text:
Гранична стойност E (dΒμV/m) при честота F (MHz)
 30—75 MHz
 75—400 MHz
 400—1 000 MHz
 E = 42
 E = 42 + 15,13 log (F/75)
 E = 53
 Гранична стойност на излъчването от превозните средства
 Гранична стойност на широколентовото електромагнитно излъчване за одобрението на типа — 3 m
 Квазипиков детектор — 120 kHz широчина на честотната лента
 Допълнение 4
 Базови гранични стойности за теснолентовото електромагнитно излъчване от превозните средства
 Разстояние между антената и превозното средство: 10 m
 Гранична стойност E (dΒμV/m) при честота F (MHz)
 30—75 MHz
 75—400 MHz
 400—1 000 MHz
 E = 22
 E = 22 + 15,13 log (F/75)
 E = 33
 Гранична стойност на излъчването от превозните средства
 Гранична стойност на теснолентовото електромагнитно излъчване за одобрението на типа — 10 m
 Детектор за средна стойност — 120 kHz широчина на честотната лента
 Допълнение 5
 Базови гранични стойности за теснолентовото електромагнитно излъчване от превозните средства
 Разстояние между антената и превозното средство: 3 m
 Гранична стойност E (dΒμV/m) при честота F (MHz)
 30–75 MHz
 75–400 MHz
 400–1 000 MHz
 E = 32
 E = 32 + 15,13 log (F/75)
 E = 43
 Гранична стойност на излъчването от превозните средства
 Гранична стойност на теснолентовото електромагнитно излъчване за одобрението на типа — 3 m
 Детектор за средна стойност — 120 kHz широчина на честотната лента
 Допълнение 6
 Електрически/електронен монтажен възел
 Базови гранични стойности за широколентовото електромагнитно излъчване
 Гранична стойност E (dΒμV/m) при честота F (MHz)
 30—75 MHz
 75—400 MHz
 400—1 000 MHz
 E = 62 – 25,13 log (F/30)
 E = 52 + 15,13 log (F/75)
 E = 63
 Гранична стойност на излъчването от ЕМВ
 Гранична стойност на широколентовото електромагнитно излъчване за одобрението на типа — 1 m
 Квазипиков детектор — 120 kHz широчина на честотната лента
 Допълнение 7
 Електрически/електронен монтажен възел
 Базови гранични стойности за теснолентовото електромагнитно излъчване
 Гранична стойност E (dΒμV/m) при честота F (MHz)
 30—75 MHz
 75—400 MHz
 400—1 000 MHz
 E = 52 – 25,13 log (F/30)
 E = 42 + 15,13 log (F/75)
 E = 53
 Гранична стойност на излъчването от ЕМВ
 Гранична стойност на теснолентовото електромагнитно излъчване за одобрението на типа — 1 m
 Детектор за средна стойност — 120 kHz широчина на честотната лента
 ПРИЛОЖЕНИЕ 1
 ПРИМЕРИ ЗА МАРКИРОВКИ ЗА ОДОБРЕНИЕ
 Образец A
 (вж. точка 5.2 от настоящото правило)
 Образец Б
 (вж. точка 5.2 от настоящото правило)
 (1) Вторият номер е даден само като пример.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 2А
 ИНФОРМАЦИОНЕН ДОКУМЕНТ
 за одобрение на типа на превозно средство по отношение на електромагнитната съвместимост
 Следната информация трябва да бъде предоставена в три екземпляра и да включва списък на съдържанието.
 Всички чертежи се предоставят в подходящ мащаб и достатъчно подробно във формат А4 или в папка с формат А4.
 Снимките, ако има такива, трябва да показват достатъчно подробности.
 Ако системите, компонентите или отделните технически възли имат електронни органи за управление, трябва да бъде предоставена информация относно тяхната работа.
 ОБЩА ИНФОРМАЦИЯ
 1.
 Марка (търговско наименование на производителя): ...
 2.
 Тип: ...
 3.
 Категория на превозното средство: ...
 4.
 Име и адрес на производителя: ...
 Име и адрес на


text:
упълномощения представител на производителя, ако има такъв: ...
 5.
 Адрес(и) на монтажното(ите) предприятие(я): ...
 ОБЩИ КОНСТРУКТИВНИ ХАРАКТЕРИСТИКИ НА ПРЕВОЗНОТО СРЕДСТВО
 6.
 Снимка(и) и/или чертеж(и) на представително превозно средство: ...
 7.
 Местоположение и разположение на двигателя: ...
 СИЛОВА УРЕДБА
 8.
 Производител: ...
 9.
 Код на производителя за двигателя, както е нанесен върху двигателя: ...
 10.
 Двигател с вътрешно горене:...
 11.
 Принцип на действие: с принудително запалване/със запалване чрез сгъстяване, четиритактов/двутактов (1)
 12.
 Брой и разположение на цилиндрите: ...
 13.
 Захранване с гориво: ...
 14.
 Чрез впръскване на гориво (само за двигатели със запалване чрез сгъстяване): да/не (1)
 15.
 Електронен блок за управление:...
 16.
 Марка(и): ...
 17.
 Описание на системата: ...
 18.
 Чрез впръскване на гориво (само за двигатели с принудително запалване): да/не (1)
 19.
 Електрическа система: ...
 20.
 Номинално напрежение: ... V, масата е положителният/отрицателният полюс (1)
 21.
 Генератор:
 22.
 Тип: ...
 23.
 Запалване: ...
 24.
 Марка(и): ...
 25.
 Тип(ове): ...
 26.
 Принцип на действие: ...
 27.
 Горивна система с втечнен нефтен газ (ВНГ): да/не (1)
 28.
 Електронен блок за управление на двигателя при използване на захранване с втечнен нефтен газ: ...
 29.
 Марка(и): ...
 30.
 Тип(ове): ...
 31.
 Горивна система с природен газ (ПГ): да/не (1)
 32.
 Електронен блок за управление на двигателя при използване на захранване с природен газ:
 33.
 Марка(и): ...
 34.
 Тип(ове): ...
 35.
 Електродвигател: ...
 36.
 Тип (намотка, възбуждане): ...
 37.
 Работно напрежение: ...
 Двигатели, използващи за гориво газ (при системи с друга конфигурация да се предостави равностойна информация)
 38.
 Електронен блок за управление (ECU):
 39.
 Марка(и): ...
 40.
 Тип(ове): ...
 СИЛОВО ПРЕДАВАНЕ
 41.
 Тип (механично, хидравлично, електрическо и др.): ...
 42.
 Кратко описание на електрическите/електронните компоненти (ако има такива): ...
 ОКАЧВАНЕ
 43.
 Кратко описание на електрическите/електронните компоненти (ако има такива): ...
 КОРМИЛНО УПРАВЛЕНИЕ
 44.
 Кратко описание на електрическите/електронните компоненти (ако има такива): ...
 СПИРАЧКИ
 45.
 Антиблокираща спирачна система: да/не/по избор (1)
 46.
 За превозни средства с антиблокиращи системи, описание на работата на системата (включително всички електронни части), схема на електрическия блок, схема на хидравличния или пневматичния кръг: ...
 КАРОСЕРИЯ
 47.
 Тип на каросерията: ...
 48.
 Използвани материали и начини на изработка: ...
 49.
 Предно стъкло и други стъкла:
 50.
 Кратко описание на електрическите/електронните компоненти (ако има такива) на задвижващия механизъм на стъклата: ...
 51.
 Огледала за обратно виждане (дава се информация за всяко от огледалата): ...
 52.
 Кратко описание на електронните компоненти (ако има такива) на системата за регулиране: ...
 53.
 Предпазни колани и/или други системи за задържане: ...
 54.
 Кратко описание на електрическите/електронните компоненти (ако има такива): ...
 55.
 Потискане на радиосмущенията: ...
 56.
 Описание и чертежи/снимки на формите и съставните материали на частта от каросерията, формираща отделението на двигателя, и частта от отделението за пътници, най-близо до него: ...
 57.
 Чертежи или снимки на положението на металните компоненти, които се намират в отделението на двигателя (например отоплителни устройства, резервно колело, въздушен филтър, кормилен механизъм и т.н.): ...
 58.
 Таблица и чертеж на оборудването за управление на потискането на радиосмущения: ...
 59.
 Данни за номиналната стойност на съпротивлението за постоянен ток, а в случай

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
на съпротивителни кабели на запалването — за тяхното номинално съпротивление на метър: ...
 УСТРОЙСТВА ЗА ОСВЕТЯВАНЕ И СВЕТЛИННА СИГНАЛИЗАЦИЯ
 60.
 Кратко описание на електрическите/електронните компоненти, различни от лампи (ако има такива): ...
 РАЗНИ
 61.
 Устройства за защита срещу неразрешено използване на превозното средство:
 62.
 Кратко описание на електрическите/електронните компоненти (ако има такива): ...
 63.
 Таблица за монтиране и използване на радиопредаватели в превозното(ите) средство(а), когато е приложимо (вж. точка 3.1.8 от настоящото правило):
 Честотни ленти [Hz]
 Максимална изходна мощност [W]
 Разположение на антената в превозното средство,
 специфични условия за монтиране и/или използване
 64.
 Превозно средство, оборудвано с късообхватно радарно устройство, работещо в обхвата 24 GHz: да/не/по избор (1).
 Заявителят на одобрение на типа трябва също така да предостави, когато е приложимо:
 Допълнение 1:
 Списък с марката(те) и типа(овете) на всички електрически и/или електронни компоненти, по отношение на които се прилага настоящото правило (вж. точки 2.9 и 2.10 от настоящото правило) и които не са посочени преди това.
 Допълнение 2:
 Схеми или чертежи на общото разположение на електрическите и/или електронните компоненти (по отношение на които се прилага настоящото правило) и общото разположение на съответните кабелни снопове.
 Допълнение 3:
 Описание на превозното средство, избрано като представително за типа:
 Вид каросерия: ...
 Ляво или дясно разположение на волана: ...
 Колесна база: ...
 Допълнение 4:
 Приложим(и) протокол(и) от изпитване(ия), предоставен(и) от производителя и издаден(и) от изпитвателна лаборатория, акредитирана съгласно стандарт ISO 17025 и призната от органа по одобряването с цел изготвянето на сертификата за одобряване на типа.
 (1) Ненужното се зачерква.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 2Б
 ИНФОРМАЦИОНЕН ДОКУМЕНТ
 за одобрение на типа на електрически/електронен монтажен възел по отношение на електромагнитната съвместимост
 Следната информация, когато е приложимо, трябва да бъде предоставена в три екземпляра и да включва списък на съдържанието. Всички чертежи се предоставят в подходящ мащаб и достатъчно подробно във формат А4 или в папка с формат А4. Снимките, ако има такива, трябва да показват достатъчно подробности.
 Ако системите, компонентите или отделните технически възли имат електронни органи за управление, трябва да бъде предоставена информация относно тяхната работа.
 1.
 Марка (търговско име на производителя): ...
 2.
 Тип: ...
 3.
 Начини за идентификация на типа, когато той е обозначен върху компонента/отделния технически възел: (1)
 3.1.
 Местоположение на тази маркировка: ...
 4.
 Име и адрес на производителя: ...
 Име и адрес на упълномощения представител, ако има такъв: ...
 ...
 5.
 При компоненти и отделни технически възли местоположение и начин на поставяне на маркировката за одобрение: ...
 ...
 6.
 Адрес(и) на монтажното(ите) предприятие(я): ...
 7.
 Този ЕМВ се одобрява в качеството му на компонент/отделен технически възел (2)
 8.
 Всички ограничения при употреба и условия за монтиране: ...
 9.
 Номинално напрежение на електрическата система: ...V, масата е положителният/отрицателният полюс (2).
 Допълнение 1:
 Описание на ЕМВ, избран да представлява типа (електронна блоксхема и списък на основните компоненти, съставящи ЕМВ (например марка и тип на микропроцесора, пиезоелектричния резонатор и т.н.).
 Допълнение 2:
 Приложим(и) протокол(и) от изпитване(ия), предоставен(и) от производителя и издаден(и) от изпитвателна лаборатория, акредитирана съгласно стандарт ISO 17025 и призната от органа по одобряването с цел изготвянето на сертификата за одобряване на типа.


