителния блок. Ключиците се задържат назад в неутрално положение от две еластични въжета (част No 3c), които са стегнати със скоби


text:
към задната част на кутията на рамото. Външният ръб на двете ключици образува конструкция, позволяваща обичайните положения на ръцете.
 2.4.5.
 Раменната капачка (част No 3d) е изработена от полиуретанова пореста материя с ниска плътност и е прикрепен към блока на рамото.
 2.5. Гръден кош
 2.5.1.
 Гръдният кош е показан като част No 4 на фигура 1 от настоящото приложение.
 2.5.2.
 Гръдният кош се състои от твърда кутия, представляваща гръден кош и гръбначен стълб, и три еднакви модула за ребра.
 2.5.3.
 Кутията за гръден кош и гръбначен стълб (част No 4a) е изработена от стомана. Върху задната повърхност са монтирани стоманен разделител и извита, изработена от полиуретанова (PU) смола задна плоча (част No 4b).
 2.5.4.
 Горната повърхност на кутията за гръден кош и гръбначен стълб е наклонена с 5 градуса назад.
 2.5.5.
 На долната страна на кутията за гръден кош и гръбначен стълб е монтиран динамометричен датчик T12 или заместващ го елемент (част No 4j).
 2.5.6.
 Ребреният модул (част No 4c) се състои от стоманено ребро, покрито с порест полиуретан (PU), с отворени клетки, имитиращ меки тъкани (част No 4d), линейна направлявaща система (част No 4e), която свързва реброто и кутията гръден кош—гръбнак, хидравличен амортисьор (част No 4f) и корава амортисьорна пружина (част No 4g).
 2.5.7.
 Линейната направляваща система (част No 4e) позволява чувствителната страна на ребрената дъга (част No 4d) да се огъва спрямо кутията гръден кош—гръбнак (част No 4a) и спрямо нечувствителната страна. Направляващата система е оборудвана с линейни иглени лагери.
 2.5.8.
 В устройството на направляващата система е разположен пружинен буфер за регулиране (част No 4h).
 2.5.9.
 Датчик за изместване на реброто (част No 4i) може да бъде монтиран върху част от направляващата система (част No 4e), монтирана върху кутията за гръбнака, и да се свърже с външния край на направляващата система при чувствителната страна на реброто.
 2.6. Ръце
 2.6.1.
 Ръцете са показани като част No 5 на фигура 1 от настоящото приложение.
 2.6.2.
 Ръцете имат пластмасов скелет, покрит с полиуретан (PU), наподобяващ меки тъкани и кожа от поливинилхлорид (PVC). Материалът, имитиращ тъкани, се състои от полиуретан с висока плътност (PU), който оформя горната част, и от полиуретанова пореста материя (PU) за долната част.
 2.6.3.
 Ставата рамо–ръка дава възможност за заемане на отделни позиции на ръката при 0, 40 и 90 градуса спрямо оста на торса.
 2.6.4.
 Раменната става позволява единствено въртеливо движение флексия–екстензия.
 2.7. Поясна част на гръбнака
 2.7.1.
 Поясната част на гръбнака е показана като част No 6 на фигура 1 от настоящото приложение.
 2.7.2.
 Поясната част на гръбнака се състои от твърд гумен цилиндър с две стоманени разделителни пластини от двете страни и стоманен кабел, който минава през цилиндъра.
 2.8. Корем
 2.8.1.
 Коремът е показан като част No 7 на фигура 1 от настоящото приложение.
 2.8.2.
 Коремът се състои от корава централна част и поресто покритие.
 2.8.3.
 Централната част на корема представлява метална отливка (част No 7a). Върху отливката е монтирана покриваща пластина.
 2.8.4.
 Покритието (част No 7b) е изработено от полиуретанова пореста материя (PU). Извита гумена плоча, напълнена с оловни сачми, е залята с порестата


text:
материя от двете страни.
 2.8.5.
 Между порестото покритие и твърдата отливка от всяка от страните на корема могат да се монтират три датчика за измерване на силата (част No 7c) или три заместващи ги елемента без измервателни устройства.
 2.9. Таз
 2.9.1.
 Тазът е показан като част No 8 на фигура 1 от настоящото приложение.
 2.9.2.
 Тазът се състои от кръстна кост, две хълбочни кости, две тазобедрени стави и поресто покритие, което имитира меки тъкани.
 2.9.3.
 Кръстната кост (част No 8a) се състои от масивен метален блок и метална плоча, монтирана върху него. В задната част на блока е оформена кухина, за да се улесни поставянето на контролно-измервателните уреди.
 2.9.4.
 Хълбочните кости (част No 8b) са изработени от полиуретанова (PU) смола.
 2.9.5.
 Тазобедрените стави (част No 8c) са изработени от стоманени части. Те се състоят от горен блок на бедрената кост и сферична става, свързана към ос, която преминава през точката „H“ на манекена.
 Способността за абдукция и аддукция на горната част на бедрената кост е ограничена от гумени ограничители в двата края на двигателния обем.
 2.9.6.
 Системата, имитираща меки тъкани (част No 8d), е изработена от кожа от поливинилхлорид (PVC), напълнена с полиуретанова пореста материя (PU). На мястото, където е разположена точката „H“, кожата е заменена от отворно-клетъчен блок от полиуретанова пореста материя (PU) (част No 8e), поддържан от стоманена платка, фиксирана към хълбочното крило с поддържаща ос, която минава през сферичната става.
 2.9.7.
 Хълбочните кости са свързани към кръстната кост от задната страна и заедно са свързани при тазовото дъно посредством датчика за измерване на сила (част No 8f) или посредством заместващ го елемент.
 2.10. Крака
 2.10.1.
 Краката са показани като част No 9 на фигура 1 от настоящото приложение.
 2.10.2.
 Краката се състоят от метален скелет, покрит с полиуретанова пореста материя (PU), имитираща меки тъкани с кожа от поливинилхлорид (PVC).
 2.10.3.
 Отливка от полиуретан (PU) с висока плътност, покрита с кожа от половинилхлорид (PVC), представлява меките тъкани на горна част на бедрата.
 2.10.4.
 Ставите при коляното и глезена позволяват само ротация на флексия и екстензия.
 2.11. Облекло
 2.11.1.
 Облеклото не е показано на фигура 1 от настоящото приложение.
 2.11.2.
 Облеклото е изработено от гума и покрива раменете, гръдния кош, горната част на ръцете, корема и поясната част на гръбнака и горната част на таза.
 Фигура 1
 Конструкция на манекен за страничен удар
 Таблица
 Съставни части на манекена за страничен удар (виж фигура 1)
 Част
 No
 Описание
 Брой за манекен
 1
 Глава
 1
 2
 Врат
 1
 2a
 Свързващ елемент глава–врат
 1
 2b
 Централна секция
 1
 2c
 Свързващ елемент врат–гръден кош
 1
 2d
 Конзола за врата
 1
 3
 Рамо
 1
 3a
 Раменен блок
 1
 3b
 Ключица
 2
 3c
 Еластично въже
 2
 3d
 Раменна капачка
 1
 4
 Гръден кош
 1
 4a
 Кутия за гръден кош и гръбначен стълб
 1
 4b
 Задна плоча (извита)
 1
 4c
 Ребрен модул
 3
 4d
 Ребрена дъга, покрита с меки тъкани
 3
 4e
 Бутално-цилиндрово устройство
 3
 4f
 Амортисьор
 3
 4g
 Нееластичен пружинен амортисьор
 3
 4h
 Регулиращ пружинен буфер
 3
 4i
 Датчик за изместване
 3
 4j
 Датчик T12


