text:
 19.5.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 129/38
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 55/2015
 от 20 март 2015 година
 за изменение на приложение II (Технически правила, стандарти, изпитвания и сертифициране) към Споразумението за ЕИП [2016/738]
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство („Споразумението за ЕИП“), и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Директива 2014/77/ЕС на Комисията от 10 юни 2014 г. за изменение на приложения I и II към Директива 98/70/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно качеството на бензиновите и дизеловите горива (1) следва да бъде включена в Споразумението за ЕИП.
 (2)
 Поради това приложение II към Споразумението за ЕИП следва да бъде съответно изменено,
 ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
 Член 1
 В точка 6а (Директива 98/70/ЕО на Европейския парламент и на Съвета) от глава XVII от приложение II към Споразумението за ЕИП се добавя следното тире:
 „—
 32014 L 0077: Директива 2014/77/ЕС на Комисията от 10 юни 2014 г. (ОВ L 170, 11.6.2014 г., стр. 62).“
 Член 2
 Текстовете на Директива 2014/77/ЕС на исландски и норвежки език, които ще бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила на 21 март 2015 г., при условие че са внесени всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението за ЕИП (*), или в деня на влизане в сила на Решението на Съвместния комитет на ЕИП за включване на Директива 2009/30/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (2) в Споразумението за ЕИП, в зависимост от това коя дата е по-късна.
 Член 4
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 20 март 2015 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 Gianluca GRIPPA
 (1) ОВ L 170, 11.6.2014 г., стр. 62.
 (*) Без отбелязани конституционни изисквания.
 (2) ОВ L 140, 5.6.2009 г., стр. 88.


text:
 4.6.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 165/7
 СПОРАЗУМЕНИЕ
 между Европейския съюз и Руската федерация относно прекурсори на наркотични вещества
 ЕВРОПЕЙСКИЯТ СЪЮЗ
 от една страна, и
 РУСКАТА ФЕДЕРАЦИЯ,
 от друга страна
 наричани заедно по-нататък „страните“,
 В РАМКИТЕ на Конвенцията на Организацията на обединените нации за борба срещу незаконния трафик на упойващи и психотропни вещества от 1988 година, по-нататък наричана „Конвенцията от 1988 г.“;
 РЕШЕНИ да предотвратят и да противодействат на незаконното производство на упойващи и психотропни вещества, като предотвратяват отклоняването от законната търговия на вещества, често използвани в незаконното производство на упойващи и психотропни вещества (по-нататък наричани „прекурсори“);
 КАТО ОТЧИТАТ цялостната правна рамка между Руската федерация и Европейския съюз;
 КАТО ОТБЕЛЯЗВАТ, че международната търговия може да бъде използвана за отклоняване на такива прекурсори;
 УБЕДЕНИ в необходимостта от сключване и изпълняване на споразумения между заинтересованите страни с цел установяване на широко сътрудничество, по-специално във връзка с контрола на вноса и износа;
 КАТО ОТЧИТАТ, че прекурсорите също така предимно и широко се използват за законни цели и че международната търговия не трябва да бъде възпрепятствана с прекомерни процедури за мониторинг;
 СЕ СПОРАЗУМЯХА ЗА СЛЕДНОТО:
 Член 1
 Обхват на споразумението
 1. С настоящото споразумение се предвиждат мерки за укрепване на сътрудничеството между страните с цел предотвратяване на отклоняването на прекурсори от законната търговия, без това да накърнява законната търговия с тези прекурсори.
 2. Страните си оказват взаимопомощ, както е предвидено в настоящото споразумение, и по-специално чрез:
 —
 мониторинг на търговията с прекурсори между страните с цел предотвратяване използването им за незаконни цели,
 —
 оказване на взаимопомощ с цел предотвратяване отклоняването на такива прекурсори.
 3. Мерките, посочени в параграф 2 на настоящия член, се прилагат за прекурсорите, изброени в приложение I към настоящото споразумение (по-нататък наричани „описани прекурсори“).
 Член 2
 Мерки за прилагане
 1. Страните се уведомяват взаимно в писмена форма относно съответните им компетентни органи. Тези органи контактуват пряко помежду си за целите на настоящото споразумение.
 2. Страните се уведомяват взаимно относно съответните правни разпоредби и други мерки във връзка с прилагането на настоящото споразумение.
 Член 3
 Мониторинг на търговията
 1. Компетентните органи на страните се уведомяват взаимно по собствена инициатива в случаите, когато имат основателни причини да смятат, че описаните прекурсори, предмет на законна търговия между страните, може да са отклонявани за незаконно производство на упойващи или психотропни вещества.
 2. По отношение на описаните прекурсори компетентните органи на страната износител изпращат на компетентните органи на страната вносител нотификация преди износ, в която се съдържа информацията, посочена в член 12, точка 10, буква а) от Конвенцията от 1988 г.
 В срок от 21 дни след получаване на нотификацията от компетентните органи на страната износител компетентните органи на страната вносител предоставят отговор в писмена форма чрез технически средства за комуникация. Липсата на отговор в рамките на този срок се смята за липса на възражения срещу изпращането на пратката. Всяко възражение се нотифицира в писмена форма до компетентните органи на страната износител чрез технически средства за комуникация, в рамките този срок след получаването на нотификацията преди износ, като се посочват основанията за отказ.

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
Член 4
 Взаимопомощ
 1. В рамките на приложното поле на настоящото споразумение страните си оказват взаимопомощ чрез обмен на информацията, посочена в член 12, точка 10, буква а) от Конвенцията от 1988 г. с цел предотвратяване на отклоняването на описаните прекурсори за незаконно производство на упойващи или психотропни вещества. В съответствие с националното законодателство на страните те предприемат съответните мерки за предотвратяване на отклоняването.
 2. Страните също така си оказват взаимопомощ при писмена молба или по собствена инициатива, ако има основания да се смята, че друга относима информация представлява интерес за другата страна.
 3. Молбата съдържа информация за следното:
 —
 целта и основанието на молбата;
 —
 времето на очакваното изпълнение на молбата;
 —
 друга информация, която може да се използва за изпълнение на молбата.
 4. Молбата, отправена в писмена форма с официално писмо бланка на компетентните органи на молещата страна, се придружава от превод на един от официалните езици на замолената страна и е подписана от лица, надлежно упълномощени от компетентните органи на молещата страна.
 5. Компетентните органи на замолената страна предприемат всички необходими мерки за възможно най-бързо цялостно изпълнение на молбата.
 6. Молбите за оказване на помощ се изпълняват в съответствие със законодателството на замолената страна.
 7. Компетентните органи на замолената страна следва възможно най-бързо да информират компетентните органи на молещата страна за обстоятелствата, които възпрепятстват или забавят изпълнението на молбата.
 Ако компетентните органи на молещата страна заявят, че вече не е необходимо да се изпълнява молбата, те възможно най-бързо уведомяват за това съответните компетентни органи на замолената страна.
 8. Страните могат да сътрудничат помежду си за да ограничат риска от незаконни пратки описани прекурсори, въвеждани на или изпращани от територията на Руската федерация и митническата територия на Европейския съюз.
 9. Оказаната по този член помощ не засяга разпоредбите, които уреждат взаимопомощта по наказателноправни въпроси и екстрадиция и не се прилага за информация, получена в изпълнение на правомощията, упражнявани по искане на съдебен орган, освен ако съобщаването на тази информация е разрешено от този орган.
 Член 5
 Поверителност и защита на данните
 1. Страните предприемат всички мерки за гарантиране на поверителност на получената информация. Ако е невъзможно да се гарантира поверителността на исканата информация, страната, която иска информацията, уведомява за това другата страна, която решава дали да предостави информацията при тези условия.
 2. Получената съгласно настоящото споразумение информация, включително личните данни, се използва единствено за целите на настоящото споразумение и не трябва да се съхранява по-дълго от необходимото за целите, за които е предадена съгласно настоящото споразумение.
 3. Чрез дерогация на параграф 2, използването на информация, включително лични данни, за други цели от властите или публичните органи на страната, получила информацията, се разрешава единствено след предварително изрично писмено одобрение от органа на страната, предала информацията съгласно законодателството на тази страна. Такова използване е предмет на всички условия, определени от този орган.
 4. В производства, образувани при нарушения на законодателството относно описаните прекурсори, страните могат да използват като доказателство получена информация и преглеждани документи в съответствие с разпоредбите на настоящото споразумение след предварително писмено съгласие на компетентните органи на замолената