text:
(1) Ако начините за идентификация на типа съдържат знаци, които не се отнасят до описанието на типовете на компонента или отделния технически възел, обхванати от настоящия информационен документ, тези знаци трябва да се отбележат в документацията със символа „?“ (напр. АБВ??123??).
 (2) Ненужното се зачерква.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 3A
 СЪОБЩЕНИE
 (максимален формат: A4 (210 × 297 mm)
 ПРИЛОЖЕНИЕ 3Б
 СЪОБЩЕНИE
 (максимален формат: A4 (210 × 297 mm))
 ПРИЛОЖЕНИЕ 3В
 УДОСТОВЕРЕНИЕ, ПРЕДВИДЕНО В ТОЧКА 3.2.9
 (максимален формат: A4 (210 × 297 mm)
 Заявител: ...
 Общо описание на продукта: ...
 Информация, предоставена от заявителя: ...
 Този ЕМВ може да бъде използван на всеки тип превозно средство със следните ограничения: ...
 Условия за монтиране, ако има такива: ...
 Потвърждаваме, че описаният по-горе продукт няма отношение към устойчивостта на смущения по смисъла на Правило No 10. Не се изисква никакво изпитване, свързано с устойчивостта на смущения, определена в посоченото правило.
 Техническа служба, отговаряща за извършване на оценката: ...
 Място: ...
 Дата: ...
 Подпис: ...
 ПРИЛОЖЕНИЕ 4
 Метод за измерване на широколентовите електромагнитни излъчвания от превозните средства
 1. ОБЩА ИНФОРМАЦИЯ
 1.1. Методът на изпитване, описан в настоящото приложение, се прилага само за превозни средства.
 1.2. Метод на изпитване
 Това изпитване е предназначено за измерване на широколентовите електромагнитни излъчвания, генерирани от електрическите или електронните системи, монтирани на превозното средство (например запалителна система или електродвигатели).
 Ако в настоящото приложение не е предвидено друго, изпитването се извършва в съответствие с CISPR 12 (изменение 1, пето издание, 2005 г.).
 2. СЪСТОЯНИЕ НА ПРЕВОЗНОТО СРЕДСТВО ПО ВРЕМЕ НА ИЗПИТВАНИЯТА
 2.1. Двигател
 Двигателят трябва да работи съгласно CISPR 12 (изменение 1, пето издание, 2005 г.), точка 5.3.2.
 2.2. Други системи на превозното средство
 Всяко оборудване, което е в състояние да генерира широколентови излъчвания и което може да бъде включено постоянно от водача или от пътник, трябва да е пуснато в действие с максимално натоварване, като например двигателите за задвижване на чистачките или вентилаторите. Клаксонът и електродвигателите за стъклата се изключват, тъй като те не се използват непрекъснато.
 3. МЯСТО НА ПРОВЕЖДАНЕ НА ИЗМЕРВАНИЯТА
 3.1. Като алтернатива на изискванията на CISPR 12 (изменение 1, пето издание, 2005 г.) за превозни средства от категория L като изпитвателна повърхност може да се използва всяко място, което изпълнява условията, посочени на фигура 1 от допълнението към настоящото приложение. В такъв случай измервателното оборудване трябва да бъде разположено извън частта, показана на фигури 1 и 2 от допълнение 1 към настоящото приложение.
 3.2. Може да се извършва изпитване в затворени помещения, ако може да бъде установена зависимост между резултатите, получени при изпитване в затвореното помещение, и резултатите, получени на площадка на открито. Не е необходимо затворените помещения за изпитване да отговарят на изискванията по отношение на размерите на площадката на открито, освен на изискванията за разстоянието между антената и превозното средство и за височината на антената.
 4. ИЗИСКВАНИЯ ПО ОТНОШЕНИЕ НА ИЗПИТВАНЕТО
 4.1. Граничните стойности се прилагат за целия честотен диапазон от 30 до 1 000 MHz за измервания, извършени в полубезехова камера или на площадка за изпитване на открито.
 4.2. Измерванията могат да се извършват както с


text:
квазипикови детектори, така и с пикови детектори. Граничните стойности, посочени в точки 6.2 и 6.5 от настоящото правило, са за квазипикови детектори. Ако се използват пикови детектори, се прилага корекционен коефициент от 20 dB, както е определено в CISPR 12 (изменение 1, пето издание, 2005 г.).
 4.3. Измервания
 Техническата служба извършва изпитването през интервалите, указани в стандарта CISPR 12 (изменение 1, пето издание, 2005 г.) за целия честотен диапазон от 30 до 1 000 MHz.
 Като алтернатива, ако производителят предостави данни от измервания за целия честотен диапазон от изпитвателна лаборатория, акредитирана в съответствие с приложимите части на стандарт ISO 17025 (първо издание, 1999 г.) и призната от органа по одобряването, техническата служба може да раздели честотния диапазон на 14 честотни ленти (30—34, 34—45, 45—60, 60—80, 80—100, 100—130, 130—170, 170—225, 225—300, 300—400, 400—525, 525—700, 700—850, 850—1 000 MHz) и да извърши изпитванията при 14-те честоти, при които се получават най-високи нива на излъчване в рамките на всяка лента, за да се потвърди, че превозното средство отговаря на изискванията на настоящото приложение.
 Ако по време на изпитването граничната стойност бъде превишена, трябва да се направят проучвания, за да се гарантира, че това се дължи на превозното средство, а не на фоновото излъчване.
 4.4. Показания
 Максималната стойност на показанията по отношение на граничната стойност (хоризонтална и вертикална поляризация и разположение на антената отляво и отдясно на превозното средство) във всяка от 14-те честотни ленти се взема като характеристично показание за честотата, при която са направени измерванията.
 Допълнение
 Фигура 1
 Хоризонтална повърхност, в която няма отразяване на електромагнитни вълни
 Определяне на границите на повърхността посредством елипса
 Фигура 2
 Разположение на антената спрямо превозното средство
 ПРИЛОЖЕНИЕ 5
 Метод за измерване на теснолентовите електромагнитни излъчвания от превозните средства
 1. ОБЩА ИНФОРМАЦИЯ
 1.1. Методът на изпитване, описан в настоящото приложение, се прилага само за превозни средства.
 1.2. Метод на изпитване
 Това изпитване е предназначено за измерване на теснолентовите електромагнитни излъчвания, които биха могли да се излъчват от микропроцесорни системи или от друг източник на теснолентово излъчване.
 Ако в настоящото приложение не е предвидено друго, изпитването се извършва в съответствие с CISPR 12 (изменение 1, пето издание, 2005 г.) или в съответствие с CISPR 25 (второ издание, 2002 г.).
 1.3. Като начален етап се измерват нивата на излъчване в обхвата с честотна модулация (FM) (от 76 до 108 MHz) при излъчващата радиоантена на превозното средство с помощта на детектор за средна стойност. Ако нивото, указано в точка 6.3.2.4 от настоящото правило, не е превишено, се счита, че превозното средство отговаря на изискванията на настоящото приложение по отношение на тази честотна лента и не е необходимо да се провежда пълното изпитване.
 1.4. Като алтернатива за превозните средства от категория L мястото на измерване може да бъде избрано в съответствие с приложение 4, точки 3.1 и 3.2.
 2. СЪСТОЯНИЕ НА ПРЕВОЗНОТО СРЕДСТВО ПО ВРЕМЕ НА ИЗПИТВАНИЯТА
 2.1. Ключът за запалване трябва да е в положение „контакт“. Двигателят не трябва да работи.
 2.2. Всички електронни системи на превозното средство трябва да са в нормален режим на работа, като превозното средство е


text:
в неподвижно състояние.
 2.3. Всяко оборудване, което може да бъде включено постоянно от водача или от пътник, с вътрешни автогенератори с честота > 9 kHz или със сигнали с повторно включване, трябва да бъде в нормален режим на работа.
 3. ИЗИСКВАНИЯ ПО ОТНОШЕНИЕ НА ИЗПИТВАНЕТО
 3.1. Граничните стойности се прилагат за целия честотен диапазон от 30 до 1 000 MHz за измервания, извършени в полубезехова камера или на площадка за изпитване на открито.
 3.2. Измерванията се извършват с детектор за средна стойност.
 3.3. Измервания
 Техническата служба извършва изпитването през интервалите, указани в стандарта CISPR 12 (изменение 1, пето издание, 2005 г.) за целия честотен диапазон от 30 до 1 000 MHz.
 Като алтернатива, ако производителят предостави данни от измервания за целия честотен диапазон от изпитвателна лаборатория, акредитирана в съответствие с приложимите части на стандарт ISO 17025 (първо издание, 1999 г.) и призната от органа по одобряването, техническата служба може да раздели честотния диапазон на 14 честотни ленти (30—34, 34—45, 45—60, 60—80, 80—100, 100—130, 130—170, 170—225, 225—300, 300—400, 400—525, 525—700, 700—850, 850—1 000 MHz) и да извърши изпитванията при 14-те честоти, при които се получават най-високи нива на излъчване в рамките на всяка лента, за да се потвърди, че превозното средство отговаря на изискванията на настоящото приложение.
 Ако по време на изпитването граничната стойност бъде превишена, трябва да се направят проучвания, за да се гарантира, че това се дължи на превозното средство, а не на фоновото излъчване, включително на широколентовото излъчване от който и да е ЕМВ.
 3.4. Показания
 Максималната стойност на показанията по отношение на граничната стойност (хоризонтална и вертикална поляризация и разположение на антената отляво и отдясно на превозното средство) във всяка от 14-те честотни ленти се взема като характеристично показание за честотата, при която са направени измерванията.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 6
 Метод на изпитване на устойчивостта на превозните средства на електромагнитно излъчване
 1. ОБЩА ИНФОРМАЦИЯ
 1.1. Методът на изпитване, описан в настоящото приложение, се прилага само за превозни средства.
 1.2. Метод на изпитване
 Това изпитване е предназначено да докаже устойчивостта на електронните системи на превозното средство. Превозното средство се подлага на въздействието на електромагнитни полета, както е описано в настоящото приложение. По време на изпитванията превозното средство трябва да се наблюдава.
 Ако в настоящото приложение не е предвидено друго, изпитването се извършва в съответствие със стандарт ISO 11451-2, трето издание, 2005 г.
 1.3. Алтернативни методи на изпитване
 Като алтернатива, изпитването може да бъде извършено на площадка за изпитване на открито за всички превозни средства. Изпитвателното съоръжение трябва да отговаря на (националните) правни изисквания по отношение на излъчването на електромагнитни полета.
 Ако превозното средство е по-дълго от 12 m и/или по-широко от 2,60 m, и/или по-високо от 4,00 m, методът с инжектиране на сумарен ток в съответствие със стандарт ISO 11451-4 (първо издание, 1995 г.) може да бъде използван в честотния диапазон от 20 до 2 000 MHz за нивата, определени в точка 6.7.2.1 от настоящото правило.
 2. СЪСТОЯНИЕ НА ПРЕВОЗНОТО СРЕДСТВО ПО ВРЕМЕ НА ИЗПИТВАНИЯТА
 2.1. Превозното средство трябва да бъде в ненатоварено състояние с изключение на необходимото оборудване за


text:
изпитването.
 2.1.1. Двигателят трябва да задвижва нормално задвижващите колела с постоянна скорост от 50 km/h, ако няма техническа причина, свързана с превозното средство, за определяне на друго условие. За превозните средства от категории L1 и L2 постоянната скорост трябва по принцип да е равна на 25 km/h. Превозното средство трябва да бъде поставено на динамометър с подходящ товар или, като алтернатива, да бъде поддържано на електрически изолирани опори за мостовете на минимално разстояние от земята, ако не е наличен динамометър. Когато това е необходимо, предавателните валове, ремъци или вериги могат да бъдат разединени (например при камиони и дву- и триколесни превозни средства).
 2.1.2. Основни условия, прилагани по отношение на превозното средство
 В тази точка се определят минималните условия на изпитванията (доколкото те са приложими) и критериите, при които изпитванията относно устойчивостта на превозното средство се считат за неуспешни. Другите системи на превозното средство, които могат да повлияят на функциите, свързани с устойчивостта, трябва да бъдат изпитвани по начин, който се съгласува между производителя и техническата служба.
 Условия за изпитване на превозното средство при цикъл „50 km/h“
 Критерии, при които изпитването се счита за неуспешно
 Скорост на превозното средство 50 km/h (съответно 25 km/h за превозните средства от категории L1 и L2) ± 20 % (като превозното средство задвижва валове). Ако превозното средство е оборудвано със система за регулиране на скоростта, тя трябва да е в работно състояние
 Изменение на скоростта с повече от ± 10 % от номиналната скорост. В случай на автоматична скоростна кутия: промяна на предавателното число, водеща до изменение на скоростта с повече от ± 10 % от номиналната скорост
 Включени къси светлини (ръчен режим)
 Изключване на светлините
 Включени чистачки на предното стъкло с максимална скорост (ръчен режим)
 Пълно спиране на чистачките на предното стъкло
 Включен пътепоказател от страната на водача
 Промяна на честотата (по-малка от 0,75 Hz или по-голяма от 2,25 Hz). Промяна на работния цикъл (по-малка от 25 % или по-голяма от 75 %)
 Регулируемото окачване е в нормално положение
 Неочаквано значително изменение
 Седалката на водача и кормилното колело са в средно положение
 Неочаквано изменение с повече от 10 % от общата амплитуда
 Дезактивирана аларма
 Неочаквано задействане на алармата
 Изключен клаксон
 Неочаквано задействане на клаксона
 Системата с въздушни възглавници и обезопасителната система за задържане са в работно състояние с изключена въздушна възглавница на пътника, ако такава функция съществува
 Неочаквано задействане
 Затворени автоматични врати
 Неочаквано отваряне
 Лост на регулируемата спирачка-забавител в нормално положение
 Неочаквано задействане
 Условия за изпитване на превозното средство при „цикъл на спиране“
 Критерии, при които изпитването е неуспешно
 Подлежи на определяне в плана за изпитване при цикъл на спиране. Той трябва да включва задействане на спирачния педал (освен ако няма технически причини това да не се прави), но не непременно действие на антиблокиращото спирачно устройство
 Стопсветлините не се задействат по време на цикъла
 Предупредителната светлина на спирачката се включва със загуба на функционалност.
 Неочаквано задействане
 2.1.3. Всяко оборудване, което може да бъде включено постоянно от водача или от пътник, трябва да бъде в нормален режим на работа.
 2.1.4. Всички останали системи, които оказват


