text:
собственика или срещу всяко друго лице, предоставящо финансова гаранция за отговорността
 на собственика, може да бъде предявен иск за обезщетение единствено в съдилищата на:
 а) държавата, страна по конвенцията, в която е регистриран корабът или, в случай на нерегистриран кораб, в
 държавата, страна по конвенцията, под чийто флаг е разрешено корабът да плава; или
 б) държавата, страна по конвенцията, в която собственикът има постоянно местожителство или в която се намира
 седалището на неговата фирма; или
 в) държавата, страна по конвенцията, в която е бил учреден фонд в съответствие с член 9, параграф 3.
 ---pagebreak--- 152 BG Официален вестник на Европейския съюз 11/т. 30
 3. Ответникът трябва да бъде уведомен в разумен срок за всеки иск съгласно параграф 1 или параграф 2.
 4. Всяка държава, страна по конвенцията, прави необходимото, за да могат нейните съдилища имат юрисдикция
 да разглеждат исковете за обезщетение съгласно настоящата конвенция.
 5. След учредяването на фонд в изпълнение на член 9 от собственика или от застраховател, или всяко друго лице,
 което предоставя финансова гаранция в съответствие с член 12, съдилищата на държавата, в която е учреден фондът,
 придобиват изключителна юрисдикция за разрешаването на всички въпроси, отнасящи се до разпределянето и
 раздаването на средствата по фонда.
 Юрисдикция по отношение на искове срещу Фонда HNS или по отношение на искове, заведени от
 Фонда HNS
 Член 39
 1. В изпълнение на последващите разпоредби на настоящия член, всеки иск за обезщетение срещу Фонда HNS
 съгласно член 14 се подава само в съд, който има юрисдикцията по член 38 по отношение на искове срещу
 собственика, който е отговорен за вредите, причинени от даденото произшествие, или пред съд на държава, страна
 по конвенцията, който би бил компетентен, ако собственикът е отговорен.
 2. За искове срещу Фонда HNS разпоредбите на член 38, параграф 1 се прилагат mutatis mutandis в случаите, когато
 корабът, превозващ опасните или вредните вещества, които са причинили вредите, не е бил идентифициран.
 3. Всяка държава, страна по конвенцията, прави необходимото, за да могат нейните съдилища притежават
 юрисдикция да разглеждат посочените в параграф 1 съдебни искове срещу Фонда HNS.
 4. Когато пред някой съд е бил заведен иск за обезщетение за причинени вреди срещу собственика или неговия
 гарант, този съд има изключителна юрисдикция върху всеки иск за обезщетение срещу Фонда HNS в съответствие
 с разпоредбите на член 14 във връзка със същите вреди.
 5. Всяка държава, страна по конвенцията, прави необходимото, за да има Фондът HNS правото да се намесва като
 заинтересована страна във всяко едно съдебно производство срещу собственика или неговия гарант, заведено в
 съответствие с настоящата конвенция пред компетентния съд на тази държава.
 6. С изключение на разпоредбите на параграф 7, Фондът HNS няма да бъде обвързан с никаква присъда или
 решение по съдебно дело, по което той не е бил страна или с договореност, по която не е страна.
 7. Без да се нарушават разпоредбите на параграф 5, в случаите, когато е бил заведен иск за обезщетение съгласно
 настоящата конвенция срещу собственика или неговия гарант пред компетентен съд в държава, страна по
 конвенцията, всяка страна по делото има правото


text:
съгласно националното законодателство на тази държава да
 информира Фонда HNS за това производство. Когато такова известие е било направено в съответствие с официалните
 процедури, които изисква законът на сезирания съд, по време и по начин, който действително позволява на Фонда
 HNS да се намеси като страна по делото, всяка окончателна присъда, издадена от съда по това дело, която е влязла
 в сила в държавата, в която е била произнесена, става задължителна за Фонда HNS в смисъл, че фактите и
 заключенията в тази присъда не могат да бъдат обжалвани от него, дори ако той в действителност не се е намесил
 в съдебното производство.
 Признаване и привеждане в сила
 Член 40
 1. Всяка присъда, издадена от съд, който притежава необходимата юрисдикция съгласно член 38, която влиза в
 сила в държавата, в която е била произнесена, и която не може повече да бъде обжалвана, се признава от всяка
 държава, страна по конвенцията; изключение правят случаите, когато:
 а) присъдата е постигната с измама; или
 б) ответникът не е бил уведомен навреме и когато не му е била дадена справедлива възможност да присъства на
 разглеждането на делото.
 2. Присъда, която е призната съгласно параграф 1, влиза в сила за всяка държава, страна по конвенцията, веднага
 щом бъдат изпълнени законоустановените формалности, които се изискват в тази държава. Формалностите не
 позволяват делото да бъде възобновено по същество.
 3. С изключение на решенията относно разпределението съгласно параграф 6 на член 14, всяка присъда, издадена
 срещу Фонда HNS от съд, който притежава необходимата юрисдикция в съответствие с член 39, параграф 1 и
 параграф 3, след като е влязла в сила в държавата, където е била произнесена и където повече няма право да бъде
 обжалвана, се признава и е в сила за всяка държава, страна по конвенцията.
 ---pagebreak--- 11/т. 30 BG Официален вестник на Европейския съюз 153
 Право на суброгация и обратен иск
 Член 41
 1. По отношение на всяко обезщетение за вреди, изплатено от Фонда HNS в съответствие с член 14, параграф 1,
 Фондът се суброгира в правата на лицето, получило обезщетението, които то би могло да предяви спрямо
 собственика или спрямо неговия гарант.
 2. Настоящата конвенция с нищо не нарушава правото на обратен иск или правото на суброгация на Фонда HNS
 спрямо всяко лице, включително лицата посочени в член 7, параграф 2, буква г), различни от посочените в
 предходния параграф, до размера на тяхната ограничена отговорност. Във всеки случай правото на суброгация на
 Фонда спрямо тези лица няма да бъде по-малко благоприятно отколкото това на застрахователя на лицето, който е
 получил обезщетението.
 3. Държава, страна по конвенцията или организация на тази държава, която е изплатила обезщетение за вреди в
 съответствие с разпоредбите на националното законодателство, се суброгира в правата, които лицето, получило
 обезщетението, би имало съгласно настоящата конвенция, без да се нарушава чието и да е друго право на
 суброгиране или право на обратен иск срещу Фонда HNS, което може да съществува.
 Клауза за заместване
 Член 42
 Настоящата конвенция заменя действието на всяка действаща конвенция или на всяка конвенция, която е открита
 за подписване, ратифициране или присъединяване от

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
датата, на която настоящата конвенция се открива за
 подписване, по въпросите, по които има противоречие между двете; независимо от това, настоящият член с нищо
 не влияе върху задълженията, произтичащи от такива конвенции за държавите, страни по настоящата конвенция,
 по отношение на държави, които не са страни по настоящата конвенция.
 ГЛАВА V
 ПРЕХОДНИ РАЗПОРЕДБИ
 Информация за товара, върху който се дължат вноски във Фонда HNS
 Член 43
 При депозирането на инструмента, посочен в член 45, параграф 3, и всяка година след това, до влизането в сила
 на настоящата конвенция за дадена държава, тази държава предоставя на Генералния секретар сведения за
 съответните количества от получения товар или, в случай на LNG, на товара, който е разтоварен в тази държава по
 време на предходната календарна година върху който се дължат вноски в общата сметка на Фонда HNS и на всяка
 отделна сметка.
 Първа сесия на Общото събрание
 Член 44
 Генералният секретар свиква първата сесия на Общото събрание. Тази сесия се провежда възможно най-скоро след
 влизането в сила на настоящата конвенция, но във всички случаи, не по-късно от 30 дни след като това стане.
 ГЛАВА VI
 ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
 Подписване, ратифициране, приемане, утвърждаване и присъединяване
 Член 45
 1. Настоящата конвенция се открива за подписване в главната квартира на Организацията между 1 октомври
 1996 г. и 30 септември 1997 г., като след този срок ще остане открита за присъединяване.
 ---pagebreak--- 154 BG Официален вестник на Европейския съюз 11/т. 30
 2. Страните могат да изразят своето съгласие да бъдат обвързани с настоящата конвенция чрез:
 а) подписване без уговорки за ратификация, приемане или утвърждаване; или
 б) подписване, което подлежи на ратификация, приемане или утвърждаване, последвано от ратифициране,
 приемане или утвърждаване; или
 в) присъединяване.
 3. Ратифицирането, приемането, утвърждаването или присъединяването стават ефективни с депозирането на
 инструмент за това пред Генералния секретар.
 Влизане в сила
 Член 46
 1. Настоящата конвенция влиза в сила 18 месеца след датата, на която се изпълнят следните условия:
 а) най-малко 12 държави, включително 4 държави, всяка от които има не по-малко от 2 милиона единици брутен
 тонаж, са изразили своето съгласие да бъдат обвързани от нея, и
 б) Генералният секретар е получил информацията в съответствие с член 43, че през предходната календарна година
 лицата в тези държави, които ще бъдат длъжни да правят вноски съгласно член 18, параграф 1, букви а) и в),
 са получили всички заедно най-малко 40 милиона тона товар, върху който се дължат вноски по общата сметка.
 2. За държава, която е изразила своето съгласие да бъде обвързана от настоящата конвенция, след като са били
 изпълнени условията за нейното влизане в сила, това съгласие влиза в сила три месеца след датата, на която то е
 било изразено, или от датата, на която настоящата конвенция влиза в сила в съответствие с параграф 1, ако тази дата
 е по-късна.
 Преразглеждане и изменения
 Член 47
 1. Организацията може да свика конференция, която да преразгледа или да промени настоящата конвенция.
 2. Генералният секретар свиква конференция на държавите, страни по настоящата конвенция, която да преразгледа
 или промени конвенцията, по молба на шест държави, страни по конвенцията, или


text:
на еднатрета от всички държави,
 страни по конвенцията, ако последното число е по-голямо.
 3. Всяко съгласие за обвързване с настоящата конвенция, изразено след датата, на която е влязло в сила някое
 изменение към тази конвенция, се счита, че се отнася до изменената конвенция.
 Промяна на ограниченията
 Член 48
 1. Специалната процедура в настоящия член се прилага единствено с цел промяна на ограниченията, посочени в
 член 9, параграф 1 и член 14, параграф 5, без да се нарушават разпоредбите на член 47.
 2. По молба най-малко на половината, но не по-малко на шест, от държавите, страни по конвенцията, всяко
 предложение за изменение и допълнение на ограниченията, посочени в член 9, параграф 1 и член 14, параграф 5,
 се изпраща от Генералния секретар до всички държави-членки на организацията и до всички Договарящи се страни.
 3. Всяко изменение, което е предложено и разпространено по посочения вече начин, се представя за разглеждане
 на Правния комитет на организацията (Правният комитет) най-малко шест месеца след датата, на която е било
 изпратено.
 4. Всички договарящи се страни, независимо дали са членки на Организацията или не са, получават правото да
 участват в заседанията на Правния комитет за обсъждане и приемане на измененията.
 5. Измененията се приемат с мнозинство две-трети на Договарящите се страни, които присъстват и гласуват в
 Правния комитет, разширен, както е посочено в параграф 4, при условие че поне половината от Договарящите се
 страни присъстват по време на гласуването.
 ---pagebreak--- 11/т. 30 BG Официален вестник на Европейския съюз 155
 6. Когато разглежда предложение за изменение и допълнение на ограниченията, Правният комитет взима под
 внимание натрупания от произшествия опит и, по-специално, стойността на причинените вреди, измененията в
 паричните стойности и въздействието на предлаганото изменение върху разходите за застраховане. Освен това той
 отчита и зависимостта между ограниченията, установени в член 9, параграф 1 и тези в член 14, параграф 5.
 7. а) Никакви изменения и допълнения на ограниченията съгласно настоящия член не могат да бъдат разглеждани,
 преди да са изминали пет години от датата, на която настоящата конвенция е била открита за подписване,
 както и преди да са изминали пет години от датата, на която са влезли в сила предишни изменения в
 съответствие с настоящия член.
 б) Стойността на нито едно от ограниченията не може да бъде по-голяма от сумата, която се получава, ако
 съответното ограничение, посочено в настоящата конвенция, е нараствало с шест процента годишно,
 изчислени като сложна лихва, от датата, на която настоящата конвенция е била открита за подписване.
 в) Стойността на нито едно от ограниченията не може да бъде увеличена така че да надхвърли стойност, която
 е равна на ограничението, посочено в настоящата конвенция, умножено по 3.
 8. Организацията информира всички Договарящи се страни за всяко изменение и допълнение, одобрено в
 съответствие с параграф 5. Счита се, че изменението и допълнението се разглежда като прието в края на 18-месечен
 период след датата на уведомлението, освен ако в рамките на този период най-малко една-четвърт от държавите,
 които са били Договарящи се страни по време на приемането на изменението, са уведомили Генералния секретар,
 че не приемат това