text:
или негов заместващ елемент
 1
 5
 Ръка
 2
 6
 Поясна част на гръбнака
 1
 7
 Корем
 1
 7a
 Централна отливка
 1
 7b
 Покритие от пореста материя
 1
 7c
 Датчик за измерване на сила или заместващ елемент
 3
 8
 Таз
 1
 8a
 Кръстна кост
 1
 8b
 Хълбочни крила
 2
 8c
 Бедрена става
 2
 8d
 Покритие за меки тъкани
 1
 8e
 Поресто покритие при точка „H“
 1
 8f
 Датчик за измерване на сила или заместващ елемент
 1
 9
 Крак
 2
 10
 Облекло
 1
 3. МОНТАЖ НА МАНЕКЕНА
 3.1. Глава—врат
 3.1.1.
 Изискваният момент за затягане на полусферичните винтове за устройството на врата е 10 Nm.
 3.1.2.
 Устройството на динамометричния датчик за глава—горна част на врата се монтира към свързващата пластина глава—врат посредством четири винта.
 3.1.3.
 Свързващата пластина врат—гръден кош се монтира на конзолата на врата посредством четири винта.
 3.2. Врат—рамо—гръден кош
 3.2.1.
 Конзолата на врата се монтира на блока на рамото посредством четири винта.
 3.2.2.
 Раменният блок се монтира на горната повърхност на кутията за гръден кош—гръбнак посредством три винта.
 3.3. Рамо–ръка
 3.3.1.
 Ръцете се монтират към раменните ключици посредством винт и аксиален лагер. Винтът следва да се затегне до получаване на сила на затягане от 1–2 g на ръката върху нейната ос.
 3.4. Гръден кош–поясна част на гръбнака–корем
 3.4.1.
 Посоката на монтиране на модулите на ребрата в гръдния кош следва да се настрои според страната, от която ще се осъществи ударът.
 3.4.2.
 Адаптор за поясната част на гръбнака се монтира към динамометричния датчик T12 или към заместващия го елемент в долната част на кутията гръден кош—гръбнак посредством два винта.
 3.4.3.
 Адапторът за поясната част на гръбнака се монтира на горната пластина на поясната част на гръбнака посредством четири винта.
 3.4.4.
 Монтажният фланец на централната коремна отливка се притяга между адаптора за поясната част на гръбнака и горната пластина на поясната част на гръбнака.
 3.4.5.
 Разположението на коремните датчици за сила следва да се пригоди според предвидената за удара страна.
 3.5. Поясна част на гръбнака—таз—крака
 3.5.1.
 Поясната част на гръбнака е монтирана върху покриващата пластина на кръстеца посредством три винта. В случай на използване на динамометричния датчик за долната част на поясната част на гръбнака се използват четири винта.
 3.5.2.
 Пластината на долния край на поясната част на гръбнака е монтирана към блока на таза за кръстната кост посредством три винта.
 3.5.3.
 Краката са монтирани към конзолата за горната част на бедрената кост на устройството за тазобедрена става посредством винт.
 3.5.4.
 Връзките за коляно и глезен на краката могат да бъдат регулирани до получаване на сила на затягане от 1—2 g.
 4. ОСНОВНИ ХАРАКТЕРИСТИКИ
 4.1. Маса
 4.1.1.
 Масите на основните съставни части на манекена са представени в таблица 2 от настоящото приложение.
 Таблица
 Маси на съставните части на манекена
 Компонент
 (част на тялото)
 Маса
 (kg)
 Толеранс
 ± (kg)
 Основно съдържание
 Глава
 4,0
 0,2
 Пълно устройство за глава, включващо триосен акселерометър и динамометричен датчик за горна част на врата или заместващ елемент
 Врат
 1,0
 0,05
 Врат, без конзолата за врата
 Гръден кош
 22,4
 1,0
 Конзола за врата, капачка на рамото, устройство за рамене, болтове