text:
въздействие върху управлението на превозното средство от водача, трябва да бъдат (включени) както при нормално функциониране на превозното средство.
 2.2. При наличие на електрически/електронни системи на превозното средство, които са неразделна част от непосредственото управление на превозното средство, но които няма да функционират при условията, описани в точка 4.1, на производителя се разрешава да представи протокол или допълнителни доказателства на техническата служба, че електрическата/електронната система на превозното средство отговаря на изискванията на настоящото правило. Тези доказателства се прилагат към документацията за одобрение на типа.
 2.3. За наблюдение на превозното средство се използва само оборудване, което не предизвиква смущения. За да се определи дали са изпълнени изискванията на настоящото приложение, трябва да се извършва наблюдение от външната страна на превозното средство и на отделението за пътници (например чрез използването на видеокамера(и), микрофон и др.).
 3. БАЗОВА ТОЧКА
 3.1. За целите на настоящото приложение базовата точка е точката, в която трябва да се измери напрегнатостта на полето. Тя се определя, както следва:
 3.2.
 За превозни средства от категориите M, N и O в съответствие със стандарт ISO 11451-2, трето издание, 2005 г.
 3.3.
 За превозни средства от категория L:
 3.3.1.
 най-малко на 2 m хоризонтално от фазовия център на антената или най-малко на 1 m вертикално от излъчващите елементи на система на предавателна линия (СПЛ);
 3.3.2.
 върху осевата линия на превозното средство (равнината на надлъжна симетрия);
 3.3.3.
 на височина 1,0 ± 0,05 m над равнината, на която е разположено превозното средство, или на 2,0 ± 0,05 m, ако минималната височина на тавана на което и да е превозно средство от моделната гама превишава 3,0 m;
 3.3.4.
 или на 1,0 ± 0,2 m зад вертикалната осева линия на предните колела на превозното средство (фигура 1, точка C от допълнение 1 към настоящото приложение) в случай на триколесни превозни средства;
 или на 0,2 ± 0,2 m зад вертикалната осева линия на предните колела на превозното средство (фигура 2, точка D от допълнение 1 към настоящото приложение) в случай на двуколесни превозни средства.
 3.3.5.
 Ако бъде взето решение за подлагане на излъчване на задната част на превозното средство, базовата точка се избира, както е описано в точки от 3.3.1 до 3.3.4. В този случай задната част на превозното средство трябва да бъде обърната към антената и то да е разположено така, че все едно е било завъртяно хоризонтално на 180 градуса около централната си точка, т.е. по такъв начин, че разстоянието от антената до най-близо разположената точка от външната повърхност на каросерията на превозното средство да остава едно и също. Това е показано на фигура 3 от допълнение 1 към настоящото приложение.
 4. ИЗИСКВАНИЯ ПО ОТНОШЕНИЕ НА ИЗПИТВАНЕТО
 4.1. Честотен диапазон, продължителност на излъчването, поляризация
 Превозното средство се подлага на електромагнитно излъчване в честотните диапазони от 20 до 2 000 MHz с вертикална поляризация.
 Изпитвателният сигнал е със следната модулация:
 а)
 амплитудна модулация (AM) с модулираща честота 1 kHz и дълбочина на модулацията 80 % в честотния диапазон от 20 до 800 MHz; и
 б)
 фазова модулация (PM) с t равно на 577 μѕ, период


text:
4 600 μѕ в честотния диапазон от 800 до 2 000 MHz,
 ако не е уговорено друго между техническата служба и производителя на превозното средство.
 Стъпката, с която се изменя честотата, и продължителността на излъчването се избират в съответствие със стандарт ISO 11451-1, трето издание, 2005 г.
 4.1.1. Техническата служба извършва изпитването през интервалите, указани в стандарт ISO 11451-1, трето издание, 2005 г., за целия честотен диапазон от 20 до 2 000 MHz.
 Като алтернатива, ако производителят предостави данни от измервания за целия честотен диапазон от изпитвателна лаборатория, акредитирана в съответствие с приложимите части на стандарт ISO 17025 (първо издание, 1999 г.) и призната от органа по одобряването, техническата служба може да избере намален брой фиксирани честоти в рамките на диапазона, например 27, 45, 65, 90, 120, 150, 190, 230, 280, 380, 450, 600, 750, 900, 1 300 и 1 800 MHz, за да се потвърди, че превозното средство отговаря на изискванията на настоящото приложение.
 Ако превозно средство не премине успешно изпитването, определено в настоящото приложение, трябва да се удостовери, че неуспехът е възникнал при прилагане на предписаните условия на изпитването, а не е резултат от генериране на неконтролируеми полета.
 5. ГЕНЕРИРАНЕ НА ИЗИСКВАНАТА НАПРЕГНАТОСТ НА ПОЛЕТО
 5.1. Методика на изпитването
 5.1.1. За създаване на условията на полето за изпитването се използва заместващият метод съгласно стандарт ISO 11451-1, трето издание, 2005 г.
 5.1.2. Калибриране
 За системи на предавателни линии се използва една сонда за измерване на полето в базовата точка на съоръжението.
 За антени се използват четири сонди за измерване на полето в базовата линия на съоръжението.
 5.1.3. Етап на изпитване
 Превозното средство се поставя по такъв начин, че осевата му линия да се намира на базовата точка или линия на съоръжението. Превозното средство обикновено е обърнато с предната си част към стационарна антена. Независимо от това, когато електронните блокове за управление и съответните кабелни снопове са разположени преимуществено в задната част на превозното средство, изпитването обикновено се провежда, като превозното средство е обърнато със задната си част към антената. При дълги превозни средства (т.е. с изключение на превозни средства от категории L, M1 и N1), чиито електронни блокове за управление и съответните кабелни снопове са разположени преимуществено в средната част на превозното средство, може да се определи базова точка или от дясната, или от лявата страна на превозното средство. Тази базова точка трябва да се намира в средата на надлъжната ос на превозното средство или в точка върху едната от страните на превозното средство, избрана съвместно от производителя и компетентния орган, след като бъде проучено разположението на електронните системи и на всички кабелни снопове.
 Такива изпитвания могат да се извършват само ако физическата конструкция на камерата го позволява. Местоположението на антената трябва да бъде отбелязано в протокола от изпитването.
 Допълнение
 Фигура 1
 Фигура 2
 Фигура 3
 Първи етап:
 Определяне на базовата точка
 Втори етап:
 Завъртане на превозното средство
 ПРИЛОЖЕНИЕ 7
 Метод за измерване на широколентовите електромагнитни излъчвания от електрическите/електронните монтажни възли
 1. ОБЩА ИНФОРМАЦИЯ
 1.1. Методът на изпитване, описан в настоящото приложение, може да се прилага към ЕМВ, които


text:
впоследствие могат да се монтират на превозни средства, отговарящи на изискванията на приложение 4.
 1.2. Метод на изпитване
 Това изпитване е предназначено за измерване на широколентовите електромагнитни излъчвания от ЕМВ (например запалителни системи, електродвигатели и др.).
 Ако в настоящото приложение не е предвидено друго, изпитването се извършва в съответствие с CISPR 25 (второ издание, 2002 г.).
 2. СЪСТОЯНИЕ НА ЕМВ ПО ВРЕМЕ НА ИЗПИТВАНИЯТА
 2.1. Изпитваният ЕМВ трябва да е в нормален режим на работа, за предпочитане при максимално натоварване.
 3. ПОДГОТОВКА НА ИЗПИТВАНЕТО
 3.1. Изпитването се извършва в съответствие с CISPR 25 (второ издание, 2002 г.), точка 6.4 — метод с използване на екранирана камера с поглъщаща облицовка (ALSE).
 3.2. Алтернативно място на провеждане на измерванията
 Като алтернатива на метода с използване на екранирана камера с поглъщаща облицовка (ALSE) изпитването може да се проведе на площадка за изпитване на открито, която отговаря на изискванията на CISPR 16-1 (второ издание, 2002 г.) (вж. допълнението към настоящото приложение).
 3.3. Околна среда
 За да се гарантира, че няма шум или сигнал от външни източници с големина, която е достатъчна, за да повлияе съществено на измерването, измерванията се правят преди или след основното изпитване. При това измерване шумът или сигналът от външни източници трябва да бъде най-малко с 6 dB по-нисък от граничните стойности на смущенията, посочени в точка 6.5.2.1 от настоящото правило, с изключение на целенасочените теснолентови излъчвания от околната среда.
 4. ИЗИСКВАНИЯ ПО ОТНОШЕНИЕ НА ИЗПИТВАНЕТО
 4.1. Граничните стойности се прилагат за целия честотен диапазон от 30 до 1 000 MHz за измервания, извършени в полубезехова камера или на площадка за изпитване на открито.
 4.2. Измерванията могат да бъдат осъществени както с квазипикови детектори, така и с пикови детектори. Граничните стойности, посочени в точки 6.2 и 6.5 от настоящото правило, са за квазипикови детектори. Ако се използват пикови детектори, се прилага корекционен коефициент от 20 dB, както е определено в CISPR 12 (пето издание, 2001 г.).
 4.3. Измервания
 Техническата служба осъществява изпитването през интервалите, указани в стандарта CISPR 25 (второ издание, 2002 г.) за целия честотен диапазон от 30 до 1 000 MHz.
 Като алтернатива, ако производителят предостави данни от измервания за целия честотен диапазон от изпитвателна лаборатория, акредитирана в съответствие с приложимите части на стандарт ISO 17025 (първо издание, 1999 г.) и призната от органа по одобряването, техническата служба може да раздели честотния диапазон на 13 честотни ленти (30—50, 50—75, 75—100, 100—130, 130—165, 165—200, 200—250, 250—320, 320—400, 400—520, 520—660, 660—820, 820—1 000 MHz) и да извърши изпитванията на 13-те честоти, които имат най-високи нива на излъчване в рамките на всяка лента, за да се потвърди, че ЕМВ отговаря на изискванията на настоящото приложение.
 Ако по време на изпитването граничната стойност бъде превишена, трябва да се направят проучвания, за да се гарантира, че това се дължи на ЕМВ, а не на фоновото излъчване.
 4.4. Показания
 Максималната стойност на показанията по отношение на граничната стойност (хоризонтална/вертикална поляризация) във всяка от 13-те честотни ленти се взема като характеристично показание за честотата, при която са направени измерванията.
 Допълнение
 Фигура 1
 Площадка за изпитване на