text:
изменение. В такъв случай, изменението се отхвърля и няма никакво действие.
 9. Изменение и допълнение, което се счита, че е било прието в съответствие с параграф 8, влиза в сила 18 месеца
 след неговото приемане.
 10. Всички Договарящи се страни ще бъдат обвързани от изменението и допълнението, освен ако те не денонсират
 настоящата конвенция съгласно член 49, параграф 1 и параграф 2, най-малко шест месеца, преди изменението да
 влезе в сила. Такова денонсиране започва да действа от датата на влизането в сила на изменението.
 11. Когато едно изменение бъде прието, преди да са изминали 18 месеца от неговото одобрение, държавите, които
 са станали Договарящи се страни по време на този период, ще бъдат обвързани от изменението и допълнението, ако
 то влезе в сила. Държавите, които станат Договарящи се страни след този период, ще бъдат обвързани от изменение
 и допълнение, което е било прието в съответствие с параграф 8. В случаите, посочени в настоящия параграф, страните
 се обвързват с дадено изменение, когато то влезе в сила или когато настоящата конвенция влезе в сила за тези
 държави, ако последната дата е по-късна.
 Денонсиране
 Член 49
 1. Всяка държава, страна по настоящата конвенция, може да я денонсира по всяко време след датата, на която тя
 влиза в сила за тази държава.
 2. Денонсирането влиза в сила с депозирането на инструмент за денонсиране при Генералния секретар.
 3. Денонсирането влиза в сила 12 месеца след датата, на която съответният инструмент е бил депозиран при
 Генералния секретар или по-късно, ако периодът, посочен в документа за денонсиране, е по-дълъг.
 4. Независимо от денонсирането, което държава, страна по конвенцията, е извършила в съответствие с настоящия
 член, всички разпоредби на настоящата конвенция, отнасящи се до задълженията за извършване на вноски съгласно
 членове 18, 19 или член 21, параграф 5 във връзка с изплащане на обезщетения, определени от Общото събрание,
 които се отнасят до произшествие, което се е случило, преди денонсирането да е влязло в сила, продължават да са
 валидни за тази държава.
 Извънредни сесии на Общото събрание
 Член 50
 1. Всяка държава, страна по конвенцията, може да отправи искане към Директора за свикване на извънредна сесия
 на Общото събрание в рамките на 90 дни след депозирането на инструмент за денонсиране, за който счита, че той
 ще предизвика значително нарастване на вноските, извършвани от страна на оставащите държави, страни по
 конвенцията. Директорът свиква Общото събрание след не по-малко от 60 дена след получаването на искането.
 2. Директорът може да поеме инициативата за свикване на извънредна сесия на Общото събрание, която да се
 проведе в рамките на 60 дена след депозирането на документа за денонсиране, ако сметне, че подобно денонсиране
 ще доведе до значително нарастване на вноските, извършвани от страна на оставащите държави, страни по
 конвенцията.
 3. Ако по време на извънредната сесия, свикана в съответствие с параграф 1 и параграф 2, Общото събрание реши,
 че денонсирането ще доведе до значително нарастване на вноските, извършвани от страна на оставащите държави,
 то всяка от тези държави, не по-късно от 120 дена преди датата, на която денонсирането влиза в сила, може да
 денонсира


text:
настоящата конвенция. Това денонсиране влиза в сила от същата дата.
 ---pagebreak--- 156 BG Официален вестник на Европейския съюз 11/т. 30
 Прекратяване на действието
 Член 51
 1. Настоящата конвенция прекратява своето действие:
 а) от датата, на която държавите, страни по конвенцията, станат по-малко от шест; или
 б) 12 месеца след датата, на която информацията, отнасяща се до предходната календарна година, е трябвало да
 бъде съобщена на Директора в съответствие с член 21, ако тази информация покаже, че количествата от
 превозения товар, за които се правят вноски по общата сметка в съответствие с член 18, параграф 1, букви а)
 и в), получени в държавите, страни по конвенцията, през предходната календарна година, са по-малко от
 30 милиона тона.
 Независимо от разпоредбите на буква б), ако количествата от превозвания товар, за които се правят вноски по общата
 сметка в съответствие с член 18, параграф 1, букви а) и в), получени в държавите, страни по конвенцията, през
 предходната календарна година, са по-малко от 30 милиона тона, но повече от 25 милиона тона, Общото събрание
 може да реши преди изтичането на посочения по-горе 12-месечен период, че конвенцията ще продължи да бъде
 в сила, ако сметне, че намалението на количествата се дължи на извънредни обстоятелства и е малко вероятно да
 се повтори отново. Независимо от това, Общото събрание не може да вземе такова решение повече от две години
 последователно.
 2. От датата, на която настоящата конвенция прекратява своето действие, държавите, които са обвързани от
 клаузите по нея, дават възможност на Фонда HNS да продължи да изпълнява своите функции, както е посочено
 член 52 и остават обвързани от конвенцията, единствено с тази цел.
 Прекратяване на действието на Фонда HNS
 Член 52
 1. Независимо от факта, че настоящата конвенция е прекратила своето действие, Фондът HNS продължава:
 а) да изпълнява своите задължения по отношение на всяко произшествие, което се е случило, преди настоящата
 конвенция да прекрати своето действие;
 б) да се ползва от правото да получава вноски, при положение че тези вноски са необходими да изпълни своите
 задължения съгласно буква а), включително да посрещне разходите, необходими за неговото управление, във
 връзка с това.
 2. Общото събрание предприема всички необходими действия за окончателното разпускане на Фонда HNS,
 включително разпределението на останалите активи на равни дялове между онези лица, които са правили вноски
 във Фонда.
 3. За целите на настоящия член, Фондът HNS остава юридическо лице.
 Депозитар
 Член 53
 1. Настоящата конвенция и всички приети изменения и допълнения съгласно член 48 се депозират при Генералния
 секретар.
 2. Генералният секретар:
 а) информира всички държави, които са подписали настоящата конвенция или са се присъединили към нея, а така
 също и всички членки на Организацията, за:
 i) всяко ново подписване или депозиране на инструмент за ратификация, приемане, одобрение или
 присъединяване и датата, на което това е станало;
 ii) датата на влизането в сила на настоящата конвенция;
 iii) всяко предложение за изменение и допълнение на ограниченията в размера на обезщетенията, което е
 направено в съответствие с член 48, параграф 2;
 iv) всяко изменение, което е било прието в съответствие с член 48, параграф 5;
 v) всяко


text:
изменение и допълнение, което се счита, че е прието съгласно член 48, параграф 8, като посочва и
 датата, на която това изменение и допълнение влиза в сила в съответствие с параграф 9 и параграф 10 от
 този член;
 vi) депозирането на всеки инструмент за денонсиране на настоящата конвенция, като посочва и датата, на която
 е бил получен, и датата, на която денонсирането влиза в сила; и
 vii) за всяка информация, предвидена в някой от членовете на настоящата конвенция; и
 б) изпраща заверени копия на настоящата конвенция на всички държави, които са подписали конвенцията или са
 се присъединили към нея.
 ---pagebreak--- 11/т. 30 BG Официален вестник на Европейския съюз 157
 3. Веднага щом настоящата конвенция влезе в сила, Депозитарят изпраща на Генералния секретар на ООН заверено
 копие на настоящата конвенция, с цел нейното вписване в регистрите и публикуване в съответствие с член 102 от
 Хартата на Организацията на обединените нации.
 Езици
 Член 54
 Настоящата конвенция е съставена в един оригинал на арабски, китайски, английски, френски, руски и испански
 език, чиито текстове са еднакво автентични.
 СЪСТАВЕНО в Лондон на третия ден от месец май хиляда деветстотин деветдесет и шеста
 година.
 В ДОКАЗАТЕЛСТВО НА КОЕТО долуподписаните подписаха настоящата конвенция, в
 качеството си на надлежно упълномощени за това от своите правителства.
 ---pagebreak--- 158 BG Официален вестник на Европейския съюз 11/т. 30
 ПРИЛОЖЕНИЕ I
 ---pagebreak--- 11/т. 30 BG Официален вестник на Европейския съюз 159 ---pagebreak--- 160 BG Официален вестник на Европейския съюз 11/т. 30
 ПРИЛОЖЕНИЕ II
 ПРАВИЛА ЗА ИЗЧИСЛЯВАНЕТО НА ГОДИШНИТЕ ВНОСКИ ПО ОБЩАТА СМЕТКА
 Правило 1
 1. Фиксираната сума, посочена в член 17, параграф 3, се определя за всяко перо в съответствие с тези правила.
 2. Когато е необходимо да се изчислят вноските за повече от едно перо на общата сметка, се изчислява отделна
 фиксирана сума за единица товар, върху който се дължат вноски във Фонда HNS, за всяко от следните пера, в зависимост
 от случая:
 а) твърди материали в насипно състояние, посочени в член 1, параграф 5, буква а), vii);
 б) нефт, ако действието на сметката за нефта е отложено или прекратено;
 в) LNG, ако действието на сметката за LNG е отложено или прекратено;
 г) LPG, ако действието на сметката за LPG е отложено или прекратено;
 д) други вещества.
 Правило 2
 1. За всяко перо, фиксираната сума за единица товар, върху който се дължат вноски във Фонда HNS, е произведение
 на сумата, която се дължи за един пункт HNS и коефициента по това перо.
 2. Сумата, която се дължи за един пункт HNS, се равнява на общата стойност на годишните вноски, които се правят
 по общата сметка, разделена на общо пунктовете HNS по всички пера.
 3. Общо пунктовете HNS по всяко перо се равняват на произведението на пълния обем, в метрични тона, на товара
 по това перо и съответния коефициент.
 4. Коефициентът на дадено перо се изчислява като средно претеглената стойност на съотношението искове/обем по
 това перо за съответната година и за предходните девет години, съгласно това правило.
 5. С изключение на разпоредбите на параграф 6, съотношението искове/обем за всяка от тези години


text:
се изчислява,
 както следва:
 а) признати искове, измерени в парични единици, получени чрез конвертиране на валутата на иска при използването
 на валутния курс от датата на въпросното произшествие, за вреди, причинени от веществата, за които се дължат
 вноски по Фонда HNS за съответната година; разделени на
 б) обема на товара за съответната година.
 6. В случаите, когато информацията, която се изисква в параграф 5, букви а) и б), не е налична, се използват следните
 стойности за съотношението искове/обем за всяка от липсващите години:
 а) твърди материали в насипно състояние, посочени в член 1, параграф 5, буква а), vii); 0
 б) нефт, ако действието на сметката за нефта е отложено; 0
 в) LNG, ако действието на сметката за LNG е отложено; 0
 г) LPG, ако действието на сметката за LPG е отложено; 0
 д) други вещества 0,0001.
 7. Средно аритметичната стойност за десетте години се претегля по намаляваща линейна скала, така че
 съотношението за съответната година да има тегло равно на 10, предходната година да има тегло девет, по-предишната
 година да има тегло осем и така нататък, до десетата година, която има тегло едно.
 8. Ако някоя от отделните сметки е била закрита, съответните коефициенти по перата се изчисляват в съответствие
 с тези разпоредби на настоящото правило, които Общото събрание сметне за подходящи.