text:
страна, която е предоставила данните.
 5. В случай на обмен на лични данни, обработването им отговаря на принципите, установени в приложение II, които са задължителни за страните по споразумението.
 Член 6
 Изключения от задължението за оказване на взаимопомощ
 1. Предоставянето на помощ може да бъде отказано или да бъде подложено на определени условия или изисквания в случаите, когато някоя от страните е на мнение, че помощта съгласно настоящото споразумение е вероятно да накърни суверенитета, сигурността, обществения ред или други съществени интереси на Руската федерация или на държава-членка на Европейския съюз, замолена да окаже помощ съгласно настоящото споразумение.
 2. За случаите, посочени в настоящия член, решението на компетентните органи на замолената страна и основанията за него трябва да се съобщават възможно най-бързо на компетентния орган на молещата страна.
 Член 7
 Сътрудничество по отношение на прекурсори, които не са посочени в приложение I
 1. Страните могат доброволно да обменят информация за прекурсори, които не са изброени в приложение I към настоящото споразумение (по-нататък наричани „неописани прекурсори“).
 2. В случая, предвиден в параграф 1 от настоящия член, се прилагат разпоредбите на член 4, параграфи 2—9.
 3. Страните могат да обменят свои налични списъци на неописани прекурсори.
 Член 8
 Техническо и научно сътрудничество
 Страните си сътрудничат при установяването на нови методи за отклоняване, а също така и за откриване на подходящи мерки за противодействие, включително техническо сътрудничество и по-специално обучение и програми за обмен на служителите, работещи по тези въпроси, с цел укрепване на административните и правоприлагащите структури в тази област и за насърчаване на сътрудничеството с търговските и промишлените предприятия.
 Член 9
 Съвместна експертна група за последващи действия
 1. С настоящото споразумение се създава съвместна експертна група за последващи действия, която се състои от представители на компетентните органи на страните (по-нататък наричана „съвместна експертна група за последващи действия“).
 2. Съвместната експертна група за последващи действия отправя препоръки с консенсус.
 3. Съвместната експертна група за последващи действия заседава, като датата, мястото и програмата на заседанието се определят с консенсус.
 4. Съвместната експертна група за последващи действия администрира настоящото споразумение и гарантира правилното му изпълнение. За тази цел тя:
 —
 поставя въпроси, свързани с прилагането на споразумението,
 —
 проучва и препоръчва мерките за техническо сътрудничество, посочени в член 8,
 —
 проучва и препоръчва други възможни форми на сътрудничество,
 —
 разглежда други въпроси на страните по прилагането на настоящото споразумение.
 5. Съвместната експертна група за последващи действия може да препоръчва на страните изменения на настоящото споразумение.
 Член 10
 Задължения по други международни споразумения.
 1. Освен ако в настоящото споразумение не е предвидено друго, неговите разпоредби не се отразяват на задълженията на страните по други международни споразумения.
 2. Обменът на секретна информация се урежда в Споразумението между правителството на Руската федерация и Европейския съюз за защита на класифицирана информация (1).
 3. Разпоредбите на настоящото споразумение имат предимство пред разпоредбите на всички двустранни или многостранни международни споразумения между Руската федерация и държавите — членки на ЕС относно прекурсорите на наркотични вещества.
 4. Страните се уведомяват помежду си за сключването на международни споразумения с други държави по гореспоменатите въпроси.


text:
5. Настоящото споразумение се разглежда и тълкува в контекста на действащата цялостна правна рамка между ЕС и Руската федерация, включително по отношение на всички произтичащи от нея задължения.
 Член 11
 Влизане в сила
 Настоящото споразумение влиза в сила на първия ден от втория месец след датата на получаване на последната писмена нотификация от страните относно приключването на вътрешните им процедури, необходими за влизането му в сила.
 Член 12
 Срок, денонсиране и изменения
 1. Настоящото споразумение се сключва за срок от пет години, като в края на този срок се подновява автоматично и с мълчаливо съгласие за последователно следващите петгодишни периоди, докато една от страните, не по-късно от шест месеца преди изтичането на съответния петгодишен период, не уведоми в писмена форма другата страна за намерението си да прекрати настоящото споразумение.
 2. Настоящото споразумение може да бъде изменяно по взаимно съгласие на страните.
 Член 13
 Разходи
 Всяка страна поема направените от нея разходи във връзка с мерките за прилагане на настоящото споразумение.
 Съставено в Екатеринбург на 4 юни 2013 г., в два еднообразни екземпляра на английски, български, гръцки, датски, естонски, испански, италиански, латвийски, литовски, малтийски, немски, нидерландски, полски, португалски, румънски, словашки, словенски, унгарски, фински, френски, чешки, шведски и руски език, като всички текстове са еднакво автентични.
 За Европейския съюз
 Por la Unión Europea
 Za Evropskou unii
 For Den Europæiske Union
 Für die Europäische Union
 Euroopa Liidu nimel
 Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
 For the European Union
 Pour l'Union européenne
 Per l'Unione europea
 Eiropas Savienības vārdā –
 Europos Sąjungos vardu
 Az Európai Unió részéről
 Għall-Unjoni Ewropea
 Voor de Europese Unie
 W imieniu Unii Europejskiej
 Pela União Europeia
 Pentru Uniunea Europeană
 Za Európsku úniu
 Za Evropsko unijo
 Euroopan unionin puolesta
 För Europeiska unionen
 За Европейский съюз
 За Руската Федерация
 Por la Federación de Rusia
 Za Ruskou Federaci
 For Den Russiske Føderation
 Für die Russische Föderation
 Venemaa Föderatsiooni nimel
 Για τη Ρωσική Ομοσπονδία
 For the Russian Federation
 Pour la Fédération de Russie
 Per la Federazione Russa
 Krievijas Federācijas vārdā –
 Rusijos Federacijos vardu
 Az Oroszországi Föderáció részéről
 Għall-Federazzjoni Russa
 Voor de Russische Federatie
 W imieniu Federacji Rosyjskiej
 Pela Federação da Rússia
 Pentru Federația Rusă
 Za Ruskú Federáciu
 Za Rusko Federacijo
 Venäjän Federaation puolesta
 För Ryska Federationen
 За Pоссийскую Федерацию
 (1) ОВ L 155, 22.6.2010 г., стр 57.
 ПРИЛОЖЕНИЕ I
 Оцетен анхидрид
 Ацетон
 Антранилова киселина
 Ефедрин
 Ергометрин
 Ерготамин
 Етилов етер
 Солна киселина
 Изосафрол
 Лизергинова киселина
 3,4-метилендиоксифенил-2-пропанон
 Метилетилкетон
 N-ацетилантранилова киселина
 Норефедрин
 Фенилоцетна киселина
 1-фенил-2-пропанон
 Пиперидин
 Пиперонал
 Калиев перманганат
 Псевдоефедрин
 Сафрол
 Сярна киселина
 Толуен
 Във всички случаи, при които е възможно да съществуват соли на изброените в приложението вещества, тези соли се посочват. (С изключение на солите на солната киселина и сярната киселина.)
 ПРИЛОЖЕНИЕ II
 ОПРЕДЕЛЕНИЯ И ПРИНЦИПИ НА ЗАЩИТАТА НА ДАННИ
 Определения
 За целите на настоящото споразумение
 „лични данни“ означава всяка информация, свързана с идентифицирано или подлежащо на идентификация физическо лице;
 „обработване на лични данни“ означава всяка операция или набор от операции, извършвани или не с автоматични средства, прилагани към личните данни, като събиране, запис, организиране, съхранение, адаптиране или промяна, извличане, консултиране, употреба, разкриване чрез предаване, разпространяване или