text:
открито: Граница на участъка за изпитване на електрически/електронен монтажен възел
 Хоризонтален участък, в който няма повърхности, отразяващи електромагнитни вълни
 ПРИЛОЖЕНИЕ 8
 Метод за измерване на теснолентовите електромагнитни излъчвания от електрическите/електронните монтажни възли
 1. ОБЩА ИНФОРМАЦИЯ
 1.1. Методът на изпитване, описан в настоящото приложение, може да се прилага за ЕМВ, които впоследствие могат да се монтират на превозни средства, отговарящи на изискванията на приложение 4.
 1.2. Метод на изпитване
 Това изпитване е предназначено за измерване на теснолентовите електромагнитни излъчвания, които биха могли да се излъчват от микропроцесорна система.
 Ако в настоящото приложение не е предвидено друго, изпитването се извършва в съответствие с CISPR 25 (второ издание, 2002 г.).
 2. СЪСТОЯНИЕ НА ЕМВ ПО ВРЕМЕ НА ИЗПИТВАНИЯТА
 Изпитваният ЕМВ трябва да е в нормален режим на работа.
 3. ПОДГОТОВКА НА ИЗПИТВАНЕТО
 3.1. Изпитването се извършва в съответствие с CISPR 25 (второ издание, 2002 г.), точка 6.4 — метод с използване на екранирана камера с поглъщаща облицовка (ALSE).
 3.2. Алтернативно място на провеждане на измерванията
 Като алтернатива на метода с използване на екранирана камера с поглъщаща облицовка (ALSE) изпитването може да се проведе на площадка за изпитване на открито, която отговаря на изискванията на CISPR 16-1 (второ издание, 2002 г.) (вж. допълнението към приложение 7).
 3.3. Околна среда
 За да се гарантира, че няма шум или сигнал от външни източници с големина, която е достатъчна, за да повлияе съществено на измерването, измерванията се правят преди или след основното изпитване. При това измерване шумът или сигналът от външни източници трябва да бъде най-малко с 6 dB по-нисък от граничните стойности на смущенията, посочени в точка 6.5.2.1 от настоящото правило, с изключение на целенасочените теснолентови излъчвания от околната среда.
 4. ИЗИСКВАНИЯ ПО ОТНОШЕНИЕ НА ИЗПИТВАНЕТО
 4.1. Граничните стойности се прилагат за целия честотен диапазон от 30 до 1 000 MHz за измервания, извършени в полубезехови камери или на площадки за изпитване на открито.
 4.2. Измерванията се извършват с детектор за средна стойност.
 4.3. Измервания
 Техническата служба извършва изпитването през интервалите, указани в стандарта CISPR 12 (пето издание, 2001 г.) за целия честотен диапазон от 30 до 1 000 MHz.
 Като алтернатива, ако производителят предостави данни от измервания за целия честотен диапазон от изпитвателна лаборатория, акредитирана в съответствие с приложимите части на стандарт ISO 17025 (първо издание, 1999 г.) и призната от органа по одобряването, техническата служба може да раздели честотния диапазон на 13 честотни ленти (30—50, 50—75, 75—100, 100—130, 130—165, 165—200, 200—250, 250—320, 320—400, 400—520, 520—660, 660—820, 820—1 000 MHz) и да извърши изпитванията на 13-те честоти, които имат най-високи нива на излъчване в рамките на всяка лента, за да се потвърди, че ЕМВ отговаря на изискванията на настоящото приложение. Ако по време на изпитването граничната стойност бъде превишена, трябва да се направят проучвания, за да се гарантира, че това се дължи на ЕМВ, а не на фоновото излъчване, включително на широколентовото излъчване от ЕМВ.
 4.4. Показания
 Максималната стойност на показанията по отношение на граничната стойност (хоризонтална/вертикална поляризация) във всяка от 13-те честотни ленти се взема като характеристично показание за честотата, при която са направени


text:
измерванията.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 9
 Метод(и) на изпитване на устойчивостта на електрическите/електронните монтажни възли на електромагнитно излъчване
 1. ОБЩА ИНФОРМАЦИЯ
 1.1. Методът(ите) на изпитване, описан(и) в настоящото приложение, се прилага(т) към ЕМВ.
 1.2. Методи на изпитване
 1.2.1. ЕМВ могат да отговарят на изискванията на която и да е комбинация от следните методи на изпитване по преценка на производителя, при условие че резултатите покриват целия честотен диапазон, посочен в точка 3.1 от настоящото приложение:
 а)
 изпитване в камера с поглъщаща облицовка съгласно стандарт ISO 11452-2, второ издание, 2004 г.;
 б)
 изпитване в коаксиална ТЕМ камера (за напречни електромагнитни вълни) съгласно стандарт ISO 11452-3, трето издание, 2001 г.;
 в)
 изпитване с инжектиране на сумарен ток (BCI) съгласно стандарт ISO 11452-4, трето издание, 2005 г.;
 г)
 изпитване в отворена електромагнитна камера съгласно стандарт ISO 11452-5, второ издание, 2002 г.;
 д)
 изпитване в 800-милиметрова отворена електромагнитна камера съгласно точка 5 от настоящото приложение.
 (Честотният диапазон и общите условия на изпитване се основават на стандарт ISO 11452-1, трето издание, 2005 г.)
 2. СЪСТОЯНИЕ НА ЕМВ ПО ВРЕМЕ НА ИЗПИТВАНИЯТА
 2.1. Условията на изпитване трябва да са в съответствие със стандарт ISO 11452-1, трето издание, 2005 г.
 2.2. Изпитваният ЕМВ трябва да е включен и да бъде стимулиран да е в нормален режим на работа. Той трябва да бъде разположен по начина, определен в настоящото приложение, освен ако отделните методи на изпитване не налагат друго разположение.
 2.3. Цялото външно оборудване, необходимо за работата на изпитвания ЕМВ, не трябва да се намира на мястото на изпитването по време на фазата на калибриране. По време на калибрирането не трябва да има външно оборудване на разстояние, по-близко от 1 m от базовата точка.
 2.4. За да се осигури получаването на възпроизводими резултати от измерванията при повтаряне на измерванията и изпитванията, оборудването за генериране на изпитвателен сигнал и неговото разположение трябва да съответстват на едни и същи спецификации като използваните при всяка необходима фаза на калибриране.
 2.5. Ако изпитваният ЕМВ се състои от повече от един блок, свързващите кабели трябва в идеалния случай да бъдат кабелните снопове, предвидени за използване в превозното средство. Ако последните не са налични, дължината на свързването между електронния блок за управление и мрежата за стабилизиране на импеданса на линията трябва да бъде, както е определено в стандарта. Всички кабели от кабелния сноп следва да са свързани по начин, максимално близък до реалните условия, като за предпочитане е да се използват действителни товари и изпълнителни устройства.
 3. ОБЩИ ИЗИСКВАНИЯ ПО ОТНОШЕНИЕ НА ИЗПИТВАНИЯТА
 3.1. Честотен диапазон, продължителност на излъчването
 Измерванията се извършват в честотния диапазон от 20 до 2 000 MHz със стъпки на честотата съгласно стандарт ISO 11452-1, трето издание, 2005 г.
 Изпитвателният сигнал е със следната модулация:
 а)
 амплитудна модулация (AM), с модулираща честота 1 kHz и дълбочина на модулацията 80 % в честотния диапазон от 20 до 800 MHz;
 б)
 фазова модулация (PM), с t равно на 577 μѕ, период 4 600 μѕ в честотния диапазон от 800 до 2 000 MHz,
 ако не е уговорено друго между техническата служба и производителя на ЕМВ.
 Стъпката,


text:
с която се изменя честотата, и продължителността на излъчването се избират в съответствие със стандарт ISO 11452-1, трето издание, 2005 г.
 3.2. Техническата служба извършва изпитването през интервалите, указани в стандарт ISO 11452-1, трето издание, 2005 г., за целия честотен диапазон от 20 до 2 000 MHz.
 Като алтернатива, ако производителят предостави данни от измервания за целия честотен диапазон от изпитвателна лаборатория, акредитирана в съответствие с приложимите части на стандарт ISO 17025 (първо издание, 1999 г.) и призната от органа по одобряването, техническата служба може да избере намален брой фиксирани честоти в рамките на диапазона, например 27, 45, 65, 90, 120, 150, 190, 230, 280, 380, 450, 600, 750, 900, 1 300 и 1 800 MHz, за да се потвърди, че ЕМВ отговаря на изискванията на настоящото приложение.
 3.3. Ако ЕМВ не премине успешно изпитванията, определени в настоящото приложение, трябва да се удостовери, че неуспехът е възникнал при прилагане на предписаните условия на изпитването, а не е резултат от генериране на неконтролируеми полета.
 4. СПЕЦИФИЧНИ ИЗИСКВАНИЯ ПО ОТНОШЕНИЕ НА ИЗПИТВАНИЯТА
 4.1. Изпитване в камера с поглъщаща облицовка
 4.1.1. Метод на изпитване
 Този метод на изпитване позволява да бъдат изпитвани електрическите/електронните системи на превозно средство чрез подлагане на ЕМВ на електромагнитно излъчване, генерирано от антена.
 4.1.2. Методика на изпитване
 За създаване на условията на полето за изпитването съгласно стандарт ISO 11452-2, второ издание, 2004 г. се използва заместващият метод.
 Изпитването се извършва при вертикална поляризация.
 4.2. Изпитване в коаксиална ТЕМ камера (за напречни електромагнитни вълни) (вж. допълнение 2 към настоящото приложение)
 4.2.1. Метод на изпитване
 В коаксиалната ТЕМ камера (за напречни електромагнитни вълни) се генерират хомогенни полета между вътрешния проводник (septum) и корпуса (заземена повърхност).
 4.2.2. Методика на изпитване
 Изпитването се извършва в съответствие със стандарт ISO 11452-3, трето издание, 2001 г.
 В зависимост от изпитвания ЕМВ техническата служба избира метода на максимално поле, въздействащо върху ЕМВ или върху кабелите вътре в ТЕМ камерата.
 4.3. Изпитване с инжектиране на сумарен ток
 4.3.1. Метод на изпитване
 Това е метод на провеждане на изпитвания за устойчивост чрез индуктиране на токове директно в кабелен сноп с помощта на сонда за инжектиране (индуктиране) на ток.
 4.3.2. Методика на изпитване
 Изпитването се извършва на изпитвателен стенд в съответствие със стандарт ISO 11452-4, трето издание, 2005 г. Като алтернатива ЕМВ може да бъде изпитан, докато е монтиран в превозното средство съгласно стандарт ISO 11451-4 (първо издание, 1995 г.), при спазване на следните условия:
 а)
 сондата за инжектиране се поставя на разстояние 150 mm от изпитвания ЕМВ;
 б)
 за изчисляване на инжектираните токове като функция от подаваната мощност се използва стандартният метод;
 в)
 честотният диапазон на метода се ограничава от спецификацията за сондата за инжектиране.
 4.4. Изпитване в отворена електромагнитна камера
 4.4.1. Метод на изпитване
 Този метод се състои в подлагане на кабелния сноп, свързващ компонентите на ЕМВ, на въздействието на полета с определена напрегнатост.
 4.4.2. Методика на изпитване
 Изпитването се извършва в съответствие със стандарт ISO 11452-5, второ издание, 2002 г.
 4.5. Изпитване в 800-милиметрова отворена електромагнитна камера
 4.5.1. Метод на изпитване
 Отворената електромагнитна камера се състои


text:
от две успоредни метални плочи, отдалечени една от друга на 800 mm. Изпитваното оборудване се разполага по средата между тези плочи и се подлага на въздействието на електромагнитно поле (вж. допълнение 1 към настоящото приложение).
 Този метод позволява да се изпитват комплектовани електронни системи, включително датчици и изпълнителни устройства, както и управляващият блок и кабелният сноп. Методът е подходящ за уреди, чийто максимален размер е по-малък от една трета от разстоянието между плочите.
 4.5.2. Методика на изпитване
 4.5.2.1. Разположение на отворената електромагнитна камера
 Отворената електромагнитна камера трябва да бъде поместена в екранирано помещение (за защита от външни излъчвания) и разположена на 2 m от стени или от всякакви метални прегради, за да се предотврати отразяването на електромагнитните вълни. За намаляване на това отразяване може да се използва материал, който поглъща вълните. Отворената електромагнитна камера се поставя върху опори от непроводящ материал на разстояние най-малко 0,4 m от пода.
 4.5.2.2. Калибриране на отворената електромагнитна камера
 Една сонда за измерване на полето се разполага в рамките на средната една трета от надлъжния, вертикалния и напречния размер на пространството между успоредните плочи в отсъствието на изпитваната система.
 Свързаното с нея измервателно оборудване се разполага извън границите на екранираното помещение. При всяка от желаните изпитвателни честоти към отворената електромагнитна камера се подава мощност с определено ниво за генериране на изискваната напрегнатост на полето при антената. Това ниво на подаваната мощност или друг параметър, непосредствено свързан с подаваната мощност и необходим за определяне на характеристиките на полето, се използва за изпитванията за одобрение на типа, освен ако не са направени промени в съоръженията или оборудването, които налагат тази процедура да бъде повторена.
 4.5.2.3. Монтиране на изпитвания ЕМВ
 Основният блок за управление се разполага в рамките на средната една трета от надлъжния, вертикалния и напречния размер на пространството между успоредните плочи. Блокът се поставя върху опора, изработена от непроводящ материал.
 4.5.2.4. Основен кабелен сноп и кабели за свързване с датчиците/изпълнителните устройства
 Основният кабелен сноп и всички кабели за свързване с датчиците/изпълнителните устройства трябва да се издигат вертикално от блока за управление към горната заземена плоча (това допринася за постигане на максимално взаимодействие с електромагнитното поле). След това те трябва да следват долната част на плочата до един от нейните свободни краища, където трябва да завият и да следват горната част на заземената плоча до точките на свързване с фидера на отворената електромагнитна камера. След това кабелите трябва да се насочват към допълнителното оборудване, което трябва да бъде разположено в зона извън влиянието на електромагнитното поле, например на пода на екранираното помещение на 1 m в надлъжно направление от отворената електромагнитна камера.
 Допълнение 1
 Фигура 1
 Изпитване в 800-милиметрова отворена електромагнитна камера
 Фигура 2
 Размери на 800-милиметровата отворена електромагнитна камера
 Допълнение 2
 Типични размери на коаксиална ТЕМ камера
 В следната таблица са посочени размерите на камерата в зависимост от указаните горни гранични стойности на честотата:
 Горна честота
 (MHz)
 Коефициент на формата на камерата
 Ш:b
 Коефициент на формата на камерата
 Д/Ш
 Разстояние между плочите
 b (cm)
 Вътрешен проводник
 S (cm)
 200
 1,69
 0,66
 56
 70
 200
 1,00
 1


text:
60
 50
 ПРИЛОЖЕНИЕ 10
 Метод(и) на изпитване на електрическите/електронните монтажни възли за устойчивост на смущения от преходни процеси и за излъчване на смущения от преходни процеси
 1. ОБЩА ИНФОРМАЦИЯ
 Този метод на изпитване има за цел да гарантира устойчивостта на ЕМВ на разпространяващи се по проводниците смущения от преходни процеси в електрозахранването на превозното средство и да ограничи генерираните от ЕМВ разпространяващи се по проводниците смущения от преходни процеси към електрозахранването на превозното средство.
 2. УСТОЙЧИВОСТ НА СМУЩЕНИЯ, РАЗПРОСТРАНЯВАЩИ СЕ ПО ЗАХРАНВАЩИТЕ ЛИНИИ
 Изпитвателните импулси 1, 2а, 2б, 3а, 3б и 4 съгласно международен стандарт ISO 7637-2:2004 се подават към захранващите линии, както и към останалите електрически връзки на ЕМВ, които могат да бъдат свързани в режим на функциониране към захранващите линии.
 3. ИЗЛЪЧВАНЕ НА СМУЩЕНИЯ, РАЗПРОСТРАНЯВАЩИ СЕ ПО ЗАХРАНВАЩИТЕ ЛИНИИ
 Измерване съгласно международен стандарт ISO 7637-2:2004 на захранващите линии, както и на останалите електрически връзки на ЕМВ, които могат да бъдат свързани в режим на функциониране към захранващите линии.