text:
 Важна правна забележка
 |
 22006D0042
 Официален вестник n° L 175 , 29/06/2006 стр. 0086 - 0088
 Решение на Съвместния комитет на ЕИПNo 42/2000от 28 април 2006 годиназа изменение на приложение I (Ветеринарни и фитосанитарни въпроси) към Споразумението за ЕИПСЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с Протокола за адаптиране на Споразумението за Европейското икономическо пространство, по-нататък наричано "Споразумението", и по-специално член 98 от него,като има предвид, че:(1) Приложение I към Споразумението е изменено с Решение No 1/2006 на Съвместния комитет на ЕИП от 27 януари 2006 г. [1].(2) Регламент (ЕО) No 1053/2003 на Комисията от 19 юни 2003 г. за изменение на Регламент (ЕО) No 999/2001 на Европейския парламент и на Съвета за бързите тестове [2] следва да се включи в Споразумението.(3) Регламент (ЕО) No 1128/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 16 юни 2003 г. за изменение на Регламент (ЕО) No 999/2001 за удължаване на срока на преходните мерки [3] следва да се включи в Споразумението.(4) Регламент (ЕО) No 1139/2003 на Комисията от 27 юни 2003 г. за изменение на Регламент (ЕО) No 999/2001 на Европейския парламент и на Съвета относно програмите за мониторинг и специфични рискови материали [4] следва да се включи в Споразумението.(5) Регламент (ЕО) No 1234/2003 на Комисията от 10 юли 2003 г. за изменение на приложения I, IV и XI към Регламент (ЕО) No 999/2001 на Европейския парламент и на Съвета и Регламент (ЕО) No 1326/2001 относно трансмисивните спонгиформни енцефалопатии и храненето на животните [5] следва да се включи в Споразумението.(6) Регламент (ЕО) No 1809/2003 на Комисията от 15 октомври 2003 г. за изменение на Регламент (ЕО) No 999/2001 на Европейския парламент и на Съвета относно правилата за внос на жив едър рогат добитък и продукти от говеждо, овче и козе месо от Коста Рика и Нова Каледония [6] следва да се включи в Споразумението.(7) Регламент (ЕО) No 1915/2003 на Комисията от 30 октомври 2003 г. за изменение на приложения VII, VIII и IX към Регламент (ЕО) No 999/2001 на Европейския парламент и на Съвета относно търговията със и вноса на овце и кози и мерките след потвърждаването на трансмисивни спонгиформни енцефалопатии при едрия рогат добитък, овцете и козите [7] следва да се включи в Споразумението.(8) Регламент (ЕО) No 2245/2003 на Комисията от 19 декември 2003 г. за изменение на приложение III към Регламент (ЕО) No 999/2001 на Европейския парламент и на Съвета относно мониторинга на трансмисивните спонгиформни енцефалопатии при овцете и козите [8] следва да се включи в Споразумението.(9) Регламент (ЕО) No 876/2004 на Комисията от 29 април 2004 г. за изменение на приложение VIII към Регламент (ЕО) No 999/2001 на Европейския парламент и на Съвета относно търговията с овце и кози с цел развъждане [9] следва да се включи в Споразумението.(10) Регламент (ЕО) No 1234/2003 отменя Решение 2000/766/ЕО на Съвета [10] и Решение 2001/9/ЕО на Комисията [11], които са включени в Споразумението и следователно трябва да се отменят по силата на Споразумението.(11) Настоящото решение не се отнася за Исландия и Лихтенщайн,РЕШИ:Член 1Глава I от приложение I


text: към Споразумението се изменя, както следва:1. В точка 12 (Регламент (ЕО) No 999/2001 на Европейския парламент и на Съвета) от част 7.1 се добавят следните тирета:- "— 32003 R 1053: Регламент (ЕО) No 1053/2003 на Комисията от 19 юни 2003 г. (ОВ L 152, 20.6.2003 г., стр. 8),- — 32003 R 1128: Регламент (ЕО) No 1128/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 16 юни 2003 г. (ОВ L 160, 28.6.2003 г., стр. 1),- — 32003 R 1139: Регламент (ЕО) No 1139/2003 на Комисията от 27 юни 2003 г. (ОВ L 160, 28.6.2003 г., стр. 22),- — 32003 R 1234: Регламент (ЕО) No 1234/2003 на Комисията от 10 юли 2003 г. (ОВ L 173, 11.7.2003 г., стр. 6),- — 32003 R 1809: Регламент (ЕО) No 1809/2003 на Комисията от 15 октомври 2003 г. (ОВ L 265, 16.10.2003 г., стр. 10),- — 32003 R 1915: Регламент (ЕО) No 1915/2003 на Комисията от 30 октомври 2003 г. (ОВ L 283, 31.10.2003 г., стр. 29),- — 32003 R 2245: Регламент (ЕО) 2245/2003 на Комисията от 19 декември 2003 г. (ОВ L 333, 20.12.2003 г., стр. 28),- — 32004 R 0876: Регламент (ЕО) 876/2004 на Комисията от 29 април 2004 г. (ОВ L 162, 30.4.2004 г., стр. 52)."2. Промененият текст в точка 12 (Регламент (ЕО) 999/2001 на Европейския парламент и на Съвета) от част 7.1 се изменя, както следва:1. текстове за промяна Б и В се заличават,2. сегашният текст за промяна Г става текст за промяна Б.3. Текстът на точка 11 (Решение 2000/766/ЕО на Съвета) от част 7.1 и точка 16 (Решение 2001/9/ЕО на Комисията) от част 7.2 се заличава.Член 2Текстовете на Регламенти (ЕО) No 1053/2003, (ЕО) No 1128/2003, (ЕО) No 1139/2003, (ЕО) No 1234/2003, (ЕО) No 1809/2003, (ЕО) No 1915/2003, (ЕО) No 2245/2003 и (ЕО) No 876/2004 на норвежки език се публикуват в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз и са автентични.Член 3Настоящото решение влиза в сила на 29 април 2006 г., при условие че всички нотификации до Съвместния комитет на ЕИП съгласно член 103, параграф 1 от Споразумението са направени [].Член 4Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.Съставено в Брюксел на 28 април 2006 година.За Съвместния комитет на ЕИППредседателR. Wright[1] ОВ L 92, 30.3.2006 г., стр. 17.[2] ОВ L 152, 20.6.2003 г., стр. 8.[3] ОВ L 160, 28.6.2003 г., стр. 1.[4] ОВ L 160, 28.6.2003 г., стр. 22.[5] ОВ L 173, 11.7.2003 г., стр. 6.[6] ОВ L 265, 16.10.2003 г., стр. 10.[7] ОВ L 283, 31.10.2003 г., стр. 29.[8] ОВ L 333, 20.12.2003 г., стр. 28.[9] ОВ L 162, 30.4.2004 г., стр. 52.[10] ОВ L 306, 7.12.2000 г., стр. 32.[11] ОВ L 2, 5.1.2001 г., стр. 32.[] Не са посочени конституционни изисквания.--------------------------------------------------


text:
 Важна правна забележка
 |
 22005D0035
 Официален вестник n° L 198 , 28/07/2005 стр. 0028 - 0029
 Решение на Съвместния комитет на ЕИПNo 35/2005от 11 март 2005 годиназа изменение на приложение II (Технически правила, стандарти, изпитвания и сертифициране) към Споразумението за ЕИПСЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено Протокола, за адаптиране на Споразумението за Европейското икономическо пространство, по-нататък наричано "Споразумението", и по-специално член 98 от него,като има предвид, че:(1) Приложение II към Споразумението беше изменено с Решение No 166/2004 на Съвместния комитет на ЕИП oт 3 декември 2004 г. [1].(2) Препоръка 2004/394/EО на Комисията oт 29 април 2004 г. относно резултатите от оценката на риска и стратегиите за намаляване на риска за веществата: ацетонитрил, акриламид, акрилонитрил, акрилна киселина, бутадиен, водороден флуорид, водороден пероксид, метакрилова киселина, метил метакрилат, толуен, трихлорбензен [2], поправена в ОВ L 199, 7.6.2004 г., стр. 41, следва да се включи в Споразумението,РЕШИ:Член 1Под заглавието "АКТОВЕ, КОИТО ДОГОВАРЯЩИТЕ СЕ СТРАНИ СЛЕДВА ДА ВЗЕМАТ ПОД ВНИМАНИЕ", след точка 24 (Препоръка 2002/576/EО на Комисията) oт глава XV на приложение II се добавя следната точка:"25. 32004 H 0394: Препоръка 2004/394/EО на Комисията oт 29 април 2004 г. относно резултатите от оценката на риска и стратегиите за намаляване на риска за веществата: ацетонитрил, акриламид, акрилонитрил, акрилна киселина, бутадиен, водороден флуорид, водороден пероксид, метакрилова киселина, метил метакрилат, толуен, трихлорбензен (ОВ L 144, 30.4.2004 г., стр. 72), поправена в ОВ L 199, 7.6.2004 г., стр. 41."Член 2Текстовете на Препоръка 2004/394/EО, поправена в ОВ L 199, 7.6.2004 г., стр. 41, на исландски и норвежки език, които следва да бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.Член 3Настоящото решение влиза в сила на 12 март 2005 г., при условие че всички нотификации до Съвместния комитет на ЕИП съгласно член 103, параграф 1 от Споразумението са направени [***].Член 4Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.Съставено в Брюксел на 11 март 2005 година.За Съвместния комитет на ЕИППредседателRichard Wright[1] ОВ L 133, 26.5.2005 г., стр. 11.[2] ОВ L 144, 30.4.2004 г., стр. 72.[***] Не са посочени конституционни изисквания.--------------------------------------------------


text:
 4.8.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 211/23
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 86/2015
 от 30 април 2015 година
 за изменение на приложение II (Технически правила, стандарти, изпитвания и сертифициране) към Споразумението за ЕИП [2016/1269]
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство („Споразумението за ЕИП“), и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Делегирана директива (ЕС) 2015/13 на Комисията от 31 октомври 2014 г. за изменение на приложение III към Директива 2014/32/ЕС на Европейския парламент и на Съвета по отношение на обхвата на разхода на водомерите (1) следва да бъде включена с Споразумението за ЕИП.
 (2)
 Поради това приложение II към Споразумението за ЕИП следва да бъде съответно изменено,
 ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
 Член 1
 В точка 27д (Директива 2014/32/ЕС на Европейския парламент и на Съвета) от глава IX на приложение II към Споразумението за ЕИП се добавя следното:
 „,изменена със:
 —
 32015 L 0013: Делегирана директива (ЕС) 2015/13 на Комисията от 31 октомври 2014 г. (ОВ L 3, 7.1.2015 г., стр. 42)“.
 Член 2
 Текстовете на Делегирана директива (ЕС) 2015/13 на исландски и норвежки език, които ще бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила на 1 май 2015 г., при условие че са внесени всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението за ЕИП (*).
 Член 4
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 30 април 2015 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 Gianluca GRIPPA
 (1) ОВ L 3, 7.1.2015 г., стр. 42.
 (*) Без отбелязани конституционни изисквания.