text:
за прикрепване на ръцете, кутия за гръбнака, задна пластина на гръдния кош, модули за ребрата, датчици за огъване на ребрата, динамометричен датчик за задна плоча за торса или заместващ елемент, динамометричен датчик T12 или заместващ елемент, централна отливка за корема, датчици за сила за корема, 2/3 от облеклото
 Ръка (за всяка)
 1,3
 0,1
 Горна част на ръка, включително пластина за позициониране на ръката (за всяка ръка)
 Корем и поясна област
 5,0
 0,25
 Покритие за корема, имитиращо меки тъкани, и поясна част на гръбнака
 Таз
 12,0
 0,6
 Кръстец, монтажна пластина на поясната част на гръбнака, сферични бедрени стави, конзоли за горна част на бедрената кост, хълбочни кости, датчик за сила в тазовото дъно, покритие за таза, имитиращо меки тъкани, 1/3 от облеклото
 Крак (за всеки)
 12,7
 0,6
 Стъпало, долна и горна част на крака и меки тъкани до връзката с горната част на бедрото (за всяко)
 Общо манекен
 72,0
 1,2
 4.2. Основни размери
 4.2.1.
 Основните размери на манекена за страничен удар, на базата на фигура 2 от настоящото приложение, са дадени в таблица 3 от настоящото приложение.
 Размерите са взети без облеклото.
 Фигура 2
 Измервания на основните размери на манекена (вж. таблица 3)
 Таблица
 Основни размери на манекена
 No
 Основен показател
 Размер (mm)
 1
 Височина при седене
 909 ± 9
 2
 Седалка до става на рамото
 565 ± 7
 3
 Седалка до долната лицева част на кутията за поясната част на гръбнака
 351 ± 5
 4
 Седалка до бедрена става (център на болта)
 100 ± 3
 5
 Подметка на обувката до седалка, при седеж
 442 ± 9
 6
 Широчина на главата
 155 ± 3
 7
 Широчина на рамо/ръка
 470 ± 9
 8
 Широчина на гръдния кош
 327 ± 5
 9
 Широчина на корема
 280 ± 7
 10
 Широчина на таза
 366 ± 7
 11
 Дълбочина на главата
 201 ± 5
 12
 Дълбочина на гръдния кош
 267 ± 5
 13
 Дълбочина на корема
 199 ± 5
 14
 Дълбочина на таза
 240 ± 5
 15
 Задна част на седалището до бедрената става (център на болта)
 155 ± 5
 16
 Задна част на седалището до предната част на коляното
 606 ± 9
 5. СЕРТИФИЦИРАНЕ НА МАНЕКЕНА
 5.1. Страна на удара
 5.1.1.
 В зависимост от това, коя страна на превозното средство ще бъде ударена, се сертифицират частите на манекена от лявата страна или от дясната страна.
 5.1.2.
 Конфигурациите на манекена се адаптират към страната, на която ще се осъществи ударът, по отношение на посоката на монтиране на модулите на ребрата и разположението на датчиците за сила за корема.
 5.2. Контролно-измервателни уреди
 5.2.1.
 Всички контролно-измервателни уреди следва да се калибрират в съответствие с изискванията на документацията, посочена в параграф 1.3.
 5.2.2.
 Всички канали на контролно-измервателните уреди следва да съответстват на спецификации за канал за запис на данни ISO 6487:2000 или SAE J211 (март 1995 г.).
 5.2.3.
 Минималният брой канали, които се изискват за съответствие с настоящото правило, е десет:
 За ускорение на главата
 3),
 За отместване на гръдния кош, ребро
 (3),
 За сила в корема
 (3) и
 За сила в тазовото дъно
 (1).
 5.2.4.
 Допълнително на


text:
разположение е определен брой канали на контролно-измервателните уреди (38) за факултативно използване:
 Датчици за сила в горната част на врата
 (6),
 Датчици за сила в долната част на врата
 (6),
 Датчици за сила в ключиците
 (3),
 Датчици за задната пластина на гръдния кош
 (4),
 Датчици T1 за ускорения
 (3),
 Датчици T12 за ускорения
 (3),
 Датчици за ускорения в ребрата
 (6, по два за всяко ребро),
 Датчици T12 за сила в гръбнака
 (4),
 Датчици за сила в долна част на поясната част на гръбнака
 (3),
 Датчици за ускорения в таза
 (3) и
 Датчици за сила в бедрена кост
 (6).
 Допълнително на разположение са факултативни четири канала за указване на позиция:
 За въртеливо движение на гръден кош
 (2) и
 За въртеливо движение на таза
 (2)
 5.3. Визуална проверка
 5.3.1.
 Всички части на манекена се проверяват визуално за повреди и, ако е необходимо, се подменят преди изпитванията за сертифициране.
 5.4. Обща организация на изпитването
 5.4.1.
 Фигура 3 от настоящото приложение показва организацията на изпитването за всякакви изпитвания на манекен за страничен удар.
 5.4.2.
 Организацията за процедурите за провеждане на изпитване за сертифициране следва да отговарят на спецификациите и изискванията по документацията, посочена в параграф 1.3.
 5.4.3.
 Изпитванията на главата, врата, гръдния кош и поясна част на гръбнака се провеждат върху подсистемите на манекена.
 5.4.4.
 Изпитванията на рамото, корема и таза се изпълняват върху целия манекен (без костюм, обувки и бельо). При тези изпитвания манекенът е поставен седнал върху плоска повърхност, като между манекена и плоската повърхност са поставени два листа от политетрафлуоретин (PTFE) с дебелина, по-малка или равна на 2 mm.
 5.4.5.
 Всички части, които подлежат на сертифициране, следва преди изпитването да се съхраняват в помещението, в което се провежда изпитването, за период от най-малко четири часа при температура от 18 до 22 oС включително и относителна влажност на въздуха от 10 до 70 % включително.
 5.4.6.
 Времето между две изпитвания за сертифициране на една и съща част следва да бъде най-малко 30 минути.
 5.5. Глава
 5.5.1.
 Подсистемата на главата, включително заместващия елемент за динамометричния датчик за горната част на врата, се сертифицира при изпитване за падане от височина от 200 ± 1 mm върху равна, твърда ударна повърхност.
 5.5.2.
 Ъгълът между ударната повърхност и сагиталната равнина на главата е 35 ± 1 градуса и позволява удар на горната част на главата (това може да се постигне с примка или с подпорна конзола за спускане на главата с маса 0,075±0,005 kg).
 5.5.3.
 Полученото максимално ускорение на главата, филтрирано при използване на ISO 6487:2000 CFC 1000, следва да бъде между 100 и 150 g включително.
 5.5.4.
 Постиганите в изпитването характеристики на главата могат да бъдат коригирани така, че да отговарят на изискванията, посредством промяна в характеристиките на триене на връзката кожа–череп (например чрез смазване с талк или със спрей от политетрафлуоретилен (PTFE).
 5.6. Врат
 5.6.1.
 Връзката глава–врат се монтира към специална сертифицирана форма за главата с маса 3,9±0,05 kg (вж. фигура 6) с помощта на свързваща пластина с дебелина 12 mm и с маса 0,205±0,05 kg.
 5.6.2.
 Формата за главата и вратът се монтират