text:
друга форма на предоставяне на данните, актуализиране или комбиниране, блокиране, изтриване или унищожаване.
 Принципи
 „Качество и пропорционалност на данните“: данните са достатъчни, точни, уместни и не прекомерни за целите, за които са предоставени и, когато е необходимо, се актуализират. Страните гарантират по-специално редовния преглед на точността на обменените данни.
 „Прозрачност“: на субекта на данните се предоставя информация за целите на обработването, самоличността на администратора на данните, получателите и категориите получатели на лични данни, наличието на право на достъп и право на поправка, заличаване или блокиране на данни, свързани с него/нея, правото на прибягване към административни и съдебни мерки, както и друга информация, необходима за гарантирането на добросъвестно обработване, освен ако тази информация вече не е предоставена от страните по споразумението.
 „Права на достъп, на поправка, на заличаване или блокиране на данни“: субектът на данните има право на пряк достъп без ограничение до всички данни, свързани с него/нея, които са предмет на обработване, и при необходимост, право на поправка, заличаване или блокиране на данни, чието обработване е в нарушение на настоящото споразумение, тъй като данните са непълни или неточни.
 „Правна защита“: страните гарантират, че субект на данните, който счита, че правото му на неприкосновеност на личния живот е нарушено или личните му данни са обработвани в нарушение на настоящото споразумение, в съответствие с тяхното национално законодателство има право на ефективна административна защита пред компетентния орган и на съдебна защита пред независим и безпристрастен съд, достъпен за гражданите независимо от тяхната националност и държава на пребиваване.
 Всички подобни нарушения са предмет на уместни, пропорционални и ефективни санкции, включително компенсация за понесените щети в резултат на нарушаването на разпоредбите за защита на данните. Когато се установи нарушение на разпоредбите за защита на данните, се налагат санкции, включително обезщетение, в съответствие с приложимите национални норми.
 Последващо предаване:
 Последващо предаване на лични данни на други органи или публични институции на трета държава се разрешава само с предварително писмено съгласие на органа, който е предал данните, и за целите, за които са предадени данните, при условие че посочената държава осигурява достатъчна степен на защита на данните. Страните уведомяват субекта на данните за последващото предаване при условията на разумни правни ограничения, предвидени от националното право.
 „Надзор върху обработването на данни“: спазването на разпоредбите за защита на данните от всяка страна е предмет на контрол от страна на един или повече независими публични органи, притежаващи ефективни правомощия за разследване, намеса и участие в съдебни производства, или за уведомяване на компетентните съдебни органи за нарушаване на принципите за защита на данните, установени в настоящото споразумение. Всеки независим публичен орган в частност разглежда искове, подадени от лица, относно защитата на техните права и свободи по отношение на обработването на лични данни съгласно настоящото споразумение. Заинтересованото лице се информира за резултата от иска.
 „Освобождаване от прозрачност и право на достъп“: Страните могат при необходимост да ограничат принципите за право на достъп и прозрачност в съответствие със своето законодателство, с цел:
 —
 да не застрашават официални разследвания,
 —
 да не нарушават човешките права на други лица.


text:
 16.9.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 250/3
 СПОРАЗУМЕНИЕ ЗА ИКОНОМИЧЕСКО ПАРТНЬОРСТВО
 между Европейския съюз и неговите държави членки, от една страна, и държавите по СИП ЮАОР, от друга страна
 ПРЕАМБЮЛ
 СТРАНИ ПО СПОРАЗУМЕНИЕТО
 КРАЛСТВО БЕЛГИЯ,
 РЕПУБЛИКА БЪЛГАРИЯ,
 ЧЕШКАТА РЕПУБЛИКА,
 КРАЛСТВО ДАНИЯ,
 ФЕДЕРАЛНА РЕПУБЛИКА ГЕРМАНИЯ,
 РЕПУБЛИКА ЕСТОНИЯ,
 ИРЛАНДИЯ,
 РЕПУБЛИКА ГЪРЦИЯ,
 КРАЛСТВО ИСПАНИЯ,
 ФРЕНСКАТА РЕПУБЛИКА,
 РЕПУБЛИКА ХЪРВАТИЯ,
 ИТАЛИАНСКАТА РЕПУБЛИКА,
 РЕПУБЛИКА КИПЪР,
 РЕПУБЛИКА ЛАТВИЯ,
 РЕПУБЛИКА ЛИТВА,
 ВЕЛИКОТО ХЕРЦОГСТВО ЛЮКСЕМБУРГ,
 УНГАРИЯ,
 РЕПУБЛИКА МАЛТА,
 КРАЛСТВО НИДЕРЛАНДИЯ,
 РЕПУБЛИКА АВСТРИЯ,
 РЕПУБЛИКА ПОЛША,
 ПОРТУГАЛСКАТА РЕПУБЛИКА,
 РУМЪНИЯ,
 РЕПУБЛИКА СЛОВЕНИЯ,
 СЛОВАШКАТА РЕПУБЛИКА,
 РЕПУБЛИКА ФИНЛАНДИЯ,
 КРАЛСТВО ШВЕЦИЯ,
 ОБЕДИНЕНОТО КРАЛСТВО ВЕЛИКОБРИТАНИЯ И СЕВЕРНА ИРЛАНДИЯ,
 договарящи страни по Договора за Европейския съюз и Договора за функционирането на Европейския съюз, наричани по-долу „държавите — членки на Европейския съюз“,
 и
 ЕВРОПЕЙСКИЯТ СЪЮЗ, от една страна, и
 РЕПУБЛИКА БОТСУАНА,
 КРАЛСТВО ЛЕСОТО,
 РЕПУБЛИКА МОЗАМБИК,
 РЕПУБЛИКА НАМИБИЯ,
 КРАЛСТВО СВАЗИЛЕНД и
 РЕПУБЛИКА ЮЖНА АФРИКА
 наричани по-долу „държавите от Южноафриканската общност за развитие, страни по Споразумението за икономическо партньорство“, от друга страна (наричани по-долу „държавите по СИП ЮАОР“),
 КАТО ИМАТ ПРЕДВИД желанието на страните да засилят допълнително своите търговски връзки и да установят тесни и дълготрайни отношения, основани на партньорство и сътрудничество;
 УБЕДЕНИ, че настоящото споразумение допълнително ще задълбочи и насърчи икономическите и търговските отношения между страните;
 КАТО ЖЕЛАЯТ да създават нови възможности за заетост, да привличат инвестиции и да подобряват условията на живот на територията на страните, като същевременно насърчават устойчивото развитие;
 КАТО ПРИЗНАВАТ значимостта на сътрудничество за финансиране на развитието за прилагането на настоящото споразумение;
 КАТО ПРИЗНАВАТ усилията от страна на държавите по СИП ЮАОР да гарантират икономическото и социално развитие на своите народи в контекста на засилена регионална интеграция в региона на Южноафриканската общност за развитие (наричан по-долу „регионът на ЮАОР“);
 КАТО ПОТВЪРЖДАВАТ ангажимента на страните за насърчаване на регионалното сътрудничество и икономическата интеграция, както и на либерализацията на търговията в региона на ЮАОР;
 КАТО ПРИЗНАВАТ специфичните потребности и интереси на държавите по СИП ЮАОР и необходимостта да се отчетат различните им равнища на икономическо развитие, както и на безпокойствата им от географско и социално-икономическо естество;
 КАТО ПРИЗНАВАТ особените обстоятелства по отношение на Ботсуана, Лесото, Намибия и Свазиленд (БЛНС) в настоящото споразумение и необходимостта да бъде взето предвид влиянието, което оказва върху тях либерализацията на търговията съгласно Споразумението за търговия, развитие и сътрудничество между Южна Африка и Европейската общност и нейните държави членки, подписано на 11 октомври 1999 г. (СТРС);
 КАТО ПРИЗНАВАТ особените обстоятелства и потребности на най-слабо развитите държави сред държавите по СИП ЮАОР, чрез прилагането на специално и диференцирано третиране и асиметричен подход;
 КАТО ПРИЗНАВАТ особените обстоятелства на Лесото като единствената държава в Южноафриканския митнически съюз със статут на най-слабо развита държава и факта, че въздействието на намалените приходи от мита в резултат на СТРС и на настоящото споразумение поражда приоритетна нужда от подпомагане на търговията;
 КАТО ПРИЗНАВАТ особените обстоятелства на тези държави по СИП ЮАОР, които доскоро са участвали в продължителни въоръжени конфликти и се нуждаят от специално и диференцирано третиране и асиметричен подход;
 КАТО ВЗЕМАТ ПРЕВДИД правата и задълженията на страните, произтичащи от членството им в Световната търговска организация (СТО),