text:
 Важна правна забележка
 |
 42006X1227(05)
 Официален вестник n° L 375 , 27/12/2006 стр. 0001 - 0223 Официален вестник n° L 375 , 27/12/2006 стр. 0001 - 0233 Официален вестник n° L 375 , 27/12/2006 стр. 0001 - 0245 Официален вестник n° L 375 , 27/12/2006 стр. 0001 - 0238 Официален вестник n° L 375 , 27/12/2006 стр. 0001 - 0222 Официален вестник n° L 375 , 27/12/2006 стр. 0001 - 0236 Официален вестник n° L 375 , 27/12/2006 стр. 0001 - 0226 Официален вестник n° L 375 , 27/12/2006 стр. 0001 - 0231 Официален вестник n° L 375 , 27/12/2006 стр. 0001 - 0241 Официален вестник n° L 375 , 27/12/2006 стр. 0001 - 0228 Официален вестник n° L 375 , 27/12/2006 стр. 0001 - 0227 Официален вестник n° L 375 , 27/12/2006 стр. 0001 - 0237 Официален вестник n° L 375 , 27/12/2006 стр. 0001 - 0232 Официален вестник n° L 375 , 27/12/2006 стр. 0001 - 0242
 Правило No 49 на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации (ИКЕ на ООН) — единни изисквания относно типовото одобрение на двигателите с компресионно запалване (КС), на двигателите, които работят с природен газ (ПГ), и на двигателите с принудително запалване, работещи с втечнен нефтен газ (ВНГ), както и на превозните средства, оборудвани с двигатели с компресионно запалване, с двигатели, работещи с природен газ, и с двигатели с принудително запалване, работещи с втечнен нефтен газ, по отношение на изхвърляните от тези двигатели емисии от замърсителиРевизия 3Която съдържа:01 серия от изменения — Дата на влизане в сила: 14 май 1990 г.02 серия от изменения — Дата на влизане в сила: 30 декември 1992 г.Поправка 1 на 02 серия от изменения, за които се изисква нотифициране на депозитара C.N.232.1992.TREATIES 32 от 11 септември 1992 г.Поправка 2 на 02 серия от изменения, за които се изисква нотифициране на депозитара C.N.353.1995.TREATIES-72 от 13 ноември 1995 г.Поправка 1 на ревизия 2 (Erratum — само версията на английски език)Допълнение 1 към 02 серия от изменения — Дата на влизане в сила: 18 май 1996 г.Допълнение 2 към 02 серия от изменения — Дата на влизане в сила: 28 август 1996 г.Поправка 1 на допълнение 1 към 02 серия от изменения, за които се изисква нотифициране на депозитара C.N.426.1997.TREATIES-96 от 21 ноември 1997 г.Поправка 2 на допълнение 1 към 02 серия от изменения, за които се изисква нотифициране на депозитара C.N.272.1999.TREATIES-2 от 12 април 1999 г.Поправка 1 на допълнение 2 към 02 серия от изменения, за които се изисква нотифициране на депозитара C.N.271.1999.TREATIES-1 от 12 април 1999 г.03 серия от изменения — Дата на влизане в сила: 27 декември 2001 г.04 серия от изменения — Дата на влизане в сила: 31 януари 2003 г.1. ПРИЛОЖНО ПОЛЕНастоящото правило се прилага към емисиите от замърсяващи газове и частици на двигателите с компресионно запалване, на двигателите, които работят с природен газ, и на двигателите с принудително запалване, работещи с втечнен нефтен газ, които се използват за задвижване на моторни превозни средства, чиято номинална скорост на движение е над 25


text: км/ч, и които принадлежат към категории [1] [2] M1 с обща маса над 3,5 тона, M2, M3, N1, N2 и N3.2. ОПРЕДЕЛЕНИЯ И СЪКРАЩЕНИЯЗа целите на настоящото правило:2.1. "изпитвателен цикъл" е последователност от точки на извършване на изпитване, всяка от които е определена от определена честота на въртене и въртящ момент, които двигателят съблюдава в режим на устойчива работа (изпитване ESC) или при променливи условия на работа (изпитвания ETC и ELR);2.2. "типово одобрение на двигател (на една фамилия двигатели)" е типовото одобрение на двигател (на фамилия двигатели) по отношение на нивото на емисиите от замърсяващи газове и замърсяващи частици;2.3. "дизелов двигател" е двигател, който работи на принципа на компресионното запалване;"двигател, работещ с газ" е двигател, който работи с природен газ (ПГ) или с втечнен нефтен газ (ВНГ);2.4. "тип двигател" е категория двигатели, които нямат помежду си разлики по отношение на основните аспекти, като основните характеристики на двигателя, определени в приложение 1 към настоящото правило;2.5. "фамилия двигатели" е определена от производителя група от двигатели, които по своите конструктивни характеристики, така както те са определени в приложение 1, допълнение 2 към настоящото правило, имат сходни параметри по отношение на емисиите от отработени газове; всички членове на фамилията отговарят на прилаганите пределни стойности на емисиите;2.6. "базов двигател" е двигател избран от една фамилия двигатели, така че характеристиките му относно емисиите да са представителни за тази фамилия двигатели;2.7. "замърсяващи газове" са въглеродният оксид, въглеводородите (като се приема процентно съдържание на CH1,85 за дизеловото гориво, на CH2,525 за втечнения нефтен газ и на CH2,93 за природния газ (HCNM) и предполагаема молекула на CH3O0,5 за дизеловите двигатели, работещи с етанол), несъдържащите метан въглеводороди (като се приема процентно съдържание на CH1,85 за дизеловото гориво, на CH2,525 за втечнения нефтен газ и на CH2,93 за природния газ), метанът (като се приема процентно съдържание на CH4 за природния газ) и азотните оксиди, като тяхното изразяване се дава в еквивалент на азотен диоксид (NO2);"замърсяващи частици" е всяко вещество, което е уловено върху филтрираща материя, определено след преминаване през нея на отработените газове, които предварително са разредени с чист филтриран въздух, така че температурата им да не надвишава 325 K (52 °C);2.8. "димни емисии" са частиците в състояние на суспензия в потока от отработени газове на дизелов двигател, които поглъщат, отразяват или пречупват светлината;2.9. "нетна мощност" е мощността в "kW ЕИО", измерена на изпитвателния стенд в края на коляновия вал или на устройство, изпълняващо същата функция, в съответствие с метода за измерване, определен в Правило No 24;2.10. "обявена максимална мощност (Pmax)" е максималната мощност в kW ЕИО (нетна мощност), която е обявена от производителя в неговото искане за типово одобрение;2.11. "степен на натоварване" е величината на максималния наличен въртящ момент, използван при определен режим на работа на двигателя;2.12. "изпитване ESC" е изпитвателен цикъл, включващ 13 режима при условия на устойчива работа на двигателя, който се прилага в съответствие с параграф 5.2 от настоящото правило;2.13. "изпитване ELR" е изпитвателен цикъл, включващ последователност от динамични натоварвания при постоянен режим на работа на двигателя, който се прилага в съответствие с параграф 5.2 от настоящото


text: правило;2.14. "изпитване ETC" е изпитвателен цикъл, включващ 1800 преходни режима на работа, измервани във всяка отделна секунда, който се прилага в съответствие с параграф 5.2 от настоящото правило;2.15. "диапазон от експлоатационни режими на двигателя" е диапазонът на най-често използваните в реални условия експлоатационни режими на двигателя, разположен в границите между ниска и висока честота на въртене на двигателя, определени в приложение 4 към настоящото правило;2.16. "ниска честота на въртене на двигателя (ninf.)" е най-ниският режим на работа на двигателя, при който е налице 50 % от максимално обявената мощност;2.17. "висока честота на въртене на двигателя (nsup.)" е най-високият режим на работа на двигателя, при който е налице 70 % от максимално обявената мощност;2.18. "режими А, В и С на работа на двигателя" са режимите, включени в диапазона от експлоатационни режими на двигателя, които се използват при изпитванията ESC и ELR, определени в допълнение 1 към приложение 4 към настоящото правило;2.19. "зона на контрол" е зоната в обхвата между режими А и С на работа на двигателя и степен на натоварване от 25 до 100 %;2.20. "еталонна честота на въртене (nref.)" е стойността на честотата на въртене при натоварване от 100 %, използвана за дестандартизиране на стойностите на режима на работа, отнасящи се до изпитването ETC, определено в допълнение 2 към приложение 4 към настоящото правило;2.21. "димомер" (нефелометър) е инструмент, предназначен да измерва прозрачността на частиците от димните емисии на принципа на отслабване на интензитета на светлината;2.22. "диапазон от разновидности природен газ" е една от сериите H или L, определени от европейски стандарт EN 437 от ноември 1993 г.;2.23. "самоприспособяване" е функцията на всяко устройство на двигател, което позволява поддържането на постоянно ниво на съотношението въздух/гориво;2.24. "рекалибриране" е фина регулировка на двигател, работещ с природен газ, предназначена да осигури еднакви качествени показатели (мощност, разход на гориво) при използване на друг диапазон от природен газ;2.25. "индекс на Wobbe (Winf. нисък или Wsup. висок)" е съотношението между топлината на изгаряне, съответстваща на единица обем газ и корен квадратен на неговата относителна плътност при едни и същи референтни условия:W = H×ρвъздух / ρгаз2.26. "коригиращ коефициент λ (Sλ)" е формула, която показва необходимата гъвкавост на системата за управление на двигателя по отношение на изменението на съотношението на излишния въздух λ, ако двигателят е захранван с газ, чийто състав е различен от чист метан (виж приложение 8 за определянето на Sλ);2.27. "ЕЕV" е превозно средство с намалени замърсяващи емисии, което в по-голяма степен опазва околната среда (Enhanced Environmentally Friendly Vehicle), т.е. тип превозно средство, задвижвано с двигател, който спазва предписаните емисионни стойности с незадължителен характер, посочени в ред С на таблиците в параграф 5.2.1 от настоящото правило;2.28. "устройство за неутрализиране" е всяко устройство, което измерва, отчита или реагира на променливи при работата на двигателя (например скорост на превозното средство, режим на работа на двигателя, включена скорост, температура, налягане при всмукване или всеки друг параметър), с цел да задейства, модулира, забави или дезактивира функционирането на компонент или функция от системата за контрол на замърсяващите емисии, така че да намали нейната ефективност при нормални условия на употреба на