text:
обърнати надолу към долната част на махалото на врата (2), като по този начин се позволява странично движение на системата.
 5.6.3.
 Махалото на врата е оборудвано с едноаксиален акселерометър съгласно спецификацията на махало на врата (вж. фигура 5).
 5.6.4.
 Махалото за врата следва да се остави да пада свободно от височина, избрана за постигане на скорост на удара от 3,4±0,1 m/sec, измерена при мястото на разположение на акселерометъра за махалото за врата.
 5.6.5.
 Махалото за врата се забавя от скоростта на удара до скорост нула посредством подходящо устройство (3), както е описано в спецификацията на махалото за врата (вж. фигура 5), като в резултат води до закономерност промяна на скоростта—време, което попада в коридора, определен на фигура 7 и в таблица 4 от настоящото приложение. Всички канали следва да бъдат записвани съгласно изискванията на спецификацията за канал за записване на данни по ISO 6487:2000 или SAE J211 (март 1995 г.) и цифрово филтрирани с използване на ISO 6487:2000 CFC 180.
 Таблица
 Коридор промяна на скоростта на махалото—време за изпитвания за сертифициране на врата
 Горна граница
 Долна граница
 Време (s)
 Скорост (m/s)
 Време (s)
 Скорост (m/s)
 0,001
 0,0
 0
 -0,05
 0,003
 -0,25
 0,0025
 -0,375
 0,014
 -3,2
 0,0135
 -3,7
 0,017
 -3,7
 5.6.6.
 Максималният ъгъл на флексия на формата на главата спрямо махалото (ъгъл dθA + dθC на фигура 6 следва да бъде между 49,0 и 59,0 градуса включително и следва да се получи между 54,0 и 66,0 ms включително.
 5.6.7.
 Максималните измествания на центъра на тежестта на формата на главата, измерени при ъгъл dθA и dθB (вж. фигура 6), следва да бъдат: ъгълът при основата в предната част на махалото dθA между 32,0 и 37,0 градуса включително, като се получава в рамките на 53,0 и 63,0 ms включително, и ъгълът при основата в задната част на махалото dθB между 0,81*(ъгъл dθA) +1,75 и 0,81*(ъгъл dθA) +4,25 градуса включително, като същият се получава в рамките на 54,0 и 64,0 ms включително.
 5.6.8.
 Постиганите в изпитването характеристики на врата могат да се коригират, като се заменят осемте кръгли профилни буфера с буфери с друга твърдост по Шор.
 5.7. Рамо
 5.7.1.
 Дължината на еластичното въже следва да се регулира така, че за осъществяването на движение на ключицата в посока напред да бъде необходима сила от 27,5 до 32,5 N включитело, приложена в посока напред на 4 ± 1 mm от външния ръб на ключицата в същата равнина като движението на ключицата.
 5.7.2.
 Манекенът се поставя в седнало положение на равна, хоризонтална, твърда повърхност без опора за гърба. Гръдният кош се разполага вертикално, а ръцете следва да бъдат поставени под ъгъл от 40 ± 2 градуса спрямо вертикалата. Краката се поставят хоризонтално.
 5.7.3.
 Ударното тяло представлява махало с маса 23,4±0,2 kg и диаметър 152,4 ±0,25 mm, с радиус на ръба 12,7 mm (4). Ударното тяло е провесено от несамонагаждащи се шарнири с четири въжета, като осевата му линия е най-малко на 3,5 m под твърдите шарнири (вж. фигура 4).
 5.7.4.
 Ударното тяло е оборудвано с акселерометър, който е чувствителен по посоката на удара и е разположен


text:
на оста на ударното тяло.
 5.7.5.
 Ударното тяло следва да може свободно да се залюлее върху рамото на манекена със скорост на удара от 4,3±0,1 m/sec.
 5.7.6.
 Посоката на удара е перпендикулярна спрямо оста на манекена отпред—отзад, като оста на ударното тяло съвпада с оста на въртене на горната част на ръката.
 5.7.7.
 Максималното ускорение на ударното тяло, филтрирана при използване на ISO 6487:2000 CFC 180, следва да бъде между 7,5 и 10,5 g включително.
 5.8. Ръце
 5.8.1.
 За ръцете не е определена процедура за динамично сертифициране.
 5.9. Гръден кош
 5.9.1.
 Всеки ребрен модул се сертифицира самостоятелно.
 5.9.2.
 Ребреният модул се разполага вертикално в изпитвателен стенд за падане, като цилиндърът на реброто се затяга неподвижно върху стенда.
 5.9.3.
 Ударното тяло е свободно падащо тяло с маса от 7,78±0,01 kg с плоска челна повърхност и диаметър 150 ± 2 mm.
 5.9.4.
 Осевата линия на ударното тяло следва да бъде на една линия с осевата линия на направляващата система на реброто.
 5.9.5.
 Силата на удара се определя от височината на падане от 815, 204 и 459 mm. Тези стойности на височината на падане дават съответни скорости от приблизително 4, 2 и 3 m/sec. Височината на падане следва да се приложи с точност от 1 %.
 5.9.6.
 Изместването на реброто следва да се измери, като се използва например датчикът на самото реброто за изместване.
 5.9.7.
 Изискванията за сертифициране на реброто са дадени в таблица 5 от настоящото приложение.
 5.9.8.
 Постиганите по време на изпитването характеристики на ребрения модул могат да се коригират посредством заместването на пружината за регулиране вътре в цилиндъра с такава с различен коефициент на еластичност.
 Таблица
 Изисквания за пълно сертифициране на ребрения модул
 Последователност на изпитването
 Височина на падане (точност 1 %)
 Минимално отместване
 Максимално отместване
 (mm)
 (mm)
 (mm)
 1
 815
 46,0
 51,0
 2
 204
 23,5
 27,5
 3
 459
 36,0
 40,0
 5.10. Поясна част на гръбнака
 5.10.1.
 Поясната част на гръбнака се монтира върху специалната сертифицикационна форма за главата с маса 3,9 ±0,05 kg (вж. фигура 6), с помощта на свързваща пластина с дебелина 12 mm, с маса 0,205 ±0,05 kg.
 5.10.2.
 Формата за главата и поясната част на гръбнака се монтират обърнати надолу към долната част на врат–махало (5), като по този начин се осигурява странично движение на цялата система.
 5.10.3.
 Вратът–махало е оборудван с едноосен акселерометър съгласно спецификацията на врата–махало (вж. фигура 5).
 5.10.4.
 Вратът–махало следва да падне в свободно падане от височина, която е така избрана, че да се постигне скорост на удара от 6,05±0,1 m/s, измерена при мястото на разполагане на акселерометъра на махалото.
 5.10.5.
 Махалото-врат се забавя от скоростта на удара до нула посредством подходящо устройство (6), както е описано в спецификацията на врата–махало (вж. фигура 5), като в резултат се получава закономерност промяна на скоростта–време, която е в коридора, определен на фигура 8 и в таблица 6 от настоящото приложение. Всички канали следва да бъдат записвани съгласно спецификация на канал за запис ISO 6487:2000 или SAE J211 (март 1995 г.) и филтрирани цифрово при използване на ISO 6487:2000 CFC 180.
 Таблица
 Коридор за промяна