text:
и като потвърждават отново значимостта на системата за многостранна търговия;
 КАТО ПРИПОМНЯТ значението, което страните отдават на принципите и правилата, от които се ръководи системата на многостранна търговия, и на необходимостта те да бъдат прилагани по прозрачен и недискриминационен начин;
 КАТО ОТЧИТАТ Споразумението за партньорство между членовете на Групата страни от Африка, Карибите и Тихоокеанския басейн (АКТБ), от една страна, и Европейската общност (ЕО) и нейните държави членки, от друга страна, подписано на 23 юни 2000 г. и ревизирано на 25 юни 2005 г. (наричано по-долу „Споразумението от Котону“);
 КАТО ПОТВЪРЖДАВАТ ангажимента на страните и тяхната подкрепа за икономическото развитие в държавите по СИП ЮАОР с цел постигане на Целите на хилядолетието за развитие;
 КАТО ОТЧИТАТ СТРС;
 КАТО ОТЧИТАТ ангажимента на страните да гарантират, че техните насрещни договорености са в подкрепа на процеса на регионална интеграция в рамките на Договора за създаване на Южноафриканската общност за развитие, подписан на 17 август 1992 г., с последващите изменения в него (наричан по-долу „Договорът за ЮАОР“);
 КАТО ОТЧИТАТ особения случай на Южноафриканския митнически съюз, създаден със Споразумението за Южноафриканския митнически съюз от 2002 г. между правителствата на Република Ботсуана, Кралство Лесото, Република Намибия, Кралство Свазиленд и Република Южна Африка, подписано на 21 октомври 2002 г. (наричано по-долу „Споразумението за Южноафриканския митнически съюз“);
 КАТО ПОТВЪРЖДАВАТ подкрепата на страните и насърчаването от тяхна страна на процеса на либерализиране на търговията;
 КАТО ПОДЧЕРТАВАТ значимостта на селското стопанство и на устойчивото развитие за намаляването на бедността в държавите по СИП ЮАОР;
 СЕ СПОРАЗУМЯХА да сключат настоящото споразумение:
 ЧАСТ I
 УСТОЙЧИВО РАЗВИТИЕ И ДРУГИ ОБЛАСТИ НА СЪТРУДНИЧЕСТВО
 ГЛАВА I
 Общи разпоредби
 Член 1
 Цели
 Целите на настоящото споразумение са:
 а)
 да допринесе за намаляването и премахването на бедността посредством установяването на търговско партньорство, съобразено с целта за устойчиво развитие, с Целите на хилядолетието за развитие и със Споразумението от Котону;
 б)
 да насърчи регионалната интеграция, икономическото сътрудничество и доброто управление с оглед създаване и прилагане на ефективна, предвидима и прозрачна регионална регулаторна рамка за търговията и инвестициите между страните по споразумението, както и между държавите по СИП ЮАОР;
 в)
 да насърчи постепенната интеграция на държавите по СИП ЮАОР в световната икономика, в съответствие с взетите от тях политически решения и приоритетите им за развитие;
 г)
 да подобри капацитета на държавите по СИП ЮАОР в областта на търговската политика и въпросите, свързани с търговията;
 д)
 да подобри условията за нарастване на инвестициите и инициативите в частния сектор и да повиши капацитета по отношение на предлагането, конкурентоспособността и икономическия растеж в държавите по СИП ЮАОР, и
 е)
 да укрепи съществуващите връзки между страните въз основа на солидарност и взаимен интерес. За тази цел, в съответствие със задълженията в рамките на СТО, настоящото споразумение подобрява търговските и икономическите отношения, засилва прилагането на Протокола относно търговията в региона на Южноафриканската общност за развитие (ЮАОР), подписан на 24 август 1996 г. (наричан по-долу „Протоколът относно търговията на ЮАОР“) и Споразумението за Южноафриканския митнически съюз, оказва подкрепа за развитието на нова търговска динамика между страните посредством постепенната и асиметрична либерализация на търговията между тях


text:
и засилва, разширява и задълбочава сътрудничеството във всички сектори от значение за търговията.
 Член 2
 Принципи
 1. Настоящото споразумение се основава на основните принципи и на съществените и фундаментални елементи, определени съответно в членове 2 и 9 от Споразумението от Котону. Настоящото споразумение се основава на постиженията на Споразумението от Котону, СТРС и предходните споразумения между АКТБ и ЕО в областта на регионалното сътрудничество и интеграция, както и в областта на икономическото и търговското сътрудничество.
 2. Настоящото споразумение се прилага по такъв начин, че да има допълващ и взаимно засилващ ефект по отношение на Споразумението от Котону и СТРС, при спазване на членове 110 и 111.
 3. Страните се договарят да си сътрудничат за прилагането на настоящото споразумение по начин, който е в съответствие с политиките за развитие и програмите за регионална интеграция, в които държавите по СИП ЮАОР участват или може да участват.
 4. Страните се договарят да си сътрудничат с цел изпълнение на поетите ангажименти и задължения, както и за подпомагане на капацитета на държавите по СИП ЮАОР за прилагане на настоящото споразумение.
 Член 3
 Регионална интеграция
 1. Страните признават, че регионалната интеграция е неразделна част от партньорството помежду им и представлява мощен инструмент за постигане на целите на настоящото споразумение.
 2. Страните потвърждават отново значимостта на интеграцията на регионално и подрегионално равнище между държавите по СИП ЮАОР за постигане на по-големи икономически възможности и засилена политическа стабилност, както и за способстване на действителната интеграция на развиващите се държави в световната икономика.
 3. Страните подкрепят по-специално интеграционните процеси въз основа на Споразумението за Южноафриканския митнически съюз, Договора за ЮАОР и Учредителния акт на Африканския съюз, приет на 11 юли 2000 г., както и политиките за развитие и политическите цели, свързани с тези процеси. Страните си поставят за цел прилагането на настоящото споразумение при оказване на взаимна подкрепа посредством посочените инструменти и като се вземат предвид съответните равнища на развитие, потребности, географски особености и стратегии за устойчиво развитие.
 Член 4
 Наблюдение
 1. Страните се ангажират с постоянно наблюдение на действието и последиците от настоящото споразумение посредством подходящи механизми и графици, вписващи се в рамките на техните съответни представителни процедури и институции, както и посредством създадените с настоящото споразумение такива, с цел да гарантират постигането на целите на настоящото споразумение, неговото правилно прилагане и извличането на максимални ползи за техните народи, и по-специално за най-уязвимите групи.
 2. Страните се ангажират своевременно да провеждат консултации помежду си по всякакви въпроси, свързани с прилагането на настоящото споразумение.
 Член 5
 Сътрудничество в рамките на международни форуми
 Страните ще се стремят да си сътрудничат в рамките на всички международни форуми, на които се обсъждат въпроси, имащи отношение към настоящото споразумение.
 ГЛАВА II
 Търговия и устойчиво развитие
 Член 6
 Контекст и цели
 1. Страните припомнят Дневен ред 21 за околната среда и развитието от 1992 г., Декларацията на Международната организация на труда (МОТ) от 1998 г. за основните принципи и права в областта на труда, Плана за изпълнение от Йоханесбург за устойчиво развитие, приет през 2002 г., Декларацията на министрите от Икономическия и социален съвет