text: превозното средство, освен ако употребата на такова устройство не се взема напълно под внимание при изпитвателните процедури по сертифициране, прилагани по отношение на емисиите;2.29. "допълнително контролно устройство" е всяка контролна система, функция или алгоритъм, инсталиран на двигател или превозно средство и използван за предпазване на двигателя и/или неговото допълнително оборудване при условията на работа, които могат да предизвикат поражения или повреди, или използван за улесняване на пускането в ход на двигателя. Допълнително контролно устройство може да бъде също така и определена стратегия или мярка, за която е доказано по удовлетворителен начин, че не представлява устройство за неутрализиране;2.30. "нерационална стратегия за контрол на емисиите" е всяка стратегия или устройство, което когато превозното средство функционира при нормални условия на употреба, намалява ефективността на системата за контрол на емисиите до ниво, което е по-ниско от нивото, очаквано от прилаганата изпитвателна процедура по отношение на емисиите;Нетна мощност (% от максималната нетна мощност)Pmax50 % of Pmax70 % of PmaxКонтролна зонаnrefnhiЧестота на въртенеЧестота на въртене при работа на празен ход+++++ TIFF +++++2.31. Символи и съкращения2.31.1. Символи, свързани с параметрите на изпитванетоСимвол | Измерителна единица | Параметър |AP | m2 | Напречно сечение на изокинетичната сонда за вземане на проби |AT | m2 | Напречно сечение на тръбата за отвеждане на отработените газове |CEE | — | Ефективност на етана |CEM | — | Ефективност на метана |C1 | — | Въглеводороди, изразени в еквивалент на въглерод 1 |conc | ppm/vol% | Индекс, указващ концентрацията |D0 | m3/s | Първоначални координати на функцията за калибриране на помпата за измерване на обем |DF | — | Коефициент на разреждане |D | — | Константа на функцията на Бесел |E | — | Константа на функцията на Бесел |EZ | g/kWh | Интерполация на емисиите на NOx в контролната точка |fa | — | Лабораторен атмосферен коефициент |fc | s–1 | Честота на прекъсване на филтъра на Бесел |FFH | — | Специфичен коефициент на горивото за изчисление на концентрацията при влажни условия въз основа на концентрацията при сухи условия |FS | — | Стехиометричен коефициент |GAIRW | kg/h | Тегловен дебит на входящия въздух при влажни условия |GAIRD | kg/h | Тегловен дебит на входящия въздух при сухи условия |GDILW | kg/h | Тегловен дебит на въздуха за разреждане при влажни условия |GEDFW | kg/h | Тегловен дебит на разредените отработени газове при влажни условия |GEXHW | kg/h | Тегловен дебит на отработените газове при влажни условия |GFUEL | kg/h | Тегловен дебит на горивото |GTOTW | kg/h | Тегловен дебит на разредените отработени газове при влажни условия |H | MJ/m3 | Топлотворна способност |HREF | g/kg | Референтна стойност на абсолютната влажност (10,71 g/kg) |Ha | g/kg | Абсолютна влажност на входящия въздух |Hd | g/kg | Абсолютна влажност на въздуха за разреждане |HTCRAT | mol/mol | Съотношение въглерод/водород |I | — | Индекс, обозначаващ индивидуален режим |K | — | Константа на Бесел |K | m–1 | Коефициент на поглъщане на светлината |KH,D | — | Коефициент за корекция на влажността при емисиите от NOx за


text: дизелови двигатели |KH,G | — | Коефициент за корекция на влажността при емисиите от NOx за двигатели, работещи с газово гориво |KV | | Функция за калибриране на CFV |KW,a | — | Коефициент на корекция при преминаването от сухи условия към влажни условия за входящия въздух |KW,d | — | Коефициент на корекция при преминаването от сухи условия към влажни условия за въздуха за разреждане |KW,e | — | Коефициент на корекция при преминаването от сухи условия към влажни условия за разредените отработени газове |KW,r | — | Коефициент на корекция при преминаването от сухи условия към влажни условия за неразредените отработени газове |L | % | Процент от максималния въртящ момент, който се подлага на изпитване |La | m | Ефективна дължина на пътя на оптичния сигнал |M | | Крива на функцията за калибриране на помпата за измерване на обем |Mass | g/h или g | Индекс, указващ масовия дебит на емисиите |MDIL | kg | Маса на въздуха за разреждане, преминал през филтрите за частици |Md | mg | Маса на частиците, събрани във въздуха за разреждане |Mf | mg | Маса на събраните частици |Mf,p | mg | Маса на частиците, отложени върху първичния филтър |Mf,b | mg | Маса на частиците, отложени върху вторичния филтър |MSAM | kg | Маса на разредените отработени газове, преминали през филтрите за частици |MSEC | kg | Маса на въздуха за вторично разреждане |MTOTW | kg | Обща маса на пробата при постоянен обем за времетраенето на цикъла при влажни условия |MTOTW,i | kg | Моментна маса на пробата при постоянен обем за времетраенето на цикъла при влажни условия |N | % | Непрозрачност (димност) |NP | — | Общ брой обороти на помпата за измерване на обем през времетраенето на цикъла |NP,i | — | Брой обороти на помпата за измерване на обем през определен интервал от време |N | min–1 | Честота на въртене на двигателя |nP | s–1 | Скорост на помпата за измерване на обем |nhi | min–1 | Ниска честота на въртене на двигателя |nlo | min–1 | Висока честота на въртене на двигателя |nref | min–1 | Еталонна честота на въртене на двигателя за изпитване ЕТС |pa | kPa | Налягане на наситените водни пари на постъпващия в двигателя въздух |pA | kPa | Абсолютно налягане |pB | kPa | Общо атмосферно налягане |pd | kPa | Налягане на наситените водни пари на въздуха за разреждане |ps | kPa | Атмосферно налягане за сух въздух |pl | kPa | Понижаване на налягането на входа на помпата |P(a) | kW | Мощност, консумирана от спомагателни устройства, монтирани за целите на изпитването |P(b) | kW | Мощност, консумирана от спомагателни устройства, демонтирани за целите на изпитването |P(n) | kW | Некоригирана нетна мощност |P(m) | kW | Мощност, измерена на изпитвателния стенд |Ω | — | Константа на Бесел |Qs | m3/s | Обемен дебит на пробата при постоянен обем |q | — | Степен на разреждане |r | — | Съотношение на площта


text: на напречното сечение на изокинетичната сонда и тръбата за отвеждане на отработените газове |Ra | % | Относителна влажност на входящия въздух |Rd | % | Относителна влажност на въздуха за разреждане |Rf | — | Коефициент на реакция на детектора на йонизиране на пламък |ρ | kg/m3 | Обемна маса |S | kW | Регулировка на динамометъра |Si | m–1 | Моментна стойност на димните емисии |Sλ | — | Коригиращ коефициент λ |T | K | Абсолютна температура |Ta | K | Абсолютна температура на входящия въздух |t | s | Време на измерване |te | s | Време за електрическа реакция |tf | s | Време на реакция на филтъра на Бесел |tp | s | Време за физическа реакция |Δt | s | Интервал от време между последователни измервания на димните емисии (= 1/честота на вземане на пробите) |Δti | s | Интервал от време за моментния поток през системата CFV |τ | % | Непрозрачност на димните емисии |V0 | m3/rev | Обемен дебит на помпата за измерване на обем в реални условия |W | — | Индекс на Wobbe |Wact | kWh | Действителна работа на цикъл при изпитване ЕТС |Wref | kWh | Еталонна работа на цикъл при изпитване ЕТС |WF | — | Тегловен коефициент |WFE | — | Ефективен тегловен коефициент |X0 | m3/rev | Функция за калибриране на обемния дебит на помпата за измерване на обем |Yi | m–1 | Средноаритметична стойност на Бесел за 1 секунда димни емисии |2.31.2. Символи на химическите веществаCH4 | Метан |C2H6 | Етан |C2H5OH | Етанол |C3H8 | Пропан |CO | Въглероден оксид |DOP | Диоктилфталат |CO2 | Въглероден диоксид |HC | Въглеводороди |NMHC | Неметанови въглеводороди |NOx | Азотни оксиди |NO | Азотен оксид |NO2 | Азотeн диоксид |PT | Частици |2.31.3. СъкращенияCFV тръба на Вентури с критичен потокCLD детектор с химическа луминесценцияELR европейско изпитване за измерване на динамични натоварванияESC европейско изпитване при стабилизиран режим на работаETC европейско изпитване при променлив режим на работаFID детектор за йонизация на пламъкаGC газов хроматографHCLD подгряван детектор с химическа луминесценцияHFID подгряван детектор за йонизация на пламъкаLPG втечнен нефтен газNDIR недисперсен анализатор с поглъщане в инфрачервения спектърNG природен газNMC сепаратор на метан3. ЗАЯВЛЕНИЕ ЗА ТИПОВО ОДОБРЕНИЕ3.1. Заявление за типово одобрение на двигател като отделно техническо устройство3.1.1. Заявлението за типово одобрение на определен тип двигател по отношение на нивото на замърсяващите емисии от газове и частици се представя от производителя на двигателя или от неговия надлежно упълномощен представител.3.1.2. Заявлението се придружава от необходимите документи в три екземпляра и съдържа най-малко основните характеристики на двигателя, както е посочено в приложение 1 към настоящото правило.3.1.3. Един двигател, който съответства на характеристиките на "типа двигател", определени в приложение 1, се предоставя на техническата служба, която отговаря за провеждането на изпитванията за одобрение, предвидени в параграф 5.3.2. Заявление за одобрение на тип превозно средство по отношение на неговия двигател3.2.1. Заявлението за типово одобрение на определен тип превозно средство по отношение на нивото на замърсяващите емисии от газове и частици се представя от производителя


text: на превозното средство или от неговия надлежно упълномощен представител.3.2.2. То се придружава от необходимите документи в три екземпляра и съдържа най-малко следната информация:3.2.2.1. Основните характеристики на двигателя, както е посочено в приложение 1;3.2.2.2. Описание на свързаните с двигателя компоненти, както е посочено в приложение 1;3.2.2.3. Копие от съобщението за типово одобрение (приложение 2А) за монтирания тип двигател.3.3. Заявление за одобрение на тип превозно средство, оборудвано с одобрен двигател3.3.1. Заявлението за типово одобрение на определено превозно средство относно изпусканите от неговия типово одобрен двигател или от неговата фамилия типово одобрени дизелови двигатели емисии от замърсяващи газове и от замърсяващи частици или относно нивото на изпусканите емисии от замърсяващи газове от неговия типово одобрен двигател или от неговата фамилия типово одобрени двигатели, работещи с газово гориво, се представя от производителя на превозното средство или от упълномощено от него лице.3.3.2. То се придружава от посочените по-долу документи в три екземпляра и съдържа следните сведения:3.3.2.1. описание на типа превозно средство и на компонентите на превозното средство, свързани с двигателя, като се включват изброените в приложение 1 характеристики, доколкото те са приложими, както и един екземпляр на сертификата за типово одобрение (приложение 2а) на двигателя или на фамилията двигатели, в зависимост от конкретния случай, като отделно техническо устройство, монтирано върху типа превозно средство.4. ТИПОВО ОДОБРЕНИЕ4.1. Общовалидно одобрение за всички горива от един и същ видОбщовалидно одобрение за всички горива от един и същ вид се издава, когато са спазени следните изисквания:4.1.1. В случая на двигател, захранван с дизелово гориво: ако в приложение на параграфи 3.1, 3.2 или 3.3 от настоящото правило двигателят или превозното средство отговаря на изискванията на параграфи 5, 6 и 7 по-долу с еталонното гориво, предвидено в приложение 5 към правилото, се извършва одобрение на този тип двигател или превозно средство.4.1.2. При двигател, работещ с природен газ, базовият двигател показва способност за адаптиране към всякакъв състав на горивото, който може да се срещне на пазара. Що се отнася до природния газ обикновено се срещат две групи гориво — единият с висока калоричност (газ Н), а другият с ниска калоричност (газ L) — като при това съществува голямо разнообразие в рамките на тези две групи; така че горивата се различават значително по своята енергийна способност, изразявана чрез индекса на Wobbe и чрез коригиращия им коефициент λ (Sλ). Формулите за изчисляване на индекса на Wobbe и на Sλ са дадени в параграфи 2.25 и 2.26. Природните газове, чийто коригиращ коефициент λ е между 0,89 и 1,08 (0,89 ≤ Sλ ≤ 1,08), се считат като газове тип H, докато тези, чийто коригиращ коефициент λ е между 1,08 и 1,19 (1,08 ≤ Sλ ≤ 1,19) се считат като газове от тип L. Съставът на еталонните горива отразява пределните стойности на Sλ.Базовият двигател отговаря на изискванията на настоящото правило за функциониране с еталонните горива GR (гориво 1) и G25 (гориво 1), така както те са определени в приложение 6, без да се извършва ново регулиране на сместа между двете изпитвания. Въпреки това е разрешено да се извършва адаптиране при цикъл от тип ETC без извършване на измерване