text:
на скоростта–време на махалото за изпитването за сертифициране на поясната част на гръбнака
 Горна граница
 Долна граница
 Време (s)
 Скорост (m/s)
 Време (s)
 Скорост (m/s)
 0,001
 0,0
 0
 -0,05
 0,0037
 -0,2397
 0,0027
 -0,425
 0,027
 -5,8
 0,0245
 -6,5
 0,03
 -6,5
 5.10.6.
 Максималният ъгъл на флексия на формата за главата спрямо махалото (ъгъл dθA + dθC на фигура 6) следва да бъде между 45,0 и 55,0 градуса включително и да се получи от 39,0 до 53,0 ms включително.
 5.10.7.
 Максималните измествания на центъра на тежестта на формата за главата, измерени в ъгли dθA и dθB (вж. фигура 6), следва да бъдат: ъгъл при основата в предната част на махалото dθA между 31,0 и 35,0 градуса включително, като се получава от 44,0 до 52,0 ms включително, и ъгъл при основата в задната част на махалото dθB между 0,8*(ъгъл dθA) +2,00 и 0,8*(ъгъл dθA) +4,50 градуса включително, като се получава от 44,0 до 52,0 ms включително.
 5.10.8.
 Постиганите характеристики на поясната част на гръбнака по време на изпитването могат да се коригират чрез промяна на опъна в гръбначното въже.
 5.11. Корем
 5.11.1.
 Манекенът се поставя в седнало положение на равна, хоризонтална, твърда повърхност, без опора за гърба. Гръдният кош е разположен вертикално, а ръцете и краката са поставени хоризонтално.
 5.11.2.
 Ударното тяло представлява махало с маса 23,4±0,2 kg и диаметър 152,4 ±0,25 mm, с радиус на ръба от 12,7 mm (7). Ударното тяло е провесено от твърди шарнири с осем кабела, като осевата линия на ударното тяло е най-малко 3,5 m под твърдите шарнири (вж. фигура 4).
 5.11.3.
 Ударното тяло е оборудвано с акселерометър, който е чувствителен по посока на удара и е разположен по оста на ударното тяло.
 5.11.4.
 Махалото е оборудвано с хоризонтален ударен елемент тип „подлакътник“ от 1,0 ±0,01 kg. Общата маса на ударното тяло тип „подлакътник“ е 24,4 ±0,21 kg. Твърдият „подлакътник“ е с височина 70 ± 1 mm, широчина 150 ± 1 mm и следва да може да прониква най-малко 60 mm в корема. Осевата линия на махалото съвпада с центъра на „подлакътника“.
 5.11.5.
 Ударното тяло следва да може свободно да удари върху корема на манекена със скорост на удара от 4,0±0,1 m/s.
 5.11.6.
 Посоката на удара е перпендикулярна спрямо оста отпред—отзад на манекена, като оста на ударното тяло е наравно с центъра на поставения в средата на корема датчик за сила.
 5.11.7.
 Максималната сила на ударното тяло, получена от ускорението на ударното тяло, филтрирано при използване на ISO 6487:2000 CFC 180 и умножено по масата на ударно тяло/подлакътник, следва да бъде между 4,0 и 4,8 kN включително и да се получава между 10,6 и 13,0 ms включително.
 5.11.8.
 Зависимостите сила—време, измерени от трите поставени на корема датчика за сила, следва да се сумират и филтрират при използване на ISO 6487:2000 CFC 600. Максималната стойност на получената сума следва да бъде между 2,2 и 2,7 kN включително, като се получава от 10,0 до 12,3 ms включително.
 5.12. Таз
 5.12.1.
 Манекенът е поставен в седнало положение върху равна, хоризонтална, твърда повърхност без опора за гърба. Гръдният кош е разположен вертикално,


text:
а ръцете и краката са разположени хоризонтално.
 5.12.2.
 Ударното тяло представлява махало с маса 23,4±0,2 kg и диаметър 152,4 ±0,25 mm, с радиус на ръба от 12,7 (8). Ударното тяло е провесено от твърди шарнири с осем кабела, като неговата осева линия се намира най-малко на 3,5 m под твърдите шарнири (вж. фигура 4).
 5.12.3.
 Ударното тяло е оборудвано с акселерометър, чувствителен по посока на удара и разположен на оста на ударното тяло.
 5.12.4.
 Ударното тяло следва да може да удари свободно върху таза на манекена със скорост на удара от 4,3±0,1 m/s.
 5.12.5.
 Посоката на удара е перпендикулярна на оста отпред—отзад на манекена, като оста на ударното тяло е наравно с центъра на точката „Н“ на задната пластина.
 5.12.6.
 Максималната сила на ударното тяло, получена от ускорението на ударното тяло, филтрирано при използване на ISO 6487:2000 CFC 180 и умножено по масата на ударно тяло, следва да бъде от 4,4 до 5,4 kN включително, като се получава от 10,3 до 15,5 ms включително.
 5.12.7.
 Силата в тазовото дъно, филтрирана при използване на ISO 6487:2000 CFC 600, следва да бъде между 1,04 и 1,64 kN включително, като се получава от 9,9 до 15,9 ms включително.
 5.13. Крака
 5.13.1.
 За краката не е определена динамична процедура за сертифициране.
 Фигура 3
 Общ преглед на схемата за изпитване на манекен за издаване на сертификат
 Фигура 4
 Окачване на ударното махало от 23,4 kg
 ляво: окачване на четири въжета (отстранени са кръстосаните въжета)
 дясно: окачване на четири въжета
 Фигура 5
 Спецификации на махалото за врата според American Code of Federal Regulation (49 CFR Chapter V Part 572.33)
 Фигура 6
 Схема на изпитване за издаване на сертификат за врат и поясна част на гръбнака (ъгли dθA, dθB и dθC, измерени при формата за главата)
 Фигура 7
 Коридор за промяна на скорост на махалото–време за изпитване за сертифициране на врат
 Коридор за промяна на скоростта на махало за сертифициране на врат
 Фигура 8
 Коридор за промяна на скорост на махалото — време за изпитване за сертифициране на лумбален гръбнак
 Коридор за промяна на скорост на махало за сертифициране на поясна част на гръбнак
 (1) Манекенът отговаря на спецификацията на манекен ES-2. Номерът на таблицата за съдържанието на техническите чертежи е: No E-AA-DRAWING-LIST-7-25-032 от 25 юли 2003 г. Пълният комплект технически чертежи на ES-2 и експлоатационният наръчник на ES-2 са депозирани в Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации (ИКЕ на ООН), Palais des Nations, Geneva, Швейцария и при поискване от секретариата може да се направи справка с тях.
 (2) Махало за врата, съответстващо на American Code of Federal Regulation 49 CFR Chapter V Part 572.33 (10-1-00 Edition) (вж. също и фигура 5).
 (3) Препоръчва се използването на шестоъгълни клетки от 3 инча (вж. фигура 5).
 (4) Махалото съответства на American Code of Federal Regulation 49 CFR Chapter V Part 572.36(а) (10-1-00 Edition) (вж. и фигура 4).
 (5) Вратът–махало съответства на American Code of Federal Regulation 49 CFR Chapter V Part 572.33 (10-1-00 Edition) (Вж. също фигура 5).
 (6) Препоръчва се използването на 6-инчов шестостен