text:
на ООН от 2006 г. относно целите за пълна трудова заетост и достойни условия на труд, Декларацията на МОТ от 2008 г. относно социалната справедливост за справедлива глобализация и състоялата се през 2012 г. Конференция на ООН относно устойчивото развитие под надслов „Бъдещето, което искаме“.
 2. Страните потвърждават отново своя ангажимент да насърчават развитието на международната търговия по начин, който допринася за постигането на целта за устойчиво развитие в рамките на трите му стълба (икономическо развитие, социално развитие и опазване на околната среда) за благото на сегашните и бъдещите поколения, и ще се стремят да гарантират, че тази цел е включена и отразена на всяко равнище от техните търговски отношения.
 3. Разпоредбите на настоящата глава не са предмет на разпоредбите на ЧАСТ III, с изключение на член 7.
 Член 7
 Устойчиво развитие
 1. Страните потвърждават отново, че целта за устойчиво развитие трябва да бъде прилагана и включена на всяко равнище от икономическото партньорство помежду им, в изпълнение на общите ангажименти, определени в членове 1, 2 и 9 от Споразумението от Котону, и по-специално на основния ангажимент за намаляване и постепенно премахване на бедността, по начин, който е в съответствие с целите за устойчиво развитие.
 2. В случая с настоящото споразумение страните разбират тази цел като ангажимент, че:
 а)
 прилагането на настоящото споразумение ще се съобразява изцяло с най-добрите интереси в хуманен, културен, икономически, социален, здравен и екологичен план на съответното население и бъдещите поколения на всяка от страните; и
 б)
 методите за вземане на решения вземат предвид фундаменталните принципи за собственост, участие и диалог.
 3. В резултат на това страните се договарят да работят в сътрудничество за постигане на устойчиво развитие, насочено към хората.
 Член 8
 Многостранни стандарти и споразумения в областта на околната среда и труда
 1. Страните признават ползата от международното управление и международните споразумения в областта на околната среда като отговор на международната общност на глобалните или регионалните екологични проблеми, както и значимостта на достойните условия на труд за всички като ключов елемент на устойчивото развитие във всички страни и като приоритетна цел на международното сътрудничество.
 2. Като имат предвид Споразумението от Котону, и по-специално членове 49 и 50 от него, в контекста на настоящия член страните потвърждават отново своите права и своята ангажираност да изпълняват задълженията си по многостранните споразумения за опазване на околната среда и съответно ратифицираните от тях конвенции на Международната организация на труда.
 Член 9
 Право на регулиране и равнища на закрила
 1. Страните признават правото на всяка страна да установява свои собствени равнища на вътрешна закрила на околната среда и труда и да приема или да изменя по съответен начин своето приложимо право и политики, в съответствие с международно признатите стандарти и споразумения, по които те са страни.
 2. Страните потвърждават отново значението на закрилата, предоставена във вътрешното трудово законодателство и вътрешното законодателство в областта на околната среда.
 3. Като признават, че е нецелесъобразно да се насърчават търговията или инвестициите посредством отслабване или намаляване на нивото на предоставяната вътрешна закрила на труда и околната среда, страните не могат за тази цел да


text:
предвиждат дерогации от своето право в областта на околната среда и своето трудово право, нито системно да не го прилагат ефективно.
 Член 10
 Търговия и инвестиции, насърчаващи устойчивото развитие
 1. Страните потвърждават отново своя ангажимент за повишаване на приноса на търговията и инвестициите за устойчивото развитие в неговите икономически, социални и екологични измерения.
 2. Дадена страна може да поиска чрез Комитета по търговия и развитие провеждането на консултации с другата страна по всякакви въпроси, свързани с прилагането на настоящата глава.
 3. В диалога и сътрудничеството по настоящата глава, водени между страните с посредничеството на Комитета по търговия и развитие, може да участват и други компетентни органи и заинтересовани страни.
 Член 11
 Съвместна работа в областта на търговията и устойчивото развитие
 1. Страните признават значението на сътрудничеството по свързаните с търговията аспекти на политиките в областта на околната среда и труда с оглед постигане на целите на настоящото споразумение.
 2. Страните могат да обменят информация и опит относно действията си за насърчаване на съгласуваността и взаимното допълване между търговските, социалните и екологичните цели и засилват диалога и сътрудничеството по въпросите на устойчивото развитие, които могат да възникнат в контекста на търговските отношения.
 3. По отношение на параграфи 1 и 2 страните могат да си сътрудничат, inter alia, в следните области:
 а)
 свързаните с търговията аспекти на политиките в областта на труда или околната среда в рамките на международни форуми, като например програмата на МОТ за достойни условия на труд и многостранните споразумения за опазване на околната среда;
 б)
 въздействието на настоящото споразумение върху устойчивото развитие;
 в)
 корпоративната социална отговорност и отчетност;
 г)
 свързаните с търговията аспекти от взаимен интерес за насърчаване на опазването и устойчивото ползване на биологичното разнообразие;
 д)
 свързаните с търговията аспекти на устойчивото управление на горите, както и
 е)
 свързаните с търговията аспекти на устойчивите риболовни практики.
 ГЛАВА III
 Области на сътрудничество
 Член 12
 Сътрудничество за развитие
 1. Страните се ангажират да си сътрудничат с оглед прилагането на настоящото споразумение и оказването на подкрепа за търговските стратегии и стратегиите за развитие на държавите по СИП ЮАОР, в рамките на цялостния процес на регионална интеграция между посочените държави. Това сътрудничество може да има както финансова, така и нефинансова форма.
 2. Страните признават, че сътрудничеството за развитие е ключов елемент от партньорството помежду им и съществен фактор за постигането на целите на настоящото споразумение, определени в член 1. Сътрудничеството за финансиране на развитието на регионалното икономическо сътрудничество и интеграция, както е посочено в Споразумението от Котону, се осъществява по такъв начин, че да се окаже подкрепа и да се насърчат усилията на държавите по СИП ЮАОР за постигане на целите и да се увеличат в максимална степен очакваните ползи от настоящото споразумение. Областите на сътрудничество и техническа помощ са определени в настоящото споразумение, когато е приложимо. Сътрудничеството се осъществява в съответствие с условията, предвидени в настоящия член. Тези условия подлежат на текущ преглед и при необходимост се преразглеждат в съответствие с разпоредбите на член 116.
 3. Финансирането от ЕС (1) във връзка със сътрудничеството за развитие между държавите по СИП


text:
ЮАОР и ЕС, отпускано в помощ на прилагането на настоящото споразумение, се осъществява в рамките на правилата и съответните процедури, предвидени в Споразумението от Котону, по-специално на програмните процедури на Европейския фонд за развитие, и в рамките на съответните инструменти, финансирани от общия бюджет на Съюза. В този контекст приоритет е подкрепата за прилагането на настоящото споразумение.
 4. Държавите — членки на Европейския съюз, колективно се задължават да подпомагат посредством съответните си политики и инструменти за развитие дейностите, свързани със сътрудничеството за развитие в полза на регионалното икономическо сътрудничество и интеграцията и на прилагането на настоящото споразумение в държавите по СИП ЮАОР и на регионално равнище, в съответствие с принципите за взаимно допълване и ефективност на помощта, като съдържащите се в Парижката декларация от 2005 г. относно ефективността на помощта и в Програмата за действие от Акра от 2008 г.
 5. Страните признават, че за прилагането на настоящото споразумение и за най-пълното постигане на ползите от него ще са необходими адекватни ресурси. В това отношение страните си сътрудничат, за да предоставят достъп на държавите по СИП ЮАОР до други финансови инструменти, както и с цел улесняване участието на други донори, желаещи да окажат допълнителна подкрепа на усилията на държавите по СИП ЮАОР за постигане на целите на настоящото споразумение.
 6. Страните се договарят, че един регионален механизъм за финансиране на развитието, като фонд за СИП, би представлявал полезен инструмент за ефикасно насочване на финансовите ресурси за развитие и за прилагане на съпътстващите СИП мерки. ЕС приема да подкрепя усилията на региона за създаване на такъв механизъм. ЕС ще участва във фонда след провеждането на одит, резултатите от който са удовлетворителни.
 Член 13
 Приоритетни области на сътрудничество
 1. За целите на прилагането на настоящото споразумение и като вземат предвид политиките за развитие на държавите по СИП ЮАОР, страните се договарят, че посочените в настоящия член и в член 14 области са от приоритетно значение за търговското и икономическото сътрудничество.
 2. Целта на сътрудничеството в областта на търговията със стоки е насърчаване на търговията със стоки и на търговския капацитет на държавите по СИП ЮАОР, включително чрез постепенното премахване на митата в съответствие с предвидените в настоящото споразумение ангажименти за либерализация, чрез правилното прилагане на правилата за произход, на инструментите за защита на търговията, на нетарифните мерки, на санитарните и фитосанитарните (СФС) стандарти и техническите пречки пред търговията (ТПТ), чрез действия по отношение на нетарифните мерки и чрез насърчаването на митническото сътрудничество и улесняването на търговията.
 3. Целта на сътрудничеството в областта на конкурентоспособността по отношение на предлагането е засилване на конкурентоспособността на държавите по СИП ЮАОР и премахване на ограниченията по отношение на предлагането на национално и институционално равнище, както и по-специално, на равнище предприятия. Това сътрудничество включва, наред с другото, такива области, като производство, технологично развитие и иновации, маркетинг, финансиране, търговско разпространение, транспорт, диверсификация на икономическата основа, както и развитието на частния сектор, подобряване на търговската и стопанската среда, и подкрепа за малките и средните предприятия в сферата на селското стопанство, рибарството, промишлеността и услугите.
 4. Целта на сътрудничеството в