text: след смяната на горивото. Преди изпитванията базовият двигател се разработва според процедурата, посочена в параграф 3 от допълнение 2 към приложение 4.4.1.2.1. По искане на производителя двигателят може да се тества с трето гориво (гориво 3), ако коригиращият коефициент λ (Sλ) е между стойност 0,89 (тоест най-ниската стойност на групата горива GR) и 1,19 (тоест най-високата стойност на групата горива G25), например когато гориво 3 е гориво, което се продава в търговската мрежа. Резултатите от това изпитване могат да служат като база за оценяване на съответствието на производството.4.1.3. При двигател, който работи с природен газ и който се адаптира автоматично както към групата от газове Н, така и към групата от газове L, и който преминава от едната към другата група посредством превключвател, базовият двигател се тества във всяко положение на превключвателя с еталонното гориво, което съответства на въпросното положение на превключвателя, така както е определено в приложение 6 за всеки диапазон от горива. Горивата са GR (гориво 1) и G23 (гориво 3) за диапазона от газове H, и G25 (гориво 2) и G23 (гориво 3) за диапазона от газове L. Базовият двигател отговаря на изискванията на настоящото правило и при двете положения на превключвателя, без да се внася корекция в сместа между двете изпитвания, извършени при всяко отделно положение на превключвателя. Въпреки това е разрешено да се извършва адаптиране при цикъл от тип ETC, без извършване на измерване след смяната на горивото. Преди изпитванията базовият двигател се разработва според процедурата, посочена в параграф 3 от допълнение 2 към приложение 4.4.1.3.1. По искане на производителя двигателят може да се тества с трето гориво, вместо с G23 (гориво 3), ако коригиращият коефициент λ (Sλ) е между стойност 0,89 (тоест най-ниската стойност на групата горива GR) и 1,19 (тоест най-високата стойност на групата горива G25), например когато гориво 3 е гориво, което се продава в търговската мрежа. Резултатите от това изпитване могат да служат като база за оценяване на съответствието на производството.4.1.4. При двигателите, работещи с природен газ, съотношението на резултатите от емисиите "r" се определя, както следва за всеки замърсител:r =резултати.от.емисиите.c.еталонно.гориво.2резултати от емисиите c еталонно гориво 1илиra =резултати от емисиите c еталонно гориво 2резултати от емисиите c еталонно гориво 3иrb =резултати от емисиите c еталонно гориво 1резултати от емисиите c еталонно гориво 34.1.5. При двигател, работещ с втечнен нефтен газ, базовият двигател доказва способността си за адаптиране към всякакъв състав на горивото, който може да се срещне на пазара. За този газ съществуват разновидности в състава на C3/C4. Съставът на еталонните горива отразява вариантността на тези параметри. Базовият двигател отговаря на изискванията относно емисиите с еталонните горива А и В, така както те са определени в приложение 7, без да се прави ново регулиране на сместа между двете изпитвания. Въпреки това е разрешено да се извършва адаптиране при цикъл от тип ETC, без извършване на измерване след смяната на горивото. Преди изпитванията базовият двигател се разработва според процедурата, посoчена в параграф 3 от допълнение 2 към приложение 4.4.1.5.1. Съотношението на резултатите от емисиите "r" се определя, както следва за всеки замърсител:r


text: =резултати от емисиите c еталонно гориво Bрезултати от емисиите c еталонно гориво A4.2. Издаване на типово одобрение с ограничен характер само по отношение на определен диапазон от гориваТиповото одобрение с ограничен характер само по отношение на определен диапазон от горива се издава, когато са спазени следните изисквания:4.2.1. Одобрение по отношение на емисиите от отработени газове за двигател, който работи с природен газ, и е проектиран да работи или с диапазона от газове Н или с диапазона от газове L.Базовият двигател се тества със съответното еталонно гориво, така както то е определено в приложение 6 за съответния диапазон. Горивата са GR (гориво 1) и G23 (гориво 3) за диапазона от газове H, и G25 (гориво 2) и G23 (гориво 3) за диапазона от газове L. Базовият двигател отговаря на изискванията на настоящото правило без ново регулиране на захранването между двете изпитвания. Въпреки това е разрешено да се извършва адаптиране при цикъл от тип ETC без извършване на измерване след смяната на горивото. Преди изпитванията базовият двигател се разработва според процедурата, посочена в параграф 3 от допълнение 2 към приложение 4.4.2.1.1. По искане на производителя двигателят може да се тества с трето гориво, вместо с G23 (гориво 3), ако коригиращият коефициент λ (Sλ) е между стойност 0,89 (тоест най-ниската стойност на групата горива GR) и 1,19 (тоест най-високата стойност на групата горива G25), например когато гориво 3 е гориво, което се продава в търговската мрежа. Резултатите от това изпитване могат да служат като база за оценяване на съответствието на производството.4.2.1.2. Съотношението на резултатите от емисиите "r" се определя, както следва за всеки замърсител:r =резултати от емисиите c еталонно гориво 2резултати от емисиите c еталонно гориво 1илиra =резултати от емисиите c еталонно гориво 2резултати от емисиите c еталонно гориво 3иrb =резултати от емисиите c еталонно гориво 1резултати от емисиите c еталонно гориво 34.2.1.3. При доставката на клиента на двигателя се поставя етикет (виж параграф 4.11), в който се посочва диапазонът от газове, за които двигателят е одобрен.4.2.2. Одобрение по отношение на емисиите на отработените газове за двигател, който работи с природен газ или с втечнен нефтен газ, и е проектиран да работи със специфичен състав на гориво.4.2.2.1. Базовият двигател отговаря на изискванията относно емисиите с еталонните горива GR и G25 по отношение на природния газ, или с еталонните горива А и В по отношение на втечнения нефтен газ, така както те са определени в приложение 7.Между изпитванията може да се извърши фина настройка на системата за захранване. Тя се състои в повторно калибриране на базата данни относно захранването, което не променя нито главната стратегия за управление, нито основната структура на базата данни. Ако е необходимо компонентите, които влияят пряко на разхода на горивото (като например дюзите), могат да бъдат заменени.4.2.2.2. По искане на производителя двигателят може да бъде тестван с еталонните горива GR и G23 или с еталонните горива G25 и G23, като в този случай одобрението е валидно само за диапазона съответно от газови горива H или L.4.2.2.3. При доставката на клиента на двигателя се поставя етикет (виж параграф 4.11), в който


text: се посочва за какъв състав на горивото е регулиран двигателят.ТИПОВО ОДОБРЕНИЕ НА ДВИГАТЕЛИ, РАБОТЕЩИ С ПРИРОДЕН ГАЗ| Параграф 4.1 Общовалидно одобрение за работа с всяко гориво | Брой на изпитванията, които следва да се изпълнят | Изчисляване на "r" | Параграф 4.2 Одобрение с ограничен характер само по отношение на определен диапазон от горива | Брой на изпитванията, които следва да се изпълнят | Изчисляване на "r" |Виж параграф 4.1.2: Двигател, който е приспособим към всякакъв състав на горивото | GR (1) и G25 (2) По искане на производителя двигателят може да бъде тестван с друго гориво, продавано в търговската мрежа (3), ако Sλ = 0,89 – 1,19 | 2 (макс. 3) | r = гориво 2G25гориво 1GR и ако е изпитван с друго гориво и ra = гориво 2G25гориво 3oт търговската мрежа и rb = гориво 1GRгориво 3G23 или oт търговската мрежа | | | |Виж параграф 4.1.3: Двигател, който се самонагажда с превключвател | GR (1) и G23 (3) за газове H и G25 (2) и G23 (3) за газове L По искане на производителя двигателят може да бъде тестван с гориво, продавано в търговската мрежа (3), ако Sλ = 0,89 – 1,19 | 2 за диапазона от газове H и 2 за диапазона от газове L в съответното положение на превключвателя 4 | и rb = гориво 1GRгориво 3G23 или oт търговската мрежа и ra = гориво 2G25гориво 3G23 или oт търговската мрежа | | | |Виж параграф 4.2.1: Двигател, оборудван да функционира или с диапазон от газове от тип H, или с диапазон от газове от тип L | | | | GR (1) и G23 (3) за газове H или G25 (2) и G23 (3) за газове L По искане на производителя двигателят може да бъде тестван с гориво, продавано в търговската мрежа (3), ако Sλ = 0,89 – 1,19 | 2 за диапазона от газове H или 2 за диапазона от газове L 2 | rb = гориво 1GRгориво 3G23 или oт търговската мрежа за диапазона от газове H ra = гориво 2G25гориво 3G23 или oт търговската мрежа за диапазона от газове L |Виж параграф 4.2.2: Двигател, оборудван за работа с определен състав на горивото | | | | GR (1) и G25 (2), между изпитванията се допуска извършване на фина регулировка По искане на производителя двигателят може да бъде тестван с GR (1) и G23 (3) за газове H или G25 (2) и G23 (3) за газове L | 2 или 2 за диапазона от газове H или 2 за диапазона от газове L 2 | |ТИПОВО ОДОБРЕНИЕ НА ДВИГАТЕЛИ, РАБОТЕЩИ С ВТЕЧНЕН НЕФТЕН ГАЗ| Параграф 4.1 Общовалидно одобрение за работа с всяко гориво | Брой на изпитванията, които следва да се изпълнят | Изчисляване на "r" | Параграф 4.2 Одобрение с ограничен характер само по отношение на определен диапазон от горива | Брой на изпитванията, които следва да се изпълнят | Изчисляване на "r" |Виж параграф 4.1.5: Двигател, който е приспособим към всякакъв състав на горивото | Гориво А и гориво B


text: | 2 | r = гориво Bгориво A | | | |Виж параграф 4.2.2: Двигател, оборудван за работа с определен състав на горивото | | | | Гориво А и гориво B, допуска се извършване на фина регулировка между изпитванията | 2 | |4.3. Типово одобрение по отношение на емисиите от отработени газове на представител на фамилия двигатели4.3.1. С изключение на посочения в параграф 4.3.2 случай, одобрението за базов двигател се разширява без допълнителни изпитвания за всички членове на фамилията за всякакъв състав на горивото от диапазона, за който базовият двигател е бил одобрен (за двигателите, предвидени в параграф 4.2.2), или за диапазона (диапазоните) от гориво(а) (за двигателите, предвидени или в параграф 4.1, или в параграф 4.2), за които базовият двигател е бил одобрен.4.3.2. Допълнителен двигател за извършване на изпитванеВ случай на подаване на заявление за одобрение на двигател или на превозно средство по отношение на неговия двигател, когато този двигател принадлежи към определена фамилия двигатели, органът, отговарящ за одобрението, може да реши да избере друг двигател и при необходимост допълнителен двигател за еталонно изпитване, като проведе изпитванията върху него, ако този орган реши, че по отношение на избрания базов двигател подаденото заявление за одобрение не е напълно представително за цялата фамилия двигатели, така както тя е определена в допълнение 1 към правилото.4.4. На всеки одобрен тип се дава номер на одобрението, първите две цифри на който (понастоящем 04, съответстващи на 04 серия от изменения) указват серията от изменения, съответстваща на последните значителни технически изменения, извършени в правилото към датата на издаването на одобрението. Една договаряща страна не може да дава един и същ номер на друг тип превозно средство.4.5. Известието за одобрение или разширение на издаденото одобрение, или отказ от издаване на одобрение на тип двигател или на тип превозно средство в приложение на настоящото правило се съобщава на прилагащите настоящото правило страни по Спогодбата от 1958 г. чрез съобщение, което съответства на образеца в приложение 2А или 2Б, в зависимост от конкретния случай, към настоящото правило. Стойностите, измерени по време на изпитването на типа, също така се посочват.4.6. На всеки двигател, съответстващ на определен тип двигател, одобрен в прилагане на настоящото правило, или на всяко превозно средство, съответстващо на определен тип превозно средство, одобрено в прилагане на настоящото правило, се поставя международна маркировка за типово одобрение, състояща се от:4.6.1. кръг, във вътрешността на който е поставена буквата "Е", следвана от отличителния номер на държавата, която е издала типовото одобрение 3 [3];4.6.2. номера на настоящото правило, следван от буквата "R", тире и номера на типовото одобрение, поставен вдясно от кръга, предвиден в параграф 4.4.1.4.6.3. допълнителен символ, поставен след буквата "R", който указва нивото на пределните стойности на емисиите, за което е издадено типовото одобрение. За одобренията, издадени в съответствие с пределните стойности, фигуриращи в ред А на таблиците в параграф 5.2.1, след буквата "R" следва да бъде поставена римската цифра "I". За одобренията, издадени в съответствие с пределните стойности, фигуриращи в ред B1 на таблиците в параграф 5.2.1, след буквата "R" следва да бъде поставена римската цифра "II". За