text:
(вж. фигура 5).
 (7) Махалото съответства на American Code of Federal Regulation 49 CFR Chapter V Part 572.36(а) (10-1-00 Edition) (вж. също фигура 4).
 (8) Махалото съответства на American Code of Federal Regulation 49 CFR Chapter V Part 572.36(а) (10-1-00 Edition) (вж. също фигура 4).
 ПРИЛОЖЕНИЕ 7
 МОНТИРАНЕ НА МАНЕКЕНА ЗА СТРАНИЧЕН УДАР
 1. ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
 1.1.
 Манекенът за страничен удар, описан в приложение 6 от настоящото правило, се използва съгласно следната процедура за монтаж.
 2. МОНТАЖ
 2.1.
 Регулират се ставите на коляното и глезена така, че да дадат опора на долната част на крака и на стъпалото при разгъване в хоризонтална посока (настройка 1 до 2 g).
 2.2.
 Проверете дали манекенът е коригиран спрямо желаната посока на удара.
 2.3.
 Манекенът следва да бъде облечен с панталон до средата на прасеца от еластична памучна материя, който прилепва плътно към тялото, като горната му част може да бъде облечена в риза с къси ръкави от еластична, плътно прилепваща материя.
 2.4.
 На всеки крак следва да има обута обувка.
 2.5.
 Манекенът се поставя на външната предна седалка от страната на удара, така както е показано в спецификацията на процедурата за изпитване при страничен удар.
 2.6.
 Равнината на симетрия на манекена следва да съвпада с вертикалната средна равнина на посоченото седящо място.
 2.7.
 Тазът на манекена следва да се разположи така, че страничната линия, минаваща през точките „Н“ на манекена, да бъде перпендикулярна на надлъжната централна равнина на седалката. Линията през точките „Н“ на манекена следва да бъде хоризонтална и с максимален наклон от ± 2 градуса (1).
 Правилното положение на таза на манекена може да се провери спрямо „Н“ точката на манекена за определяне на „Н“ точка, като се използват отворите M3 в „Н“ точката на задните пластини на всяка от страните на таза ES-2. Отворите M3 са обозначени с „Нm“. Положението „Нm“ следва да бъде в кръг с радиус от 10 mm около „Н“ точката на манекена за определяне на точката „Н“.
 2.8.
 Горната част на торса се навежда напред и след това плътно се отпуска назад към облегалката на седалката (вж. бележка 1). Раменете на манекена се поставят изцяло назад.
 2.9.
 Независимо от седналото положение на манекена, ъгълът между горната част на ръката и референтната линия на ръката върху гръдния кош на всяка от страните следва да бъде 40 ± 5 градуса. Референтната линия на ръката върху гръдния кош се определя като пресечна линия на равнината, тангенциална на предната повърхност на ребрата, и надлъжната вертикална равнина на манекена, съдържаща ръката.
 2.10.
 За мястото на водача, без да се предизвиква движение на таза или на гръдния кош, дясното стъпало на манекена се поставя върху ненатиснатия педал за газта, като петата лежи колкото е възможно по-напред на пода. Лявото стъпало се поставя перпендикулярно на долната част на крака, като петата лежи на пода на същата странична линия като дясната пета. Коленете на манекена се поставят така, че външните им повърхности да бъдат на 150 ± 10 mm от равнината на симетрия на манекена. Ако при тези параметри е възможно, бедрата на манекена