text:
областта на инфраструктурата, насочена към насърчаване на бизнеса, е развитието на среда, насочена към насърчаване на конкурентната стопанска дейност в такива области, като информационни и комуникационни технологии, транспорт и енергетика.
 5. Страните се договарят да си сътрудничат за развиване и засилване на търговията с услуги, както е предвидено в член 73.
 6. Страните се договарят да си сътрудничат за разработване и задълбочаване на въпросите, свързани с търговията, както е предвидено в членове 8—11, 16—19, 73 и 74.
 7. Целта на сътрудничеството в областта на данните за търговията е подобряване на капацитета на държавите по СИП ЮАОР в областта на събиране, анализиране и разпространение на данните за търговията.
 8. Целта на сътрудничество за изграждане на институционален капацитет по СИП е оказване на подкрепа на институционалните структури, необходими за управление на изпълнението на СИП, за изграждане на капацитет за водене на търговски преговори и за определяне на търговската политика в сътрудничество със съответните институционални механизми, установени в рамките на Договора за ЮАОР и Споразумението за Южноафриканския митнически съюз или в съответните държави по СИП ЮАОР.
 Член 14
 Сътрудничество в областта на данъчните корекции
 1. Страните осъзнават, че постепенното премахване или намаляването на митата, предвидено в настоящото споразумение, може да окаже неблагоприятно въздействие върху данъчните приходи на държавите по СИП ЮАОР и се договарят да си сътрудничат в тази област.
 2. Страните се договарят да си сътрудничат в съответствие с член 12, по-специално в следните области:
 а)
 подкрепа за данъчните реформи; и
 б)
 допълващи данъчните реформи мерки за подкрепа за смекчаване на нетния фискален ефект на настоящото споразумение, които ще бъдат определени в съответствие със съвместно договорен механизъм.
 3. Страните признават, че въздействието на намаляването на митата ще засегне особено силно фискалните приходи на Лесото и се споразумяват да обърнат особено внимание на положението на Лесото при прилагането на член 12.
 Член 15
 Видове интервенции
 Сътрудничеството за развитие съгласно настоящото споразумение може да включва следните свързани с настоящото споразумение интервенции, без да се ограничава само до тях:
 а)
 разработване на политики;
 б)
 разработване на законодателство и регулаторна рамка;
 в)
 институционално/организационно развитие;
 г)
 изграждане на капацитет и обучение (2);
 д)
 услуги, свързани с технически консултации;
 е)
 административни услуги;
 ж)
 подкрепа в областите, свързани със СФС и ТПТ, както и
 з)
 оперативна подкрепа, включително оборудване, материали и свързани дейности.
 Член 16
 Сътрудничество в областта на закрилата на правата върху интелектуалната собственост
 1. Страните потвърждават отново своите ангажименти по член 46 от Споразумението от Котону и своите права, задължения и клаузи за гъвкавост, посочени в Споразумението за свързаните с търговията аспекти на правата върху интелектуалната собственост, включено в приложение IB към Споразумението за създаване на Световната търговска организация (наричано по-долу „Споразумението ТРИПС“).
 2. Страните се договарят да предоставят и осигуряват адекватна, ефективна и недискриминационна закрила на правата върху интелектуалната собственост и да предвидят мерки, за да осигурят прилагането на тези права в случай на тяхното нарушаване, в съответствие с разпоредбите на международните споразумения, по които те са страна.
 3. Страните могат да си сътрудничат по въпроси, свързани с географски означения (ГО), в съответствие с разпоредбите на


text:
раздел 3 (членове 22—24) от Споразумението ТРИПС. Страните признават значението на ГО и на продуктите с качество, свързано с произхода, за устойчивото селско стопанство и развитието на селските райони.
 4. Страните се съгласяват, че е важно да се отговаря на основателните молби за взаимно предоставяне на информация и разяснения относно ГО и други въпроси, свързани с правата върху интелектуалната собственост. Без да се засяга общият характер на това сътрудничество, страните могат по взаимно съгласие да привлекат международни и регионални организации с експертен опит в областта на ГО.
 5. Страните считат традиционните знания за важна област и могат да си сътрудничат в нея в бъдеще.
 6. Страните могат да решат да започнат в бъдеще преговори за закрилата на правата върху интелектуалната собственост, като държавите по СИП ЮАОР имат намерението и ще се стремят да провеждат преговорите колективно. В случай на започване на преговори, ЕС ще обмисли възможността за евентуално включване на разпоредби относно сътрудничеството и специалното и диференцираното третиране.
 7. Ако дадена страна, която не е страна по бъдещо споразумение относно закрилата на правата върху интелектуалната собственост, договорено в съответствие с параграф 6, желае да се присъедини, тя може да договори условията за присъединяването си към това споразумение.
 8. Ако споразумение, произтичащо от преговорите, предвидени в параграфи 6 и 7, би довело до последици, несъвместими с бъдещото развитие на рамката за правата върху интелектуалната собственост за региона на ЮАОР, страните съвместно ще се опитат да адаптират настоящото споразумение, за да го приведат в съответствие с тази регионална рамка, като същевременно осигурят баланс на ползите.
 Член 17
 Сътрудничество в областта на обществените поръчки
 1. Страните признават значимостта на прозрачните процедури за обществени поръчки за насърчаването на икономическото развитие и индустриализацията. Страните признават важността на сътрудничеството за подобряване на взаимното разбиране на съответните им системи за възлагане на обществени поръчки. Страните потвърждават отново своя ангажимент за прозрачни и предвидими системи за възлагане на обществени поръчки в съответствие с националното законодателство.
 2. Страните признават, че е важно да продължат да публикуват своите закони или по друг начин да предоставят публичен достъп до тях, както и до подзаконовите нормативни актове и административните решения с общо приложение и всички техни изменения, в официално определена за тази цел електронна или печатна форма, която е широко разпространена и остава лесно достъпна за обществеността. Страните се съгласяват, че е важно да се отговаря на основателните молби за взаимно предоставяне на информация и разяснения по горепосочените въпроси.
 3. Страните могат да решат да започнат в бъдеще преговори във връзка с обществените поръчки, като държавите по СИП ЮАОР имат намерението и ще се стремят да провеждат преговорите колективно. В случай на започване на преговори, ЕС се съгласява да включи разпоредби относно сътрудничеството и специалното и диференцираното третиране.
 4. Ако дадена страна, която не е страна по бъдещо споразумение относно обществените поръчки, желае да се присъедини, тя може да договори условията за присъединяването си към това споразумение.
 5. Ако споразумение, произтичащо от преговорите, предвидени в параграфи 3 и 4, би довело до последици, несъвместими с бъдещото развитие на рамката за обществените поръчки