text:
 Важна правна забележка
 |
 22003D0165
 Официален вестник n° L 041 , 12/02/2004 стр. 0069 - 0070 специално чешко издание глава 11 том 08 стр. 507 - 508 специално испанско издание глава 11 том 08 стр. 507 - 508 специално унгарско издание глава 11 том 08 стр. 507 - 508 специално литвийско издание глава 11 том 08 стр. 507 - 508 LV.ES глава 11 том 08 стр. 507 - 508 MT.ES глава 11 том 08 стр. 507 - 508 PL.ES глава 11 том 08 стр. 507 - 508 SK.ES глава 11 том 08 стр. 507 - 508 специално словенско издание глава 11 том 08 стр. 507 - 508
 Решение No 165/2003 на Съвместния комитет на ЕИПот 7 ноември 2003 годиназа изменение на протокол 31 към Споразумението за ЕИП относно сътрудничеството в специфични области извън четирите свободиСЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с Протокола за адаптиране на Споразумението за Европейското икономическо пространство, по-нататък наричано "Споразумението", и по-специално членове 86 и 98 от него,като има предвид, че:(1) Протокол 31 към Споразумението беше изменен с Решение No 47/2000 на Съвместния комитет на ЕИП от 22 май 2000 г. [1].(2) Сътрудничеството на договарящите се страни по Споразумението беше разширено с Решение No 47/2000 на Съвместния комитет на ЕИП от 22 май 2000 г., за подкрепа за срок от 5 години на мерките, целящи намаляването на икономическите и социалните различия между регионите с оглед насърчаване на постоянното и балансирано засилване на търговските и икономическите връзки между договарящите се страни. За тази цел беше създаден финансов инструмент за периода от 1999 г. до 2003 г.(3) Клауза 10, параграф 2 от допълнение 4 (Финансов инструмент към ЕИП — условия и ред за прилагане) към протокол 31 от Споразумението гласи, че държавата бенефициер следва да представи на Комисията и Комитета по финансовия инструмент общо описание на проекта в предварителна консултация за одобряване на идеята.(4) Комитетът следва да има възможност, след обоснована заявка от държавата бенефициер, да отмени етапа на предварителна консултация, когато това е оправдано въз основа на обективни критерии,РЕШИ:Член 1Клауза 10 от допълнение 4 (Финансов инструмент — условия и ред за прилагане) към протокол 31 от Споразумението се изменя, както следва:1. в параграф 2 се добавя следният текст:"Комитетът може да отмени изискването за предварителна консултация след обоснована заявка от държавата бенефициер, въз основа на обективни критерии";2. първото изречение от параграф 3 се заменя със следното:"В случай на положителен резултат от предварителната консултация, или в случай че такава предварителна консултация е била отменена, вносителят на проекта се обръща към ЕИБ с искане да одобри проекта.".Член 2Настоящото решение влиза в сила в деня след последната нотификация до Съвместния комитет на ЕИП съгласно член 103, параграф 1 от Споразумението [**].Член 3Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.Съставено в Брюксел на 7 ноември 2003 година.За Съвместния комитет на ЕИППредседателH. S. H. Prinz Nikolaus von Liechtenstein[1] ОВ L 174, 13.7.2000 г., стр. 59.[**] Не са посочени конституционни изисквания.--------------------------------------------------


text:
 15.12.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 341/52
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 156/2015
 от 11 юни 2015 година
 за изменение на приложение II (Технически правила, стандарти, изпитвания и сертифициране) и приложение XIII (Транспорт) към Споразумението за ЕИП [2016/2191]
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство („Споразумението за ЕИП“), и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Директива (ЕС) 2015/559 на Комисията от 9 април 2015 г. за изменение на Директива 96/98/ЕО на Съвета относно морското оборудване (1) следва да бъде включена в Споразумението за ЕИП.
 (2)
 Поради това приложение II и приложение XIII към Споразумението за ЕИП следва да бъдат съответно изменени,
 ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
 Член 1
 В точка 1 (Директива 96/98/ЕО на Съвета) от глава XXXII от приложение II към Споразумението за ЕИП се добавя следното тире:
 „—
 32015 L 0559: Директива (ЕС) 2015/559 на Комисията от 9 април 2015 г. (ОВ L 95, 10.4.2015 г., стр. 1).“
 Член 2
 В точка 56 г (Директива 96/98/ЕО на Съвета) от приложение XIII към Споразумението за ЕИП се добавя следното тире:
 „—
 32015 L 0559: Директива (ЕС) 2015/559 на Комисията от 9 април 2015 г. (ОВ L 95, 10.4.2015 г., стр. 1).“
 Член 3
 Текстовете на Директива (ЕС) 2015/559 на исландски и норвежки език, които ще бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 4
 Настоящото решение влиза в сила на 12 юни 2015 г., при условие че са внесени всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението за ЕИП (*1).
 Член 5
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 11 юни 2015 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 Gianluca GRIPPA
 (1) ОВ L 95, 10.4.2015 г., стр. 1.
 (*1) Без отбелязани конституционни изисквания.


text:
 22.8.2019
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 219/22
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП No 208/2017
 от 27 октомври 2017 година
 за изменение на Протокол 31 към Споразумението за ЕИП относно сътрудничеството в специфични области извън четирите свободи [2019/1371]
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство („Споразумението за ЕИП“), и по-специално членове 86 и 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Целесъобразно е сътрудничеството между договарящите се страни по Споразумението за ЕИП да бъде разширено, така че да включва участието на държавите от ЕАСТ в подготвителното действие на Съюза за научни изследвания в областта на отбраната, което се финансира от общия бюджет на Европейския съюз.
 (2)
 Целесъобразно е участието на държавите от ЕАСТ в дейностите, свързани с това подготвително действие и финансирани по бюджетен ред 02 04 77 03, да започне от 11 април 2017 г., дори ако настоящото решение е прието — или изпълнението на конституционните изисквания за настоящото решение, ако има такива, бъде нотифицирано — след 10 юли 2017 г.
 (3)
 Институциите, предприятията, организациите и гражданите на държавите от ЕАСТ следва да имат право да участват в дейности, които започват преди влизането в сила на настоящото решение. Разходите, направени за тяхното участие в такива дейности, които започват да се изпълняват след 11 април 2017 г., следва да се считат за допустими при същите условия като за разходите, извършени от институциите, предприятията, организациите и гражданите на държавите — членки на ЕС, при условие че настоящото решение влезе в сила преди края на въпросното подготвително действие.
 (4)
 Поради това Протокол 31 към Споразумението за ЕИП следва да бъде изменен, за да се даде възможност това разширено сътрудничество да започне от 11 април 2017 г.,
 ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
 Член 1
 В член 1 от Протокол 31 към Споразумението за ЕИП се добавя следният параграф:
 „13.
 а)
 Считано от 11 април 2017 г., държавите от ЕАСТ участват в дейностите на Съюза, свързани със следния бюджетен ред, вписан в общия бюджет на Европейския съюз за финансовата 2017 година:
 Бюджетен ред 02 04 77 03: „Подготвително действие във връзка с научни изследвания в областта на отбраната“.
 б)
 Държавите от ЕАСТ допринасят финансово за дейностите, посочени в буква а) в съответствие с член 82, параграф 1, буква a) от Споразумението.
 в)
 Разходите, направени от институциите, предприятията, организациите и гражданите на държавите от ЕАСТ с оглед на тяхното участие в посочените в буква а) дейности, които започват да се изпълняват след 11 април 2017 г., се считат за допустими, считано от началото на действието, при същите условия като за разходите, извършени от институциите, предприятията, организациите и гражданите на държавите — членки на ЕС, и съгласно съответното споразумение за отпускане на безвъзмездни средства или решение за отпускане на безвъзмездни средства, при условие че Решение на Съвместния комитет на ЕИП No 208/2017 от 27 октомври 2017 г. [настоящото решение] влезе в сила преди приключването на подготвителното действие.
 г)
 Исландия и Лихтенщайн не участват в това подготвително действие и не допринасят финансово за дейностите, посочени в буква а).“
 Член 2
 Настоящото


text:
решение влиза в сила в деня след внасянето на последната нотификация, предвидена в член 103, параграф 1 от Споразумението за ЕИП (*1).
 То се прилага от 11 април 2017 г.
 Член 3
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 27 октомври 2017 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 Sabine MONAUNI
 (*1) [Без отбелязани конституционни изисквания.] [С отбелязани конституционни изисквания.]
 Декларация на държавите от ЕАСТ към Решение No 208/2017 за изменение на Протокол 31 към Споразумението за ЕИП, за разширяване на сътрудничеството между договарящите се страни, така че да включва участието на държавите от ЕАСТ в подготвителното действие на Съюза за научни изследвания в областта на отбраната
 С настоящото решение се разширява сътрудничеството между договарящите се страни, така че да включва участието на държавите от ЕАСТ в подготвителното действие на ЕС за научни изследвания в областта на отбраната. Държавите от ЕАСТ считат, че въпросите на отбраната не попадат в обхвата на Споразумението за ЕИП и че следователно приемането на настоящото решение не разширява приложното поле на Споразумението за ЕИП, така че да включва въпроси на отбраната отвъд участието на държавите от ЕАСТ в това подготвително действие. Държавите от ЕАСТ също така подчертават, че Исландия и Лихтенщайн не участват в това подготвително действие и не допринасят финансово за него.


text:
 16.11.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 300/1
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 66/2016
 от 29 април 2016 година
 за изменение на приложение I (Ветеринарни и фитосанитарни въпроси) към Споразумението за ЕИП [2017/2017]
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство („Споразумението за ЕИП“) и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Регламент (ЕС) No 576/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 12 юни 2013 г. относно движението с нетърговска цел на домашни любимци и за отмяна на Регламент (ЕО) No 998/2003 (1) следва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.
 (2)
 Регламент за изпълнение (ЕС) No 577/2013 на Комисията от 28 юни 2013 г. за образците на идентификационни документи за движение с нетърговска цел на кучета, котки и порове, създаването на списък с територии и трети държави и изискванията за формата, оформлението и езика на декларациите за удостоверяване на съответствие с някои условия, предвидени в Регламент (ЕС) No 576/2013 на Европейския парламент и на Съвета (2) следва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.
 (3)
 Директива 2013/31/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 12 юни 2013 г. за изменение на Директива 92/65/ЕИО на Съвета по отношение на ветеринарно-санитарните изисквания, уреждащи търговията и вноса в Съюза на кучета, котки и порове (3) следва да бъде включена в Споразумението за ЕИП.
 (4)
 Решение за изпълнение 2013/518/ЕС на Комисията от 21 октомври 2013 г. за изменение на част 1 от приложение Д към Директива 92/65/ЕИО по отношение на образеца на здравен сертификат за животни с произход от стопанства (4) следва да бъде включено в Споразумението за ЕИП.
 (5)
 Регламент (ЕС) No 31/2014 на Комисията от 14 януари 2014 г. за отмяна на решения 2004/301/ЕО и 2004/539/ЕО и Регламент (ЕС) No 388/2010 (5) следва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.
 (6)
 Регламент (ЕС) No 576/2013 отменя Регламент (ЕО) No 998/2003 на Европейския парламент и на Съвета (6), който е включен в Споразумението за ЕИП и който съответно трябва да отпадне от него.
 (7)
 С Регламент (ЕС) No 577/2013 се отменят решения 2003/803/ЕО (7), 2004/839/ЕО (8) и 2005/91/ЕО (9) на Комисията, които са включени в Споразумението за ЕИП и които следва съответно да отпаднат от Споразумението за ЕИП.
 (8)
 С Регламент (ЕС) No 31/2014 се отменят решения 2004/301/ЕО (10) и 2004/539/ЕО (11) на Комисията и Регламент (ЕС) No 388/2010 на Комисията (12), които са включени в Споразумението за ЕИП и които следва съответно да отпаднат от Споразумението за ЕИП.
 (9)
 Настоящото решение се отнася до законодателството относно живи животни, различни от риби и аквакултурни животни. Законодателството по тези въпроси не се прилага по отношение на Исландия, както е посочено в параграф 2 от уводната част на глава I от приложение I към Споразумението за ЕИП. Следователно настоящото решение не се прилага по отношение на Исландия.
 (10)
 Настоящото решение се отнася до законодателството относно ветеринарните въпроси. Законодателството относно ветеринарните въпроси не се прилага по отношение на Лихтенщайн дотогава, докато прилагането на Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно търговията със