text:
се поставят така, че да допират възглавницата на седалката.
 2.11.
 За други седящи места, без да се предизвиква движение на таза или гръдния кош, петите на манекена се поставят колкото е възможно по-напред на пода, без да се притиска възглавницата на седалката повече от натиска, причинен от теглото на крака. Коленете на манекена се разполагат така, че външните им повърхности да бъдат на разстояние 150 ± 10 mm от равнината на симетрия на манекена.
 (1) Манекенът може да бъде оборудван със сензори за наклон при гръдния кош и таза. Тези уреди могат да помогнат за постигане на желаното положение.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 8
 ЧАСТИЧНО ИЗПИТВАНЕ
 1. ЦЕЛ
 Целта на тези изпитвания е да се провери дали модифицираното превозно средство осигурява най-малкото същите (или по-добри) показатели на поглъщане на енергия в сравнение с одобрения съгласно настоящото правило тип превозно средство.
 2. ПРОЦЕДУРИ И МОНТАЖ
 2.1. Еталонни изпитвания
 2.1.1.
 Като се използват първоначалните уплътнителни материали, изпитани по време на издаването на одобрение на превозното средство, монтирани на нова странична конструкция на превозното средство, което ще се одобрява, се провеждат две динамични изпитвания с използването на две различни ударни тела (фигура 1).
 2.1.1.1.
 Ударното тяло за формата на главата, определено в параграф 3.1.1, следва да удари при скорост от 24,1 km/h в зоната, засегната при изпитването на главата на EUROSID по време на процедурата за одобрение на превозното средство. Резултатът от изпитването се записва и се изчислява HPC. Това изпитване обаче не се провежда, когато по време на изпитвания, описани в приложение 4 от настоящото правило:
 няма контакт с главата, или
 главата влиза в контакт единствено със стъклото на прозореца, при условие че то не е ламинирано.
 2.1.1.2.
 Ударното тяло за блока за тялото, определено в параграф 3.2.1, следва да удари със скорост от 24,1 km/h в страничната зона, ударена при изпитванията на EUROSID за рамо, ръка и гръден кош, по време на одобрението на превозното средство. Резултатът от изпитването се записва, като се изчисли HPC.
 2.2. Изпитване за одобрение
 2.2.1.
 Изпитванията, определени в параграфи 2.1.1.1 и 2.1.1.2, се повтарят, като се използват новите уплътнителни материали, седалка и др., предоставени за разширение на одобрението и монтирани на нова странична конструкция на превозното средство, и новите резултати се записват и се изчислява HPC.
 2.2.1.1.
 Ако изчислената от тези резултати стойност на HPC, взета от двете изпитвания за одобрение, е по-ниска от стойността на HPC, получена по време на еталонните изпитвания (осъществени при използване на оригиналния тип одобрени уплътнителни материали или седалки), одобрението се разширява.
 2.2.1.2.
 Ако новите стойности на HPC са по-високи от получените по време на еталонните изпитвания, се провежда ново изпитване в пълен мащаб (при използване на предложените уплътнения/седалки/др.).
 3. ОБОРУДВАНЕ ЗА ИЗПИТВАНЕТО
 3.1. Ударно тяло за главата (фигура 2)
 3.1.1.
 Този уред се състои от изцяло направлявано линейно ударно тяло, твърдо, с маса от 6,8 kg. Ударната му повърхност е полусферична с диаметър 165 mm.
 3.1.2.
 Главата следва да бъде оборудвана с два акселерометъра и прибор за измерване на скоростта, като всички тези приспособления следва да са в състояние да измерват стойности в


text:
посоката на удара.
 3.2. Ударно тяло за блока на тялото (фигура 3)
 3.2.1.
 Този уред се състои от изцяло направлявано линейно ударно тяло, твърдо, с маса от 30 kg. Неговите размери и напречният му разрез са представени на фигура 3.
 3.2.2.
 Блокът на тялото следва да бъде оборудван с два акселерометъра и прибор за измерване на скоростта, като всички тези приспособления следва да бъдат в състояние да замерват стойности по посока на удара.
 Фигура 1
 Фигура 2
 Ударно тяло за главата
 Фигура 3
 Ударно тяло за блока на тялото


text:
 25.6.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 162/29
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 48/2009
 от 24 април 2009 година
 за изменение на приложение XIII (Транспорт) към Споразумението за ЕИП
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с Протокола за адаптиране на Споразумението за Европейското икономическо пространство, наричано по-долу „Споразумението“, и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Приложение XIII към Споразумението бе изменено с Решение на Съвместния комитет на ЕИП No 35/2009 от 17 март 2009 г. (1)
 (2)
 Решение 2008/232/ЕО на Комисията от 21 февруари 2008 г. относно техническа спецификация за оперативна съвместимост, свързана с подсистема „Подвижен състав“ на трансевропейската железопътна система за високоскоростни влакове (2) следва да бъде включено в Споразумението,
 РЕШИ:
 Член 1
 Приложение XIII към Споразумението се изменя, както следва:
 1.
 В точка 37ае (Решение 2002/735/ЕО на Комисията) се поставя запетая и се добавя следното:
 „изменен със:
 —
 32008 D 0232: Решение 2008/232/ЕО на Комисията от 21 февруари 2008 г. (ОВ L 84, 26.3.2008 г., стр. 132).“
 2.
 След точка 37аж (Решение 2008/284/ЕО на Комисията) се вмъква следната точка:
 „37аз.
 32008 D 0232: Решение 2008/232/ЕО на Комисията от 21 февруари 2008 г. относно техническа спецификация за оперативна съвместимост, свързана с подсистема „Подвижен състав“ на трансевропейската железопътна система за високоскоростни влакове (ОВ L 84, 26.3.2008 г., стр. 132).“
 Член 2
 Текстовете на Решение 2008/232/ЕО на исландски и норвежки език, които ще бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила на 25 април 2009 г., при условие че всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението, са внесени в Съвместния комитет на ЕИП (3).
 Член 4
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 24 април 2009 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 Alan SEATTER
 (1) ОВ L 130, 28.5.2009 г., стр. 29.
 (2) ОВ L 84, 26.3.2008 г., стр. 132.
 (3) Без отбелязани конституционни изисквания.


text:
 Важна правна забележка
 |
 21998D0709(18)
 Официален вестник n° L 193 , 09/07/1998 стр. 0061 - 0061 специално чешко издание глава 11 том 03 стр. 73 - 73 специално испанско издание глава 11 том 03 стр. 73 - 73 специално унгарско издание глава 11 том 03 стр. 73 - 73 специално литвийско издание глава 11 том 03 стр. 73 - 73 LV.ES глава 11 том 03 стр. 73 - 73 MT.ES глава 11 том 03 стр. 73 - 73 PL.ES глава 11 том 03 стр. 73 - 73 SK.ES глава 11 том 03 стр. 73 - 73 специално словенско издание глава 11 том 03 стр. 73 - 73
 Решение на Съвместния комитет на ЕИПNo 101/97от 15 декември 1997 годиназа изменение на приложение II (Технически правила, стандарти, изпитвания и сертифициране) от Споразумението за ЕИПСЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,като взе предвид Споразумението за Европейско икономическо пространство, изменено с Протокола за адаптиране на Споразумението за Европейско икономическо пространство, по-нататък наричано "Споразумението", и по-специално член 98 от него,като има предвид, че приложение II към Споразумението е изменено с Решение No 48/97 на Съвместния комитет на ЕИП [1];като има предвид, че Регламент (ЕО) No 2215/96 на Комисията от 20 ноември 1996 г. относно въвеждане на мерки за дерогиране по отношение на "Glühwein" [2], трябва да бъде включен в Споразумението,РЕШИ:Член 1След глава ХХVII, точка 6 (Регламент (ЕИО) No 2009/92 на Комисията) от приложение II към Споразумението се добавя следната точка 7:"7. 396 R 2215: Регламент (ЕО) No 2215/96 на Комисията от 20 ноември 1996 г., относно въвеждане на мерки за дерогиране по отношение на "Glühwein" (ОВ L 296, 21.11.1996 г., стр. 30)."Член 2Текстовете на Регламент (ЕО) No 2215/96 на Комисията на исландски и норвежки език, които се прилагат към съответните езикови версии на настоящото решение, са автентични.Член 3Настоящото решение влиза в сила на 16 декември 1997 г., при условие че всички нотификации до Съвместния комитет на ЕИП съгласно член 103, параграф 1 от Споразумението са направени.Член 4Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейските общности.Съставено в Брюксел на 15 декември 1997 година.За Съвместния комитет на ЕИППредседателE. Bull[1] ОВ L 290, 23.10.1997 г., стр. 34.[2] ОВ L 296, 21.11.1996 г., стр. 30.--------------------------------------------------