text:
за региона на ЮАОР, страните съвместно ще се опитат да адаптират настоящото споразумение, за да го приведат в съответствие с тази регионална рамка, като същевременно осигурят баланс на ползите.
 Член 18
 Сътрудничество в областта на конкуренцията
 1. Страните признават, че определени бизнес практики, като ограничаващи конкуренцията споразумения или съгласувани практики и злоупотреба с господстващо положение, могат да ограничат търговията между страните и по този начин да попречат на постигането на целите на настоящото споразумение.
 2. Страните се договарят да си сътрудничат в областта на конкуренцията в съответствие с член 13, параграф 6.
 3. Страните могат да решат да започнат в бъдеще преговори във връзка с конкуренцията, като държавите по СИП ЮАОР имат намерението и ще се стремят да провеждат преговорите колективно. В случай на започване на преговори, ЕС се съгласява да включи разпоредби относно сътрудничеството и специалното и диференцираното третиране.
 4. Ако дадена страна, която не е страна по бъдещо споразумение относно конкуренцията, желае да се присъедини, тя може да договори условията за присъединяването си към това споразумение.
 5. Ако споразумение, произтичащо от преговорите, предвидени в параграфи 3 и 4, би довело до последици, несъвместими с бъдещото развитие на рамката за конкуренция за региона на ЮАОР, страните съвместно ще се опитат да адаптират настоящото споразумение, за да го приведат в съответствие с тази регионална рамка, като същевременно осигурят баланс на ползите.
 Член 19
 Сътрудничество в областта на управлението на данъците
 Страните признават значението на сътрудничеството по отношение на принципите на добро управление в областта на данъчното облагане, осъществявано от съответните компетентни органи.
 ЧАСТ II
 ТЪРГОВИЯ И СВЪРЗАНИ С ТЪРГОВИЯТА ВЪПРОСИ
 ГЛАВА I
 Търговия със стоки
 Член 20
 Споразумение за свободна търговия
 1. С настоящото споразумение между страните по него се създава зона за свободна търговия в съответствие с Общото споразумение за митата и търговията (наричано по-долу „ГАТТ от 1994 г.“), и по-специално член ХХIV от него.
 2. По отношение на нивата на ставките и графика на изпълнение на ангажиментите по настоящото споразумение в него се спазва принципът на асиметрия, съответстващ на конкретни потребности и ограничения в капацитета на държавите по СИП ЮАОР.
 Член 21
 Приложно поле
 Разпоредбите на настоящата глава се прилагат за търговията със стоки между страните. (3)
 Член 22
 Правила за произход
 Тарифните преференции, предвидени в настоящото споразумение, се прилагат за стоки, отговарящи на условията на правилата за произход, предвидени в протокол 1.
 Член 23
 Мита
 1. Понятието „мита“ обхваща всякакви мита или всякакъв вид такси, събирани при или във връзка с вноса на стоки, включително всякаква форма на допълнително мито или допълнителна такса, но не включва:
 а)
 вътрешни данъци или други вътрешни такси, налагани в съответствие с член 40, нито
 б)
 мита, налагани в съответствие с ЧАСТ II, глава II, нито
 в)
 такси или други плащания, налагани в съответствие с член 27.
 2. За всички продукти, предмет на либерализация, в търговията между страните не се въвеждат нови мита и не се увеличават вече прилаганите, считано от датата на влизане в сила на настоящото споразумение, с изключение на:
 а)
 параграф 7;
 б)
 параграф 9;
 в)
 ЧАСТ 1, раздел


text:
А, параграф 7 от ПРИЛОЖЕНИЕ I, и
 г)
 ЧАСТ 1, раздел А, параграф 8 от ПРИЛОЖЕНИЕ II.
 3. Освен ако не е предвидено друго в настоящото споразумение, за всеки продукт ставката на базовото мито, към което се прилагат посочените в настоящото споразумение ангажименти за намаляване на митата, е митническата ставка за най-облагодетелствана нация (НОН), прилагана към датата на влизане в сила на настоящото споразумение.
 4. Когато процесът на намаляване на митата не започва с влизането в сила на настоящото споразумение, базовото мито, към което се прилагат посочените в настоящото споразумение ангажименти за намаляване на митата, е по-ниското от следните мита: митническата ставка, посочена в параграф 3, или митническата ставка за НОН, прилагана в първия ден от графика за намаляване на съответните мита.
 5. На датата на влизане в сила на настоящото споразумение ЕС уведомява секретариата на Южноафриканския митнически съюз и Министерството на промишлеността и търговията на Мозамбик за своя списък с базови мита, към които се прилагат посочените в настоящото споразумение ангажименти за намаляване на митата. На датата на влизане в сила на настоящото споразумение Южноафриканският митнически съюз и Мозамбик уведомяват Европейската комисия за съответните си списъци с базови мита, към които се прилагат посочените в настоящото споразумение ангажименти за намаляване на митата. След предвиденото в настоящия параграф уведомяване всяка страна публикува всеки от тези списъци в съответствие с вътрешните си процедури и в рамките на един месец след размяната на нотификации. На първото си заседание след уведомяването и публикуването Комитетът по търговия и развитие приема списъците с базови мита, съобщени от страните или Южноафриканския митнически съюз, според случая. Митата, посочени в графика на ЕС, включен в ЧАСТ II от ПРИЛОЖЕНИЕ I, и в графика на Мозамбик, включен в ЧАСТ II от ПРИЛОЖЕНИЕ III, имат примерен характер и не представляват базови мита по смисъла на параграф 3.
 6. Намалените мита, изчислени в съответствие с графика за намаляване на митата, посочен в настоящото споразумение, се прилагат със закръгляване до първия десетичен знак, а при специални мита — до втория десетичен знак.
 7. По отношение на тарифните преференции, които се изразяват като процент от прилаганата митническа ставка за НОН, ако в даден момент след датата на влизане в сила на настоящото споразумение една от страните увеличи или намали прилаганата от нея митническа ставка за НОН, едновременно с това се увеличава или намалява прилаганата спрямо другата страна ставка на митото, доколкото се запазва маржът на преференциите в съответствие с графика на тази страна.
 8. По отношение на тарифните преференции, които се изразяват изцяло под формата на фиксирана митническа ставка, ако в даден момент след датата на влизане в сила на настоящото споразумение една от страните намали прилаганата от нея митническа ставка за НОН, тази намалена митническа ставка се прилага спрямо другата страна, ако и доколкото тя е по-ниска от фиксираната ставка на митото, изчислена в съответствие с графика на тази страна.
 9. Разпоредбите на настоящия член не се прилагат за продуктите, изключени от ангажиментите за намаляване на митата, които са обозначени като спадащи към поетапна категория „Х“ в графика на всяка от страните,