text:
селскостопански продукти включва Лихтенщайн, както е посочено в секторните адаптации на приложение I към Споразумението за ЕИП. Следователно настоящото решение не се прилага по отношение на Лихтенщайн.
 (11)
 Поради това приложение I към Споразумението за ЕИП следва да бъде съответно изменено,
 ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
 Член 1
 Глава I от приложение I към Споразумението за ЕИП се изменя, както следва:
 1.
 Текстът на точка 10 (Регламент (ЕО) No 998/2003 на Европейския парламент и на Съвета) в част 1.1 се заменя със следното:
 „32013 R 0576: Регламент (ЕС) No 576/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 12 юни 2013 г. относно движението с нетърговска цел на домашни любимци и за отмяна на Регламент (ЕО) No 998/2003 (ОВ L 178, 28.6.2013 г., стр. 1).
 За целите на настоящото споразумение разпоредбите на Регламента се четат със следните адаптации:
 а)
 Норвегия не се счита за трета държава.
 б)
 В член 8, параграф 1 се добавя следната алинея:
 Съвместните заявления, включително Норвегия, се представят на Комисията с копие до Надзорния орган на ЕАСТ. Комисията се консултира с надзорния орган на ЕАСТ, преди да вземе решения в съответствие с настоящия член по отношение на Норвегия.
 в)
 По отношение на Норвегия датата „29 декември 2014 г.“ в член 44, параграф 1, буква б) и член 44, параграф 2, буква б) е датата на влизане в сила на решението на Съвместния комитет, чрез което Регламентът се включва в Споразумението.
 Настоящият акт не се прилага за Исландия.“
 2.
 След точка 10 (Регламент (ЕС) No 576/2013 на Европейския парламент и на Съвета) в част 1.1 се вмъква следното:
 „10а.
 32013 R 0577: Регламент за изпълнение (ЕС) No 577/2013 на Комисията от 28 юни 2013 г. за образците на идентификационни документи за движение с нетърговска цел на кучета, котки и порове, създаването на списък с територии и трети държави и изискванията за формата, оформлението и езика на декларациите за удостоверяване на съответствие с някои условия, предвидени в Регламент (ЕС) No 576/2013 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 178, 28.6.2013 г., стр. 109).
 За целите на настоящото споразумение разпоредбите на Регламента се четат със следните адаптации:
 а)
 Норвегия не се счита за трета държава.
 б)
 думите „Европейски съюз“ на корицата на образеца на паспорт в част 1 от приложение III се заменят с думите „Европейски/Норвегия“.
 в)
 изображението на знамето на Норвегия може да бъде използвано на корицата на паспорта в допълнение към знамето на ЕС.
 Настоящият акт не се прилага за Исландия.“
 3.
 Към точка 9 (Директива 92/65/ЕИО на Съвета) от част 4.1 и към точка 15 (Директива 92/65/ЕИО на Съвета) от част 8.1 се добавят следните тирета:
 „—
 32013 L 0031: Директива 2013/31/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 12 юни 2013 г. (ОВ L 178, 28.6.2013 г., стр. 107),
 —
 32013 D 0518: Решение за изпълнение 2013/518/ЕС на Комисията от 21 октомври 2013 г. (ОВ L 281, 23.10.2013 г., стр. 14).“
 4.
 Текстовете на точки 121 (Решение No 2003/803/ЕО на Комисията), 122 (Решение No 2004/301/ЕО на Комисията), 125 (Решение No 2004/839/ЕО на Комисията), 126 (Решение No 2005/91/ЕО


text:
на Комисията) и 147 (Регламент (ЕС) No 388/2010 на Комисията) от част 1.2 се заличават.
 Член 2
 Текстовете на Регламент (ЕС) No 576/2013, Регламент за изпълнение (ЕС) No 577/2013, Директива 2013/31/ЕС, Решение за изпълнение No 2013/518/ЕС и Регламент (ЕС) No 31/2014 на норвежки език, които ще бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила на 1 юни 2016 г., при условие че са внесени всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението за ЕИП (*1).
 Член 4
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 29 април 2016 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 Claude MAERTEN
 (1) ОВ L 178, 28.6.2013 г., стр. 1.
 (2) ОВ L 178, 28.6.2013 г., стр. 109.
 (3) ОВ L 178, 28.6.2013 г., стр. 107.
 (4) ОВ L 281, 23.10.2013 г., стр. 14.
 (5) ОВ L 10, 15.1.2014 г., стр. 9.
 (6) ОВ L 146, 13.6.2003 г., стр. 1.
 (7) ОВ L 312, 27.11.2003 г., стр. 1.
 (8) ОВ L 361, 8.12.2004 г., стр. 40.
 (9) ОВ L 31, 4.2.2005 г., стр. 61.
 (10) ОВ L 98, 2.4.2004 г., стр. 55.
 (11) ОВ L 237, 8.7.2004 г., стр. 21.
 (12) ОВ L 114, 7.5.2010 г., стр. 3.
 (*1) Без отбелязани конституционни изисквания.


text:
 30.10.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 310/80
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 109/2014
 от 16 май 2014 година
 за изменение на Протокол 31 към Споразумението за ЕИП относно сътрудничеството в специфични области извън четирите свободи
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство („Споразумението за ЕИП“), и по-специално членове 86 и 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Целесъобразно е да се разшири сътрудничеството между договарящите се страни по Споразумението за ЕИП, за да се включи Регламент (ЕС) No 1291/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2013 г. за установяване на „Хоризонт 2020“ — рамкова програма за научни изследвания и иновации (2014 — 2020 г.) и за отмяна на Решение No 1982/2006/ЕО (1).
 (2)
 Целесъобразно е да се разшири сътрудничеството между договарящите се страни по Споразумението за ЕИП, за да се включи Регламент (ЕС) No 1292/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2013 г. за изменение на Регламент (ЕО) No 294/2008 за създаване на Европейски институт за иновации и технологии (2).
 (3)
 Поради това Протокол 31 към Споразумението за ЕИП следва да бъде съответно изменен, за да се даде възможност това разширено сътрудничество да започне от 1 януари 2014 г.,
 ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
 Член 1
 Член 1 от Протокол 31 към Споразумението за ЕИП се изменя, както следва:
 1.
 Към параграф 5 се добавя следното:
 „—
 32013 R 1291: Регламент (ЕС) No 1291/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2013 г. за установяване на „Хоризонт 2020“ — рамкова програма за научни изследвания и иновации (2014 — 2020 г.) и за отмяна на Решение No 1982/2006/ЕО (ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 104).
 Лихтенщайн се освобождава от участие в програмата и от финансов принос към нея.“
 2.
 Към параграф 11, буква а) се добавя следното:
 „, изменен със:
 —
 32013 R 1292: Регламент (ЕС) No 1292/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2013 г. за изменение на Регламент (ЕО) No 294/2008 за създаване на Европейски институт за иновации и технологии (ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 174).“
 3.
 Текстът на параграф 11, буква б) се заличава.
 Член 2
 Настоящото решение влиза в сила в деня след внасянето на последната нотификация, предвидена в член 103, параграф 1 от Споразумението за ЕИП (3).
 То се прилага от 1 януари 2014 г.
 Член 3
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 16 май 2014 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 Gianluca GRIPPA
 (1) ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 104.
 (2) ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 174.
 (3) Без отбелязани конституционни изисквания.


text:
 1.8.2018
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 195/3
 СПОРАЗУМЕНИЕ
 между Европейския съюз и Кралство Норвегия за административното сътрудничество, борбата с измамите и събирането на вземания в областта на данъка върху добавената стойност
 ЕВРОПЕЙСКИЯТ СЪЮЗ, наричан по-нататък „Съюзът“,
 и
 КРАЛСТВО НОРВЕГИЯ, наричано по-нататък „Норвегия“,
 наричани по-нататък „страните по Споразумението“,
 КАТО ЖЕЛАЯТ да осигурят правилното установяване, определяне и събиране на данъка върху добавената стойност (ДДС) и събиране на вземанията по ДДС, да предотвратяват двойното облагане или необлагането с ДДС и да се борят с измамите с ДДС,
 КАТО СЪЗНАВАТ, че за борбата с презграничните измами и отклонението от данъчно облагане с ДДС е необходимо по-тясно сътрудничество между компетентните органи, отговарящи за прилагането на законодателството в тази област,
 КАТО ПРИЗНАВАТ, че презграничните измами и отклонението от данъчно облагане с ДДС имат особености и механизми, по които се отличават от другите видове данъчни измами и поради това изискват специални правни инструменти за административно сътрудничество, по-конкретно за взаимния обмен на информация,
 КАТО СИ ПОСТАВЯТ ЗА ЦЕЛ да допринесат за мрежата Eurofisc за обмен на целева информация за борба с презграничните измами с ДДС, спазвайки ограниченията по настоящото споразумение,
 КАТО СЪЗНАВАТ, че всички договарящи се страни следва да прилагат разпоредбите за поверителност и защита на личните данни по Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (1) за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни, включително в контекста на Eurofisc,
 КАТО ИМАТ ПРЕДВИД, че оценяването на правилното прилагане на ДДС за далекосъобщителните услуги, услугите по разпространение на радио и телевизия и услугите, извършвани по електронен път, може да бъде ефективно само чрез международно сътрудничество,
 КАТО ИМАТ ПРЕДВИД, че Съюзът и Норвегия са съседи и динамични търговски партньори, както и страни по Споразумението за Европейското икономическо пространство („Споразумението за ЕИП“), което е предназначено за насърчаване на трайното и уравновесено активизиране на търговските и икономическите отношения между договарящите се страни при еднакви условия на конкуренция и спазването на едни и същи правила с цел създаване на еднородно Европейско икономическо пространство,
 КАТО ПРИЗНАВАТ, че макар данъчните въпроси да не попадат в обхвата на Споразумението за ЕИП, сътрудничеството с цел по-ефективно прилагане на ДДС и изпълнителните мерки във връзка с този данък е от интерес за Съюза и Норвегия,
 СЕ СПОРАЗУМЯХА ЗА СЛЕДНОТО:
 ДЯЛ I
 ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
 Член 1
 Цел
 Целта на настоящото споразумение е да се създаде уредба за административното сътрудничество между държавите – членки на Съюза, и Норвегия, така че органите, отговарящи за прилагането на законодателството в областта на ДДС, да си оказват взаимна помощ за осигуряване на спазването на това законодателство и за защита на приходите от ДДС.
 Член 2
 Обхват
 1. С настоящото споразумение се установяват правила и процедури за сътрудничество:
 а)
 за обмен на всякаква информация, която може да бъде от полза за правилното определяне на ДДС, за следене за правилното прилагане на ДДС и за борба с измамите с ДДС;
 б)
 за събирането на:
 i)
 вземанията във връзка с ДДС;
 ii)
 административните наказания, глоби, такси и допълнителни такси във връзка с вземанията по