text:
 7.7.2021
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 240/3
 РЕШЕНИЕ No 1/2021 НА КОМИТЕТА ЗА АСОЦИИРАНЕ ЕС—ГРУЗИЯ В СЪСТАВ ТЪРГОВИЯ
 от 17 юни 2021 година
 за актуализиране на приложение XIII („Сближаване на митническото законодателство“) към Споразумението за асоцииране между Европейския съюз и Европейската общност за атомна енергия и техните държави членки, от една страна, и Грузия, от друга страна[2021/1114]
 КОМИТЕТЪТ ЗА АСОЦИИРАНЕ В СЪСТАВ „ТЪРГОВИЯ“,
 като взе предвид Споразумението за асоцииране между Европейския съюз и Европейската общност за атомна енергия и техните държави членки, от една страна, и Грузия, от друга страна, и по-специално член 75 и член 406, параграф 3 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Споразумението за асоцииране между Европейския съюз и Европейската общност за атомна енергия и техните държави членки, от една страна, и Грузия, от друга страна (наричано по-долу „споразумението“) беше подписано на 27 юни 2014 г. и влезе в сила на 1 юли 2016 г.
 (2)
 В преамбюла на споразумението се признава желанието на страните да напреднат по отношение на реформата и процеса на сближаване в Грузия, с което да се допринесе за постепенната икономическа интеграция и за задълбочаването на политическото асоцииране, както и за постигането на икономическа интеграция чрез пространно регулаторно сближаване.
 (3)
 В съответствие с член 75 от споразумението Грузия пое ангажимент да сближи постепенно своето митническо законодателство с митническото законодателство на Съюза съгласно предвиденото в приложение XIII („Сближаване на митническото законодателство“) към споразумението.
 (4)
 Като се има предвид, че посоченото в приложение XIII към споразумението („Сближаване на митническото законодателство“) право на Съюза се е развило значително от момента на приключването на преговорите по споразумението, това развитие следва да бъде отразено в същото приложение,
 ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
 Член 1
 Приложение XIII („Сближаване на митническото законодателство“) към Споразумението за асоцииране между Европейския съюз и Европейската общност за атомна енергия и техните държави членки, от една страна, и Грузия, от друга страна се заменя с текста, съдържащ се в приложението към настоящото решение.
 Член 2
 Настоящото решение е съставено на английски, български, гръцки, датски, естонски, испански, италиански, латвийски, литовски, малтийски, немски, нидерландски, полски, португалски, румънски, словашки, словенски, унгарски, фински, френски, хърватски, чешки, шведски и грузински език, като текстовете на всички езици са еднакво автентични.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
 Съставено в Брюксел на 17 юни 2021 година.
 ПРИЛОЖЕНИЕ
 „ПРИЛОЖЕНИЕ XIII
 СБЛИЖАВАНЕ НА МИТНИЧЕСКОТО ЗАКОНОДАТЕЛСТВО
 Митнически кодекс
 Регламент (ЕС) No 952/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 9 октомври 2013 г. за създаване на Митнически кодекс на Съюза (1)
 График: Сближаването с разпоредбите на Регламент (ЕС) No 952/2013, с изключение на член 1, член 4, член 27, параграф 1, буква б), член 53, член 81, член 82, член 87, параграф 4, член 89, параграф 2, буква а), членове 155—157, член 211, параграф 4, буква б), член 227, член 233, параграф 1, буква в) и членове 284—288, се извършва в срок от четири години след влизане в сила на настоящото споразумение.
 Преди изтичането на посочения в първа алинея период от четири години след влизането в сила на


text:
настоящото споразумение страните разглеждат отново напредъка по сближаването с член 210 от Регламент (ЕС) No 952/2013.
 Сближаването с член 247 от Регламент (ЕС) No 952/2013 се осъществява въз основа на принципа за полагане на максимални усилия.
 Общ транзит и единен административен документ (ЕАД)
 Конвенция от 20 май 1987 г. за опростяване на формалностите при търговията със стоки
 Конвенция от 20 май 1987 г. за общ транзитен режим
 График: Сближаването с разпоредбите на конвенциите, посочени в първа и втора алинеи, включително посредством евентуалното присъединяване на Грузия към тях, се извършва в срок от четири години след влизане в сила на настоящото споразумение.
 Митнически освобождавания
 Регламент (ЕО) No 1186/2009 на Съвета от 16 ноември 2009 г. за установяване на система на Общността за митнически освобождавания
 График: Сближаването с дялове I и II на Регламент (ЕС) No 1186/2009 се извършва в срок от четири години след влизане в сила на настоящото споразумение.
 Защита на правата върху интелектуалната собственост
 Регламент (ЕС) No 608/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 12 юни 2013 г. относно защитата на правата върху интелектуалната собственост, осъществявана от митническите органи
 График: Сближаването с разпоредбите на Регламент (ЕС) No 608/2013, с изключение на член 26, се извършва в срок от три години след влизане в сила на настоящото споразумение. Задължението за сближаване с Регламент (ЕС) No 608/2013 само по себе си не създава задължение за Грузия да налага мерки в случаите, в които дадено право върху интелектуална собственост не е защитено съгласно материалните разпоредби на нейните законови и подзаконови актове.
 “.
 (1) OВ L 269, 10.10.2013 г., стр. 1.