text: одобренията, издадени в съответствие с пределните стойности, фигуриращи в ред B2 на таблиците в параграф 5.2.1, след буквата "R" следва да бъде поставена римската цифра "III". За одобренията, издадени в съответствие с пределните стойности, фигуриращи в ред C на таблиците в параграф 5.2.1, след буквата "R" следва да бъде поставена римската цифра "IV".4.6.3.1. При двигателите, работещи с природен газ, маркировката за типово одобрение включва суфикс, поставен след номера на държавата, който указва диапазона от газове, за които се издава одобрението. Този символи е:4.6.3.1.1. Н в случай на двигател, който е одобрен и регулиран за работа с диапазон от газове Н;4.6.3.1.2. L в случай на двигател, който е одобрен и регулиран за работа с диапазон от газове L;4.6.3.1.3. HL в случай на двигател, който е одобрен и регулиран за работа както с диапазона от газове H, така и с диапазона от газове L;4.6.3.1.4. Нt в случай на двигател, който е одобрен и регулиран за работа с определен състав на газ от диапазона от газове Н и е приспособим към друг специфичен състав на газ от диапазона от газове Н посредством на фина регулировка на системата на захранване;4.6.3.1.5. Lt в случай на двигател, който е одобрен и регулиран за работа с определен състав на газ от диапазона от газове L и е приспособим към друг специфичен състав на газ от диапазона от газове L посредством на фина регулировка на системата на захранване;4.6.3.1.6. HLt в случай на двигател, който е одобрен и регулиран за работа с определен състав на газ от диапазона от газове H или L и е приспособим към друг специфичен състав на газ от диапазона от газове L посредством на фина регулировка на системата на захранване.4.7. Когато превозното средство или двигателят съответства на одобрен тип съгласно едно или няколко други правила, приложени към спогодбата в страната, издала одобрение съгласно настоящото правило, не е необходимо да се повтаря отново символа, описан в параграф 4.6.1. В такъв случай номерата на правилото и на одобрението и допълнителните символи за всички правила, съгласно които е било издадено одобрение съгласно настоящото правило, се вписват във вертикални колони вдясно от описания в параграф 4.6.1 символ.4.8. Маркировката за типово одобрение се поставя на монтираната от производителя на одобрения тип табелка с техническите данни или в близост до нея.4.9. В приложение 3 към настоящото правило са дадени примери на маркировки за типово одобрение.4.10. На одобрения двигател в качеството му на техническо устройство освен маркировката за типово одобрение се отбелязват:4.10.1. фабричната марка или търговското наименование на производителя на двигателя;4.10.2. наименованието на фирмата на производителя.4.11. ЕтикетиПри двигатели, които работят с природен газ и с втечнен нефтен газ и които са получили типово одобрение с ограничен характер по отношение на горивото, се поставят следните етикети:4.11.1. СъдържаниеПосочва се следната информация:В случая, предвиден в параграф 4.2.1.3, етикетът съдържа надписа "ДА СЕ ИЗПОЛЗВА САМО С ПРИРОДЕН ГАЗ ОТ ДИАПАЗОН Н". В зависимост от случая "H" се заменя с "L".В случая, предвиден в параграф 4.2.2.3, етикетът съдържа надписа "ДА СЕ ИЗПОЛЗВА САМО С ПРИРОДЕН ГАЗ, ОТГОВАРЯЩ НА СПЕЦИФИКАЦИЯ ..." или "ДА СЕ ИЗПОЛЗВА САМО С


text: ВТЕЧНЕН НЕФТЕН ГАЗ, ОТГОВАРЯЩ НА СПЕЦИФИКАЦИЯ ...". Фигурира цялата информация от съответните таблици от приложение 6 или приложение 7, включително изброяването на специфичните компоненти и пределните стойности, предвидени от производителя на двигателя.Буквите и цифрите са високи минимум 4 mm.Забележка: Ако поставянето на такава маркировка е невъзможно поради липса на място, може да се използва опростена система на кодиране. В такъв случай се поставя обяснителен текст, съдържащ всичката информация, която е посочена по-горе, който да е лесно достъпен за всяко лице, което пълни резервоара с гориво или извършва поддръжка или ремонтни работи по двигателя и неговите аксесоари, както и за компетентните органи. Мястото и съдържанието на този обяснителен текст се определят по взаимно съгласие между производителя и компетентните органи, които извършват одобрението.4.11.2. ТрайностЕтикетите имат трайност, равна на продължителността на живота на двигателя. Те са ясно четливи и съдържащата се в тях информация е неизтриваема. Освен това те се поставят така, че да не могат да се отделят по време на продължителността на живота на двигателя, и не е възможно да се премахват, без това да предизвика тяхното повреждане или унищожаване.4.11.3. МестоположениеЕтикетите се поставят върху такъв компонент от двигателя, който е необходим за нормалната му работа и по принцип не се заменя по време на живота на двигателя. Освен това те се поставят така, че да бъдат лесно видими от всяко лице след оборудването на двигателя с всички допълнителни компоненти, необходими за неговото функциониране.4.12. В случай на подаване на заявление за типово одобрение на превозно средство по отношение на неговия двигател предвидената маркировка в параграф 4.11 се поставя също така в близост до отвора за пълнене с гориво.4.13. В случай на подаване на заявление за типово одобрение на превозно средство, оборудвано с одобрен двигател, предвидената маркировка в параграф 4.11 се поставя също така в близост до отвора за пълнене с гориво.5. ИЗИСКВАНИЯ И ИЗПИТВАНИЯ5.1. Общи положения5.1.1. Оборудване за контрол на емисиите5.1.1.1. Компонентите, които могат за окажат влияние върху емисиите от замърсяващи газове и замърсяващи частици, изпускани от дизелови двигатели, и върху емисиите от замърсяващи газове, изпускани от двигатели, които работят с газ, се проектират, произвеждат и монтират по такъв начин, че при нормални условия на експлоатация двигателят да продължи да отговаря на изискванията на настоящото правило.5.1.2. Функции на оборудването за контрол на емисиите5.1.2.1. Забранено е използването на устройство за неутрализиране и/или на нерационална стратегия за контрол на емисиите.5.1.2.2. Възможно е монтирането на допълнително контролно устройство на двигател или на превозно средство, при условие че това устройство:5.1.2.2.1. работи единствено извън условията, указани в параграф 5.1.2.4, или5.1.2.2.2. е активно само временно при условията, указани в параграф 5.1.2.4, за цели като защитата на двигателя, защитата на устройството за контрол на постъпващия въздух, управлението на димните емисии, пускането в ход на студен двигател или подгряване, или5.1.2.2.3. се активизира само от бордови сигнали за цели като сигурността на работа на двигателя и стратегии за възстановяване на функционалността при аварийни условия.5.1.2.3. Дадено устройство, функция, система или мярка за контрол на двигателя, които се извършват при условията, указани в параграф 5.1.2.4, и които налагат използването на различна или изменена


text: стратегия за контрол на двигателя по отношение на нормално използваната стратегия по време на прилаганите изпитвателни цикли за определяне на емисиите, са разрешени, ако в съответствие с изискванията на параграфи 5.1.3 и/или 5.1.4 следва да бъде доказано напълно, че мярката не намалява ефективността на системата за контрол на емисиите. Във всички други случаи подобни устройства се считат като устройства за неутрализиране.5.1.2.4. За целите на параграф 5.1.2.2 съществуват следните условия за употреба, определени при стабилизирани и преходни условия на работа:i) надморска височина до 1000 метра (или атмосферно налягане еквивалентно на 90 kPa);ii) околна температура в диапазона от 283 K до 303 K (10—30 °C);iii) температура на охладителната течност на двигателя в диапазона от 343 K до 368 K (70—95 °C).5.1.3. Специални изисквания относно електронните системи за контрол на емисиите5.1.3.1. Изисквания относно документациятаПроизводителят предоставя досие с документация, която дава достъп до базовата концепция на системата и до средствата, чрез които тя контролира променливите параметри, независимо дали се отнася до пряк или косвен контрол.Документацията се състои от две части:а) официалното досие с документацията, предоставено на техническата служба в момента на подаване на заявлението за типово одобрение, включва пълно описание на системата. Тази документация може да бъде в сбит вид, при условие че е в състояние да докаже, че всички стойности, разрешени от матрица, получена въз основа на контролния диапазон на входящите стойности на определено индивидуално устройство, са били идентифицирани. Тази информация се добави към документацията, изисквана в параграф 3 от настоящото правило;б) допълнителни елементи, указващи параметрите, изменяни от всяко допълнително контролно устройство, както и пределните условия, в които функционира устройството. Тези допълнителни елементи включват описание на логиката на системата за контрол на захранването, стратегиите за регулиране и точките на превключване по време на всички режими на работа.Те съдържат също така обосновка на използването на всяко допълнително контролно устройство, и да включват допълнителните материални и изпитвателни данни, предназначени да докажат ефекта върху изпускателните емисии на всяко допълнително контролно устройство, монтирано на двигателя или превозното средство.Тази информация остава строго поверителна и се съхранява от производителя, но е необходимо да се предоставя при извършване на инспекция в момента на извършване на типовото одобрение, или във всеки един момент по време на неговата валидност.5.1.4. За да се провери дали дадена стратегия или мярка се счита като устройство за неутрализиране или като нерационална стратегия за контрол на емисиите според определенията, дадени в параграфи 2.28 и 2.30, органът, отговарящ за извършването на типовото одобрение, и/или техническата служба могат да изискат освен това провеждането на изпитване за измерване на NOx чрез използване на ETC, което може да бъде извършено в комбинация или с изпитването за типово одобрение, или с процедурите по проверка на съответствието на производството.5.1.4.1. Като алтернатива на изискванията на допълнение 4 към приложение 4 към настоящото правило емисиите от NOx по време на изпитването ETC могат да бъдат представени като резултат чрез използването на неразреден отработен газ съгласно техническите изисквания ISO FDIS 16183 от 15 септември 2001 г.5.1.4.2. При проверката дали дадена стратегия или мярка може да бъде считана като устройство за неутрализиране или като нерационална стратегия за


text: контрол на емисиите според определенията, дадени в параграфи 2.28 и 2.30, се допуска допълнителен марж от 10 % по отношение на съответната пределна стойност на NOx.5.2. За целите на одобрението в съответствие с пределните стойности от ред А на таблиците в параграф 5.2.1 емисиите се определят чрез изпитвания ESC и ELR за обикновените дизелови двигатели, включително снабдените с електронна горивна инжекционна система, с устройство за рециклиране на отработените газове и/или с окислителен катализатор. Дизеловите двигатели, снабдени с високотехнологични системи за последващо рециклиране на отработените газове, по-специално снабдените с катализатори за NOx и/или с филтри за частици, освен това преминават и изпитване ETC.За одобрението в съответствие с редове B1, B2 или C на таблиците в параграф 5.2.1 емисиите се определят чрез изпитвания ESC, ELR и ETC.За двигатели, които работят с газ, газовите емисии се определят с изпитване ETC.Изпитвателните процедури ESC и ELR са описани в приложение 4, допълнение 1, а изпитвателната процедура ETC е обяснена в приложение 4, допълнения 2 и 3.Емисиите от замърсяващи газове и от замърсяващи частици на тествания двигател при необходимост се измерват чрез методите, описани в приложение 4. В допълнение 4 към приложение 4 се описват препоръчителните системи за анализ на замърсяващите газове, както и препоръчителните системи за вземане на проби от частиците. Техническата служба може да одобри и други системи или анализатори, ако се докаже, че те дават еквивалентни резултати. За определена лаборатория тази еквивалентност се признава, ако резултатите от изпитванията не се различават с повече от ± 5 % от резултатите от изпитванията, получени от една от описаните еталонни системи. По отношение на емисиите на частици единствено системата за разреждане към главния кръг се признава като еталонна система. За въвеждането на нова система в правилото, определянето на еквивалентността се основава на изчислението на повторяемостта и възпроизводимостта при провеждането на междулабораторно изпитване, така както е описано в Стандарт ISO 5725.5.2.1. Пределни стойностиСпецифичната маса на въглеродния оксид, на всички въглеводороди, на азотните оксиди и на частиците, определени чрез изпитване ESC, и на непрозрачността на димните емисии, определена чрез изпитване ERL, не надвишават стойностите, посочени в таблица 1.За дизеловите двигатели, които освен това преминават изпитване ETC, и по-специално за двигателите, работещи с газово гориво, специфичната маса на въглеродния оксид, на неметановите въглеводороди, на метана (ако е необходимо), на азотните оксиди и на частиците (ако е необходимо) не надвишават стойностите, посочени в таблица 2.Таблица 1Пределни стойности — изпитвания ESC и ELRРед | Маса на въглеродния оксид (CO) g/kWh | Маса на въглеводородите (HC) g/kWh | Маса на азотните оксиди (NOx) g/kWh | Маса на частиците (РТ) g/kWh | Димност (непрозрачност) m–1 |A (2000) | 2,1 | 0,66 | 5,0 | 0,10 0,13 [4] | 0,8 |B1 (2005) | 1,5 | 0,46 | 3,5 | 0,02 | 0,5 |B2 (2008) | 1,5 | 0,46 | 2,0 | 0,02 | 0,5 |C (EEV) | 1,5 | 0,25 | 2,0 | 0,02 | 0,15 |Таблица 2Пределни стойности — Изпитване ETC [6]Ред | Маса на въглеродния оксид (CO) g/kWh | Маса на неметановите въглеводороди (NMHC) g/kWh | Маса на метана (CH4) [7] g/kWh