text:
подточка i), наложени от административните органи, които са компетентни за събирането на ДДС или за провеждането на административни разследвания във връзка с него, или потвърдени от административните или съдебните органи по искане на посочените административни органи;
 iii)
 лихвите и разходите във връзка с вземанията по подточки i) и ii).
 2. Настоящото споразумение не засяга прилагането на разпоредбите за административното сътрудничество и борбата с измамите и за помощта при събирането на вземанията в областта на ДДС между държавите – членки на Съюза.
 3. Настоящото споразумение не засяга прилагането на разпоредбите за взаимната помощ по наказателноправни въпроси.
 Член 3
 Определения
 За целите на настоящото споразумение се прилагат следните определения:
 а)
 „ДДС“ е данъкът върху добавената стойност съгласно Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 г. относно общата система на данъка върху добавената стойност (2) – за Съюза, и данъкът върху добавената стойност съгласно норвежкия Закон No 58 от 19 юни 2009 г. относно данъка върху добавената стойност – за Норвегия;
 б)
 „държава“ е държава – членка на Съюза, или Норвегия;
 в)
 „държави“ са държавите – членки на Съюза, и Норвегия;
 г)
 „трета страна“ е държава, която не е нито държава – членка на Съюза, нито Норвегия;
 д)
 „компетентен орган“ е органът, определен съгласно член 4, параграф 1;
 е)
 „централно звено за връзка“ е службата, определена съгласно член 4, параграф 2, която носи основната отговорност за контактите за прилагането на дял II или дял III;
 ж)
 „отдел за връзка“ е всяка служба, различна от централното звено за връзка, определена съгласно член 4, параграф 3, за да иска или да предоставя взаимна помощ по реда на дял II или дял III;
 з)
 „компетентно длъжностно лице“ е всяко длъжностно лице, определено съгласно член 4, параграф 4, което може да осъществява пряк обмен на информация по реда на дял II;
 и)
 „запитващ орган“ е централно звено за връзка, отдел за връзка или компетентно длъжностно лице, който/което отправя искане за помощ по реда на дял II от името на компетентен орган;
 й)
 „заявяващ орган“ е централно звено за връзка или отдел за връзка на държава, който/което отправя искане по реда на дял III;
 к)
 „запитан орган“ е централното звено за връзка, отделът за връзка или – по отношение на сътрудничеството по реда на дял II – компетентното длъжностно лице, който/което получава искане от запитващ или заявяващ орган;
 л)
 „лице“ е:
 i)
 физическо лице;
 ii)
 юридическо лице;
 iii)
 сдружение на лица, по отношение на което действащото законодателство предвижда способността да извършва правни действия, но което няма статут на юридическо лице; или
 iv)
 всяко друго правно сдружение, независимо от неговото естество и форма и без значение дали има правосубектност, което подлежи на облагане с ДДС или има задължение за плащането на вземанията по член 2, параграф 1, буква б);
 м)
 „Съвместен комитет“ е комитетът, който отговаря за осигуряването на правилното действие и изпълнение на настоящото споразумение съгласно член 41;
 н)
 „административно разследване“ са всички видове контролни действия, проверки и други действия, предприети от държавите при изпълнение на техните задължения с оглед осигуряването на правилното прилагане на законодателството в


text:
областта на ДДС;
 о)
 „спонтанен обмен“ е несистемно предоставяне на информация на друга държава, по което и да е време и без предварително искане;
 п)
 „автоматичен обмен“ е системно предоставяне на предварително определена информация на друга държава без предварително искане;
 р)
 „едновременни контролни действия“ са съгласувани проверки и/или ревизии на данъчните задължения на данъчно задължено лице или на свързани данъчно задължени лица, организирани от две или повече държави, които имат общи или допълващи се интереси;
 с)
 „по електронен път“ означава чрез използване на електронно оборудване за обработка (включително цифрово компресиране) и съхраняване на данни, чрез използване на кабели, радиопредаване, оптични технологии или други електромагнитни средства;
 т)
 „мрежата CCN/CSI“ e общата платформа, която се основава на общата комуникационна мрежа (наричана по-нататък „CCN“) и общия системен интерфейс (наричан по-нататък „CSI“), разработени от Съюза с цел да се осигури предаването на всякакви данни по електронен път между компетентните органи в областта на данъчното облагане;
 у)
 „далекосъобщителни услуги, услуги по разпространение на радио и телевизия и услуги, извършвани по електронен път“ са услугите, определени в членове 6а, 6б и 7 от Регламент за изпълнение (ЕС) No 282/2011 на Съвета за установяване на мерки за прилагане на Директива 2006/112/ЕО относно общата система на данъка върху добавената стойност (3).
 Член 4
 Организация
 1. Всяка държава определя един компетентен орган, който отговаря за прилагането на настоящото споразумение.
 2. Всяка държава определя:
 а)
 едно централно звено за връзка, което носи основната отговорност за прилагането на дял II от настоящото споразумение, и
 б)
 едно централно звено за връзка, което носи основната отговорност за прилагането на дял III от настоящото споразумение.
 3. Всеки компетентен орган може да определи пряко или чрез делегиране:
 а)
 отдели за връзка, които да обменят пряко информация по реда на дял II от настоящото споразумение;
 б)
 отдели за връзка, които да искат или да предоставят взаимна помощ по реда на дял III от настоящото споразумение във връзка със специфичната си териториална или оперативна компетентност.
 4. Всеки компетентен орган може да определи пряко или чрез делегиране компетентни длъжностни лица, които могат пряко да обменят информация въз основа на дял II от настоящото споразумение.
 5. Централните звена за връзка редовно обновяват списъците с отделите за връзка и компетентните длъжностни лица и ги предоставят на другите централни звена за връзка.
 6. Когато отдел за връзка или компетентно длъжностно лице изпрати или получи искане за помощ по реда на настоящото споразумение, той/то уведомява за това своето централно звено за връзка.
 7. Когато централно звено за връзка, отдел за връзка или компетентно длъжностно лице получи искане за взаимна помощ, налагаща действия извън неговата компетентност, той/то незабавно препраща искането на компетентното централно звено за връзка или компетентния отдел за връзка и уведомява за това запитващия или заявяващия орган. В този случай срокът по член 8 започва да тече от деня след препращането на искането за помощ до компетентното централно звено за връзка или компетентния отдел за връзка.
 8. В срок от един месец от подписването на настоящото споразумение всяка държава уведомява Европейската комисия кой е компетентният ѝ орган за целите на настоящото


text:
споразумение и впоследствие незабавно я уведомява за всяка промяна на този орган. Европейската комисия редовно обновява списъка на компетентните органи и го предоставя на Съвместния комитет.
 Член 5
 Споразумение за нивото на услугите
 По процедурата, установена от Съвместния комитет, се сключва споразумение за нивото на услугите, с което се осигурява техническото качество и количество на услугите за работата на системите за комуникация и обмен на информация.
 Член 6
 Поверителност и защита на личните данни
 1. Всяка информация, която дадена държава е получила съгласно настоящото Споразумение, се смята за поверителна и се защитава по същия начин, по който и информацията, получена съгласно националното законодателство на тази държава, и – доколкото това е необходимо за защитата на личните данни – съгласно Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и мерките за защита, които могат да бъдат определени от държавата, предоставяща информацията, по силата на нейното национално законодателство.
 2. Такава информация може да бъде разкрита пред лицата или органите (в т.ч. съдебни, административни или надзорни органи), свързани с прилагането на законодателството в областта на ДДС, както и за целите на правилното определяне на ДДС и прилагането на изпълнителни мерки, включително мерки за събиране или обезпечителни мерки във връзка с вземания по ДДС.
 3. Информацията по параграф 1 може да се използва и за определяне на други данъци и задължителни социалноосигурителни вноски и за свързани с тях изпълнителни мерки, включително мерки за събиране на вземания. Ако обменяната информация съдържа данни за извършени нарушения на данъчното законодателство или спомага за доказването им, тя може да се използва и за налагане на административни наказания или наказания за извършени престъпления. Само лицата или органите, посочени в параграф 2, могат да използват тази информация, и то само за посочените в предходните изречения от настоящия параграф цели. Те могат да разкриват информацията в публични съдебни производства или в съдебни решения.
 4. Независимо от параграфи 1 и 2 държавата, предоставяща информацията, въз основа на мотивирано искане, разрешава използването ѝ за цели, различни от посочените в член 2, параграф 1, от държавата, получаваща информацията, ако съгласно законодателството на държавата, предоставяща информацията, тя може да се ползва за подобни цели. Запитаният орган приема или отхвърля искането в срок от един месец.
 5. Доклади или отчети, декларации и всякакви други документи или заверени копия или извлечения от тях, които дадена държава е получила в рамките на помощта, предоставяна по настоящото споразумение, може да бъдат използвани като доказателство в тази държава на същата основа, като сходните документи, предоставени от друг неин орган.
 6. Информацията, предоставена от една държава на друга държава, може да бъде предадена от получаващата държава на друга държава, при условие че компетентният орган – източник на информацията, е дал предварително разрешение. Държавата – източник на информацията, може да се противопостави на това споделяне в срок от десет работни дни от датата, на която е получила съобщение за това от държавата, която желае да сподели информацията.
 7. Държавите могат да предават на трети страни информация, получена съгласно настоящото споразумение, при следните условия:
 а)
 предаването на информация се извършва съгласно националното законодателство


text:
на предаващата държава, с което се прилага член 25 от Директива 95/46/ЕО за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни, особено по отношение на подходящото равнище на защита, осигурявано в съответната трета страна;
 б)
 компетентният орган – източник на информацията, е дал съгласието си за предаването ѝ;
 в)
 предаването е позволено съгласно договореностите за помощ между предаващата информацията държава и конкретната трета страна.
 8. Когато държава получи информация от трета страна, държавите могат да я обменят, доколкото това е позволено съгласно договореностите за помощ с конкретната трета страна.
 9. Всяка държава незабавно уведомява другите заинтересовани държави за всяко нарушение на изискванията за поверителност, всеки пропуск в мерките за защита на личните данни и всякакви наказания и корективни действия, наложени впоследствие.
 10. Лицата, надлежно упълномощени от Органа по акредитиране на сигурността към Европейската комисия, могат да имат достъп до тази информация само доколкото това е необходимо за обезпечаването, поддръжката и развитието на мрежата CCN/CSI.
 ДЯЛ II
 АДМИНИСТРАТИВНО СЪТРУДНИЧЕСТВО И БОРБА С ИЗМАМИТЕ
 ГЛАВА 1
 Обмен на информация при поискване
 Член 7
 Обмен на информация и административни разследвания
 1. По искане на запитващия орган запитаният орган предоставя информацията по член 2, параграф 1, буква а), която се отнася до конкретен случай или случаи.
 2. С цел предаване на информацията по параграф 1 запитаният орган урежда провеждането на всички административни разследвания, необходими за получаването ѝ.
 3. Искането по параграф 1 може да съдържа мотивирано искане за провеждането на административно разследване. Ако запитаният орган прецени, че административното разследване не е необходимо, той незабавно уведомява запитващия орган за мотивите за това решение.
 4. Когато запитаният орган откаже да проведе административно разследване относно сумите, декларирани от данъчно задължено лице във връзка с доставките на стоки и услуги от приложението, които са извършени от данъчно задължено лице, установено в държавата на запитания орган, и са облагаеми в държавата на запитващия орган, запитаният орган трябва да съобщи на запитващия орган най-малко датите и стойностите на относимите доставки, извършени от данъчно задълженото лице в държавата на запитващия орган през предходните две години.
 5. За получаване на исканата информация или за провеждане на исканото административно разследване запитаният орган или административният орган, към когото запитаният орган се обръща за съдействие, действа така, както би действал в свой интерес или по искане на друг орган в неговата държава.
 6. По искане на запитващия орган запитаният орган му предава цялата относима информация, която получава или с която разполага, както и резултатите от административните разследвания под формата на доклади или отчети, декларации и всякакви други документи или заверени копия или извлечения от тях.
 7. Оригинали на документи се предоставят само ако това не противоречи на действащите разпоредби в държавата на запитания орган.
 Член 8
 Срок за предоставяне на информация
 1. Запитаният орган предоставя информацията по член 7 във възможно най-кратък срок, но не по-късно от три месеца след датата на получаване на искането. В случаите обаче, когато запитаният орган вече разполага с тази информация, срокът се намалява до не повече от един месец.
 2. В


text:
определени специални категории случаи запитващият и запитаният орган могат да се споразумеят за прилагането на срокове, различни от предвидените в параграф 1.
 3. Когато запитаният орган не е в състояние да отговори на искането в сроковете по параграфи 1 и 2, той незабавно уведомява писмено запитващия орган за причините за това и посочва срок, в който счита, че ще бъде в състояние да отговори.
 ГЛАВА 2
 Обмен на информация без предварително искане
 Член 9
 Видове обмен на информация
 Обменът на информация без предварително искане е или спонтанен – по реда на член 10, или автоматичен – по реда на член 11.
 Член 10
 Спонтанен обмен на информация
 Компетентният орган на дадена държава изпраща – без предварително искане – до компетентния орган на друга държава информацията по член 2, параграф 1, буква а), която не е била изпратена в рамките на автоматичния обмен по член 11 и за която е осведомен, в следните случаи:
 а)
 когато се счита, че данъчното облагане се извършва в държавата по местоназначение и информацията от държавата източник е необходима за ефективността на системата за контрол на държавата по местоназначение;
 б)
 когато държава има основания да счита, че законодателството в областта на ДДС е било нарушено или има вероятност да е било нарушено в другата държава;
 в)
 когато съществува риск от загуба на приходи от данък в другата държава.
 Член 11
 Автоматичен обмен на информация
 1. Категориите информация, които подлежат на автоматичен обмен, се определят от Съвместния комитет по реда на член 41.
 2. Дадена държава може да се въздържи от участие в автоматичния обмен на информация по отношение на една или повече от категориите информация по параграф 1, когато събирането на информация за този обмен би изисквало налагането на нови задължения на платците на ДДС или би наложило несъразмерна административна тежест на тази държава.
 3. Всяка държава уведомява писмено Съвместния комитет за решението си, което е взела по силата на предходния параграф.
 ГЛАВА 3
 Други форми на сътрудничество
 Член 12
 Административно уведомяване
 1. По искане на запитващия орган и в съответствие с разпоредбите за уведомяване за подобни актове в държавата на запитания орган, запитаният орган уведомява адресата за всички актове и решения, издадени от запитващите органи и свързани с прилагането на законодателството в областта на ДДС в държавата на запитващия орган.
 2. Исканията за уведомяване, в които се посочва предметът на акта или решението, за които да бъде извършено уведомяване, трябва да съдържат името, адреса и всяка друга информация от значение за идентифицирането на адресата.
 3. Запитаният орган съобщава незабавно на запитващия орган отговора си на искането за уведомяване, и по-специално му съобщава датата на уведомяване на адресата за решението или акта.
 Член 13
 Присъствие в административните служби и участие в административните разследвания
 1. По споразумение между запитващия и запитания орган и по определения от запитания орган ред, запитаният орган може да позволи на длъжностни лица, упълномощени от запитващия орган, да присъстват в службите на запитания орган или на всяко друго място, където тези органи изпълняват задълженията си, с цел обмен на информацията по член 2,


text:
параграф 1, буква а). Когато исканата информация се съдържа в документи, до които длъжностните лица на запитания орган имат достъп, на длъжностните лица на запитващия орган се предоставят копия от тях.
 2. По споразумение между запитващия и запитания орган и по определения от запитания орган ред, запитаният орган може да позволи на длъжностни лица, упълномощени от запитващия орган, да присъстват по време на административните разследвания, провеждани на територията на държавата на запитания орган, с цел обмен на информацията по член 2, параграф 1, буква а). Тези административни разследвания се провеждат изключително от длъжностните лица на запитания орган. Длъжностните лица на запитващия орган не могат да упражняват правомощията по извършване на проверки, които притежават длъжностните лица на запитания орган. Те могат обаче да получат достъп до същите обекти и документи, както длъжностните лица на запитания орган, с посредничеството на длъжностните лица на запитания орган и единствено за целите на провеждането на административното разследване.
 3. Длъжностните лица на запитващия орган, които се намират в друга държава в съответствие с параграфи 1 и 2, трябва да могат по всяко време да представят упълномощаващ ги писмен документ, в който се посочват самоличността и длъжността им.
 Член 14
 Едновременни контролни действия
 1. Държавите могат да се споразумеят да извършват едновременни контролни действия, когато считат тези контролни действия за по-ефективни от действията, извършвани само от една държава.
 2. Всяка държава самостоятелно определя данъчно задължените лица, които възнамерява да предложи като обект на едновременни контролни действия. Компетентният орган на тази държава уведомява компетентния орган на другата заинтересована държава за случаите, предложени за едновременни контролни действия. Той посочва мотивите за своя избор, доколкото това е възможно, като предоставя информацията, довела до това решение. Той посочва и периода, през който следва да се извършат тези контролни действия.
 3. Компетентният орган, който получи предложението за едновременни контролни действия, потвърждава съгласието си или представя мотивиран отказ пред насрещния орган, по принцип в срок от две седмици от получаване на предложението, но най-късно един месец след получаването му.
 4. Всеки съответен компетентен орган определя свой представител, който да отговаря за надзора и координацията на контролните действия.
 ГЛАВА 4
 Eurofisc
 Член 15
 Участие на Норвегия в Eurofisc
 1. С цел насърчаване и улесняване на многостранното сътрудничество в борбата срещу измамите с ДДС Норвегия се приканва да участва в мрежата Eurofisc, предвидена в глава X от Регламент (ЕС) No 904/2010 на Съвета относно административното сътрудничество и борбата с измамите в областта на данъка върху добавената стойност (4), при условията, определени в настоящата глава.
 2. Участието на Норвегия в Eurofisc няма да осигури на длъжностните лица за връзка в Eurofisc, определени от компетентния орган на дадена държава, достъп до базите данни на другата държава.
 Член 16
 Длъжностни лица за връзка в Eurofisc
 1. Компетентният орган на Норвегия определя най-малко едно длъжностно лице за връзка в Eurofisc, отговарящо за обмена на информация в областите на дейност на Eurofisc, в които участва Норвегия.
 2. Длъжностните лица за връзка в Eurofisc са компетентни длъжностни лица по смисъла на член 4, параграф 4. Те продължават да се отчитат единствено


text:
пред националните си администрации.
 3. Длъжностните лица за връзка в Eurofisc от Норвегия не може да бъдат назначавани за координатори на области на дейност или председател на Eurofisc, нито да участват в процедури по гласуване, предвидени в правилника за дейността на Eurofisc.
 ГЛАВА 5
 Общи разпоредби
 Член 17
 Условия за обмена на информация
 1. Запитаният орган предоставя на запитващия орган информацията по член 2, параграф 1, буква а) или извършва административно уведомяване по член 12 при следните условия:
 а)
 броят и естеството на подадените искания за информация от страна на запитващия орган не налагат несъразмерна административна тежест за запитания орган;
 б)
 запитващият орган е изчерпал обичайните източници на информация, които би могъл да използва при тези обстоятелства, за да получи исканата информация, без да излага на риск постигането на желания краен резултат.
 2. С настоящото споразумение не се налага задължение за провеждане на разследвания и предоставяне на информация по конкретен случай, ако съгласно законодателството или административната практика на държавата, която би трябвало да предостави информацията, не ѝ е разрешено да провежда такива разследвания или да събира или използва тази информация за собствени цели.
 3. Запитаният орган може да откаже да предостави информация, когато запитващият орган не е в състояние да предостави подобна информация по причини от правен характер. Запитаният орган уведомява Съвместния комитет за основанията за отказа.
 4. Предоставянето на информация може да бъде отказано, ако би довело до разкриването на търговска, промишлена или професионална тайна или на търговски процес, или на информация, чието разкриване противоречи на обществения ред.
 5. Параграфи 2, 3 и 4 следва в никакъв случай да не бъдат тълкувани като позволяващи на запитания орган да откаже да предостави информация само на основание, че информацията се държи от банка, друга финансова институция или лице, определено за или действащо в качеството си на представител или довереник, или че се отнася до дяловото участие в капитала на юридическо лице.
 6. Запитаният орган съобщава на запитващия орган основанията за отказа си в отговор на искането за помощ.
 Член 18
 Обратна информация
 Когато компетентен орган предоставя информация по членове 7 или 10, той може да поиска от получаващия информацията компетентен орган да предостави обратна информация в тази връзка. Ако бъде отправено такова искане, получаващият информацията компетентен орган, без да нарушава разпоредбите за данъчната тайна и защитата на данните, приложими в неговата държава, във възможно най-кратък срок изпраща обратна информация, при условие че това не представлява несъразмерна административна тежест за него.
 Член 19
 Език
 Исканията за помощ, включително исканията за уведомяване, и приложените към тях документи се съставят на език, уговорен между запитания и запитващия орган.
 Член 20
 Статистически данни
 До 30 юни всяка година страните по Споразумението предават по електронен път на Съвместния комитет списък със статистически данни за прилагането на настоящия дял.
 Член 21
 Стандартни формуляри и средства за комуникация
 1. Цялата информация, предавана по силата на членове 7, 10, 11, 12 и 18, и статистическите данни по член 20 се предоставят чрез използването на стандартен формуляр по член 41, параграф 2, буква г).
 2. Стандартните формуляри се предават по


text:
електронен път, доколкото е възможно.
 3. Когато искането не е подадено изцяло чрез електронните системи, запитаният орган потвърждава по електронен път получаването на искането своевременно и при всички случаи в срок от пет работни дни от получаването.
 4. Когато даден орган е получил искане или информация, които не са предназначени за него, той изпраща съобщение на изпращача по електронен път своевременно и при всички случаи в срок от пет работни дни от получаването.
 ДЯЛ III
 ПОМОЩ ПРИ СЪБИРАНЕТО НА ВЗЕМАНИЯ
 ГЛАВА 1
 Обмен на информация
 Член 22
 Искане за информация
 1. По искане на заявяващия орган запитаният орган предоставя всяка информация, за която се предполага, че е от значение за заявяващия орган при събиране на неговите вземания по член 2, параграф 1, буква б).
 С цел предоставяне на тази информация запитаният орган урежда провеждането на всички административни разследвания, необходими за получаването ѝ.
 2. Запитаният орган не е длъжен да предоставя информация:
 а)
 която не би могъл да получи за събирането на подобни вземания от свое име;
 б)
 която би довела до разкриване на търговска, промишлена или професионална тайна;
 в)
 чието разкриване може да накърни сигурността или е в противоречие с обществения ред на държавата на запитания орган.
 3. Параграф 2 при никакви обстоятелства не може да се тълкува като разрешение запитаният орган да откаже да предостави информация само защото информацията се държи от банка, друга финансова институция или лице, определено за или действащо в качеството си на представител или довереник, или защото се отнася до дяловото участие в капитала на дадено лице.
 4. Запитаният орган съобщава на заявяващия орган основанията за отказа си в отговор на искането за информация.
 Член 23
 Обмен на информация без предварително искане
 Когато възстановяване на данъци или такси се отнася до лице, установено или пребиваващо в друга държава, на чиято територия се прилага настоящото споразумение, държавата, от която следва да се направи възстановяването, може да информира държавата, в която лицето е установено или пребивава, относно неприключеното възстановяване.
 Член 24
 Присъствие в административните служби и участие в административните разследвания
 1. По споразумение между заявяващия и запитания орган и по определения от запитания орган ред, длъжностните лица, упълномощени от заявяващия орган, с оглед насърчаване на взаимната помощ по настоящия дял, могат:
 а)
 да присъстват в службите, където длъжностните лица от запитаната държава изпълняват своите задължения;
 б)
 да присъстват по време на административните разследвания, провеждани на територията на запитаната държава;
 в)
 да подпомагат компетентните длъжностни лица от запитаната държава по време на съдебни производства в тази държава.
 2. При условие че това е позволено съгласно приложимото законодателство в запитаната държава, в споразумението по параграф 1, буква б), може да се предвижда, че длъжностни лица от заявяващия орган могат да разпитват физически лица и да разглеждат досиета.
 3. Длъжностните лица, упълномощени от заявяващия орган, които се възползват от възможността по параграфи 1 и 2, трябва да могат по всяко време да представят упълномощаващ ги писмен документ, в който се посочват самоличността и длъжността им.
 ГЛАВА 2
 Помощ при уведомяването относно документи
 Член 25
 Искане за уведомяване относно някои документи,


text:
свързани с вземанията
 1. По искане на заявяващия орган запитаният орган уведомява адресата относно всички документи, включително съдебни, които са издадени от държавата на заявяващия орган и които се отнасят до вземане по член 2, параграф 1, буква б) или до неговото събиране.
 Искането за уведомяване се придружава от стандартен формуляр, който съдържа най-малко следната информация:
 а)
 име/фирма, адрес и други данни, които са от значение за идентифицирането на адресата;
 б)
 целта на уведомяването и срока, в който следва да се извърши уведомяването;
 в)
 описание на приложения документ, както и естеството и размера на съответното вземане;
 г)
 наименование, адрес и други данни за връзка относно:
 i)
 звеното, което отговаря за приложения документ, както и – ако е различно;
 ii)
 звеното, от което може да бъде получена допълнителна информация относно документа, за който се иска уведомяване, или относно възможностите за оспорване на задължението за плащане.
 2. Заявяващият орган подава искане за уведомяване по реда на настоящия член само когато не е възможно уведомяването да се извърши в съответствие с разпоредбите, уреждащи уведомяването относно съответния документ в неговата държава, или когато това уведомяване би довело до несъразмерни затруднения.
 3. Запитаният орган своевременно информира заявяващия орган за всяко действие, предприето във връзка с неговото искане за уведомяване, и по-специално за датата на уведомяване на адресата относно документа.
 Член 26
 Средства за уведомяване
 1. Запитаният орган гарантира, че уведомяването в запитаната държава се извършва в съответствие с приложимите национални законови и подзаконови разпоредби и административни практики.
 2. Параграф 1 не засяга другите форми на уведомяване, извършвани от компетентен орган на заявяващата държава в съответствие с действащите в тази държава разпоредби.
 Компетентен орган, установен в заявяващата държава, може да уведоми лице на територията на друга държава, на чиято територия се прилага настоящото споразумение, относно всеки документ пряко чрез препоръчана поща или по електронен път.
 ГЛАВА 3
 Мерки за събиране на вземания или обезпечителни мерки
 Член 27
 Искания за събиране на вземания
 1. По искане на заявяващия орган запитаният орган събира вземания, които са предмет на инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в държавата на заявяващия орган.
 2. Веднага щом получи информация от значение по въпроса, довел до отправяне на искането за събиране на вземане, заявяващият орган я препраща незабавно на запитания орган.
 Член 28
 Условия за исканията за събиране на вземания
 1. Заявяващият орган не може да подаде искане за събиране на вземане, ако и докато вземането и/или инструментът за предприемане на мерки за неговото изпълнение в държавата на заявяващия орган се оспорват в нея, с изключение на случаите, когато се прилага член 31, параграф 4, третата алинея.
 2. Преди заявяващият орган да подаде искане за събиране на вземане, се прилагат подходящите процедури по събиране на вземания, предвидени в законодателството на държавата на заявяващия орган, с изключение на следните случаи:
 а)
 когато е очевидно, че в тази държава няма активи за събиране или че тези процедури няма да доведат до пълно изплащане на вземането, а заявяващият орган има конкретна информация, че съответното лице разполага с активи в държавата на запитания орган;
 б)
 когато използването на


text:
такива процедури в държавата на заявяващия орган би довело до несъразмерни затруднения.
 Член 29
 Инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в държавата на запитания орган и други придружителни документи
 1. Всяко искане за събиране на вземания се придружава от единен инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в държавата на запитания орган.
 Единният инструмент за предприемане на изпълнителни мерки отразява основното съдържание на първоначалния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в държавата на заявяващия орган и представлява единствено основание за предприемане на мерки за събиране и обезпечителни мерки в държавата на запитания орган. В тази държава не е необходим акт за признаване, допълване или заместване.
 Единният инструмент за предприемане на изпълнителни мерки съдържа най-малко следната информация:
 а)
 информация от значение за идентифицирането на първоначалния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки, описание на вземането, в т.ч. неговото естество, периода, за който се отнася вземането, всички дати от значение за изпълнителното производство, размера на вземането и различните му съставни части, като главница, натрупани лихви и др.;
 б)
 име/фирма и други данни, които са от значение за идентифицирането на длъжника;
 в)
 наименование, адрес и други данни за връзка относно:
 i)
 звеното, което отговаря за определянето на вземането, както и – ако е различно;
 ii)
 звеното, от което може да бъде получена допълнителна информация за вземането или за възможностите за оспорване на задължението за плащане.
 2. Към искането за събиране на вземане може да се приложат и други свързани с вземането документи, издадени от държавата на заявяващия орган.
 Член 30
 Изпълнение на искането за събиране на вземане
 1. За целите на събирането на вземане в държавата на запитания орган всяко вземане, във връзка с което е подадено искане за събиране, се разглежда като вземане на тази държава, освен ако в настоящото споразумение се предвижда друго. Запитаният орган използва правомощията и процедурите, предвидени по силата на законовите, подзаконовите или административните разпоредби в тази държава, които се прилагат спрямо същите вземания, освен ако в настоящото споразумение се предвижда друго.
 Държавата на запитания орган не е задължена да предостави на вземанията, чието събиране е поискано, привилегиите, които предоставя на сходни вземания, възникващи в тази държава, освен ако е договорено друго или в законодателството ѝ е предвидено друго. Държава, която при изпълнението на настоящото споразумение предоставя привилегии на вземанията, възникващи в друга държава, няма право да откаже да предостави същите привилегии на същите или сходни вземания на други държави – членки на Съюза, при същите условия.
 Държавата на запитания орган събира вземането в своята валута.
 2. Запитаният орган уведомява с дължимата грижа заявяващия орган за всяко предприето действие по искането за събиране на вземане.
 3. Считано от датата на получаване на искането за събиране на вземане, запитаният орган начислява лихва за забавено плащане в съответствие със законовите, подзаконовите и административните разпоредби, които се прилагат спрямо собствените му вземания.
 4. Запитаният орган може, в случай че приложимите законови, подзаконови или административни разпоредби позволяват това, да разреши на длъжника отсрочено или разсрочено плащане и може да начисли лихва в тази връзка. Впоследствие той уведомява заявяващия орган за всяко такова решение.
 5.


text:
Без да се засягат разпоредбите на член 37, параграф 1, запитаният орган прехвърля на заявяващия орган събраните по вземането суми, както и лихвата по параграфи 3 и 4 от настоящия член.
 Член 31
 Спорове
 1. Споровете относно вземането, първоначалния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в държавата на заявяващия орган или единния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в държавата на запитания орган и споровете относно валидността на уведомяване, извършено от заявяващ орган, са подведомствени на компетентните органи на държавата на заявяващия орган. Ако по време на процедурата по събиране на вземането това вземане, първоначалният инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в държавата на заявяващия орган или единният инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в държавата на запитания орган се оспорват от заинтересована страна, запитаният орган уведомява тази страна, че тя трябва да отнесе спора до компетентния орган на държавата на заявяващия орган в съответствие с действащото в нея законодателство.
 2. Споровете във връзка с изпълнителни мерки, предприети в държавата на запитания орган, или във връзка с валидността на уведомяване, извършено от компетентен орган на запитаната държава, се отнасят до компетентния орган на тази държава в съответствие с нейните законови и подзаконови разпоредби.
 3. При отнасянето на спор, упоменат в параграф 1, заявяващият орган уведомява запитания орган за това, като посочва елементите на вземането, които не са оспорени.
 4. Веднага след получаване на сведенията по параграф 3, изпратени или от заявяващия орган, или от заинтересованата страна, запитаният орган спира изпълнителното производство по отношение на оспорваната част от вземането в очакване на решение от страна на органа, който е компетентен по въпроса, освен ако заявяващият орган поиска друго в съответствие с третата алинея от настоящия параграф.
 По искане на заявяващия орган или ако по друга причина това бъде счетено за необходимо от запитания орган, и без да се засягат разпоредбите на член 33, запитаният орган може да предприеме обезпечителни мерки, с които да гарантира събирането на вземането, доколкото приложимите законови или подзаконови разпоредби позволяват подобно действие.
 Заявяващият орган има право в съответствие със законовите и подзаконовите разпоредби и административните практики, действащи в неговата държава, да поиска от запитания орган събирането на оспорено вземане или на оспорената част от вземане, доколкото съответните законови и подзаконови разпоредби и административни практики, действащи в държавата на запитания орган, позволяват подобно действие. Всяко такова искане трябва да бъде мотивирано. Ако резултатът от оспорването се окаже благоприятен за длъжника, заявяващият орган отговаря за възстановяването на всички събрани суми, както и на евентуално дължимото обезщетение, в съответствие с действащото законодателство в държавата на запитания орган.
 Ако държавите на заявяващия и запитания орган са започнали процедура за постигане на взаимно съгласие и резултатът от тази процедура може да окаже влияние върху вземането, по отношение на което е подадено искане за помощ, изпълнението на мерките за събиране на вземането се спира или преустановява до приключването на тази процедура, освен ако случаят е спешен, тъй като е свързан с измама или несъстоятелност. Ако изпълнението на мерките за събиране на вземането е спряно или преустановено, се прилага втората алинея.
 Член 32
 Изменение


text:
или оттегляне на искането за помощ при събирането на вземане
 1. Заявяващият орган незабавно уведомява запитания орган за всяко последващо изменение на своето искане за събиране на вземане или за оттеглянето на своето искане, посочвайки мотивите за изменението или оттеглянето.
 2. Ако искането е изменено в резултат на решение на компетентния орган по член 31, параграф 1, заявяващият орган изпраща това решение заедно с изменен единен инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в държавата на запитания орган. Тогава запитаният орган предприема допълнителни мерки за събиране въз основа на изменения инструмент.
 Прилагането на мерките за събиране или обезпечителните мерки, които вече са предприети въз основа на първоначално издадения единен инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в държавата на запитания орган, може да продължи въз основа на изменения инструмент, освен ако искането е изменено в резултат на недействителност на първоначалния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в държавата на заявяващия орган или първоначално издадения единен инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в държавата на запитания орган.
 По отношение на изменения инструмент се прилагат членове 29 и 31.
 Член 33
 Искане за обезпечителни мерки
 1. По искане на заявяващия орган запитаният орган предприема обезпечителни мерки, ако това е позволено съгласно националното му законодателство и в съответствие с националните му административни практики, за да осигури събирането, когато вземане или инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в държавата на заявяващия орган се оспорва към момента на подаване на искането или когато вземането все още не е предмет на инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в държавата на заявяващия орган, доколкото съгласно националното законодателство и административните практики на държавата на заявяващия орган в подобна ситуация също са позволени обезпечителни мерки.
 Документът, позволяващ налагане на обезпечителни мерки в държавата на заявяващия орган и отнасящ се до вземането, за чието събирането е подадено искане за взаимна помощ, ако има такъв, се прилага към искането за обезпечителни мерки в държавата на запитания орган. В държавата на запитания орган не е необходим акт за признаване, допълване или заместване във връзка с този документ.
 2. Към искането за обезпечителни мерки може да се приложат и други документи, свързани с вземането.
 Член 34
 Разпоредби относно искането за обезпечителни мерки
 За да влязат в действие разпоредбите на член 33, следните разпоредби се прилагат с необходимите изменения: член 27, параграф 2, член 30, параграфи 1 и 2, членове 31 и 32.
 Член 35
 Ограничения на задълженията на запитания орган
 1. Запитаният орган не е длъжен да предостави помощта по членове 27–33, ако поради положението на длъжника събирането на вземането би създало значителни икономически или социални затруднения в държавата на запитания орган, доколкото действащите законови и подзаконови разпоредби и административни практики в тази държава позволяват подобно изключение по отношение на националните вземания.
 2. Запитаният орган не е длъжен да предостави помощта по член 22 и членове 24–33, ако първоначалното искане за помощ по член 22, 24, 25, 27 или 33 се отнася до вземания, по отношение на които е изтекла 5-годишна давност, считано от датата, на която вземането е станало изискуемо в държавата на заявяващия