text:
поместен съответно в ПРИЛОЖЕНИЯ I, II и III.
 Член 24
 Мита на ЕС за продукти с произход от държавите по СИП ЮАОР
 1. Продуктите с произход от Ботсуана, Лесото, Мозамбик, Намибия и Свазиленд се внасят в ЕС безмитно и без квоти съгласно предвиденото за тези държави в ПРИЛОЖЕНИЕ I.
 2. Продуктите с произход от Южна Африка се внасят в ЕС в съответствие с третирането, предвидено за Южна Африка в ПРИЛОЖЕНИЕ I.
 Член 25
 Мита на държавите по СИП ЮАОР за продукти с произход от ЕС
 1. Продуктите с произход от ЕС се внасят в Южноафриканския митнически съюз в съответствие с третирането, предвидено в ПРИЛОЖЕНИЕ II.
 2. Продуктите с произход от ЕС се внасят в Мозамбик в съответствие с третирането, предвидено в ПРИЛОЖЕНИЕ III.
 Член 26
 Мита или данъци върху износа
 1. Освен ако не е предвидено друго в настоящия член, от датата на влизане в сила на настоящото споразумение в търговията между договарящите страни не се въвеждат никакви нови мита или данъци върху или във връзка с износа на стоки, нито се увеличават вече прилаганите мита или данъци.
 2. При изключителни обстоятелства, когато това е оправдано от конкретни нужди от приходи или е необходимо за защита на зараждащи се промишлени отрасли или на околната среда, или е от особено важно значение за предотвратяване или преодоляване на критичен общ или местен недостиг на хранителни стоки или други продукти, които са от съществено значение за гарантиране на хранителната обезпеченост, Ботсуана, Лесото, Намибия, Мозамбик и Свазиленд могат да въведат след консултации с ЕС временни мита или данъци върху или във връзка с износа на стоки по отношение на ограничен брой допълнителни продукти.
 3. При изключителни обстоятелства, когато държавите по СИП ЮАОР могат да обосноват потребности, свързани с промишленото им развитие, тези държави по СИП ЮАОР могат да въведат временни мита или данъци върху или във връзка с износа на ограничен брой продукти за ЕС. Държава по СИП ЮАОР, която желае да въведе такива временни мита или данъци, уведомява ЕС за това, като предоставя цялата необходима информация и обосновка и се консултира с ЕС, ако ЕС поиска това. Такива временни мита или данъци се прилагат само по отношение на общо осем (8) продукта, определени на равнище шестцифрена тарифна позиция от Хармонизираната система, или в случай на „руди и техните концентрати“ — на равнище четирицифрена тарифна позиция от Хармонизираната система, за всяка държава по СИП ЮАОР в даден момент от време, и се прилагат за срок не по-дълъг от общо дванадесет (12) години. Този срок може да бъде удължен или подновен за същия продукт със съгласието на ЕС.
 4. Следните условия се прилагат за параграф 3, но не и за параграф 2:
 а)
 през първите шест (6) години след датата на въвеждане на митото или данъка върху износа държавите по СИП ЮАОР освобождават от прилагането на това мито или данък износа за ЕС в годишен размер, равен на средния обем на износа за ЕС на този продукт през трите (3) години, предшестващи датата на въвеждане на митото или данъка. От седмата година след въвеждането на


text:
посоченото мито или данък до изтичането на срока за неговото прилагане по параграф 3 държавите по СИП ЮАОР освобождават от прилагането на това мито или данък износа за ЕС в годишен размер, равен на 50 процента от средния обем на износа за ЕС на този продукт през трите (3) години, предшестващи датата на въвеждане на митото или данъка, и
 б)
 митата или данъците върху износа не трябва да надвишават 10 процента от адвалорната износна стойност на продукта.
 5. От датата на влизане в сила на настоящото споразумение всяко по-благоприятно третиране по отношение на или във връзка с мита или данъци, прилагани от държавите по СИП ЮАОР при износа на продукт, предназначен за основен търговски партньор, се предоставя и на сходния продукт, предназначен за територията на ЕС. За целите на настоящия член понятието „основен търговски партньор“ е определено в член 28, параграф 6.
 6. Когато държава по СИП ЮАОР има основания да смята, че дадена пратка с продукт, за който не се прилагат мита върху износа съгласно параграфи 1, 3 и 4, е била реекспортирана от ЕС или премаршрутирана, без да е достигнала ЕС, до една или повече трети държави, тази държава по СИП ЮАОР може да повдигне въпроса пред Комитета по търговия и развитие.
 7. Комитетът по търговия и развитие разглежда въпроса в срок от деветдесет (90) дни. Ако Комитетът по търговия и развитие не вземе решение по разглеждания въпрос, митническите органи на засегнатата държава по СИП ЮАОР може да поискат от Комитета по търговия и развитие да вземе решение вносителят на въпросния продукт в ЕС да направи декларация, че внесеният продукт ще бъде преработен в ЕС и няма да бъде реекспортиран към трети държави.
 8. Ако и след изтичане на най-малко деветдесет (90) дни от прилагането на система, използваща такива декларации, държава по СИП ЮАОР продължава да има основания да смята, че дадена пратка с продукт, за който не се прилагат мита върху износа по силата на параграфи 1, 3 и 4, е била реекспортирана от ЕС или премаршрутирана, без да е достигнала ЕС, до една или повече трети държави, тази държава по СИП ЮАОР може да информира Комитета по търговия и развитие за основанията за своите опасения.
 9. Ако, след предприемането на тези стъпки, не се намери решение в рамките на тридесет (30) дни, засегнатата държава по СИП ЮАОР може да наложи ефективни мерки за предотвратяване на въпросното заобикаляне, при условие че тези мерки са възможно най-малко ограничителни за търговията и изключват оператори, които са доказали, че не участват в процеса на заобикаляне. Като алтернативно решение може да се използва облагането с обратна сила с износни мита на пратката, която е била реекспортирана от ЕС към една или повече трети държави.
 10. Страните се договарят да извършат преглед на разпоредбите на настоящия член в рамките на Съвместния съвет на държавите по СИП ЮАОР и EС (наричан по-долу „Съвместният съвет“) не по-късно от три (3) години след влизане в сила на настоящото споразумение, като вземат в пълна степен предвид отражението им върху развитието и диверсификацията на икономиките на държавите


text:
по СИП ЮАОР.
 Член 27
 Такси и други плащания
 1. Всички такси и други плащания от каквото и да било естество, различни от вносни и износни мита и от данъци, попадащи в обхвата на член 40, налагани върху или във връзка с вноса или износа, не могат да надвишават стойността на извършените услуги и не представляват косвен начин за закрила на местните продукти, нито облагане за данъчни цели на вноса или износа.
 2. Без да се засяга член 30, никоя от страните не налага строги санкции за маловажни нарушения на митническите разпоредби или на процедурните изисквания. По-специално санкциите поради пропуск или грешка в митническата документация, които са лесно поправими и очевидно са били допуснати без умисъл за измама или не в резултат на груба небрежност, не трябва да бъдат по-строги от необходимото, за да послужат само като предупреждение.
 3. Разпоредбите на настоящия член се отнасят до налаганите от държавни органи такси и други плащания във връзка с внос и износ, включително тези, които се отнасят до:
 а)
 консулски операции, като издаване на консулски фактури и сертификати;
 б)
 количествени ограничения;
 в)
 лицензиране;
 г)
 контрол върху валутния обмен;
 д)
 статистически услуги;
 е)
 документи, документиране и сертифициране;
 ж)
 анализи и проверки, и
 з)
 поставяне под карантина, дезинфекция и фумигация.
 4. Не се събират такси и плащания за предоставяне на консулски услуги.
 Член 28
 По-благоприятно третиране съгласно споразумения за свободна търговия
 1. По отношение на митата, определени в член 23, параграф 1 и член 26, параграф 1, и таксите и други плащания, определени в член 27, ЕС предоставя на държавите по СИП ЮАОР евентуалното по-благоприятно третиране, приложимо поради факта, че ЕС става страна по споразумение за преференциална търговия с трети държави след подписването на настоящото споразумение.
 2. По отношение на митата, определени в член 23, параграф 1 и член 26, параграф 1, и таксите и други плащания, определени в член 27, държавите по СИП ЮАОР по искане на ЕС му предоставят евентуалното по-благоприятно третиране, приложимо поради факта, че държавите по СИП ЮАОР, поотделно или заедно, според случая, стават страна по споразумение за преференциална търговия с който и да било основен търговски партньор след подписването на настоящото споразумение.
 3. Чрез дерогация от параграф 2, държавите по СИП ЮАОР не предоставят на ЕС третирането, приложимо поради факта, че държавите по СИП ЮАОР, поотделно или заедно, според случая, стават страна по споразумение за преференциална търговия с групата държави от Африка, Карибския и Тихоокеанския басейн или други африкански държави или региони.
 4. Чрез дерогация от параграф 2, когато дадена държава по СИП ЮАОР докаже, че в резултат на споразумение за преференциална търговия, което е сключила с основен търговски партньор, тя получава като цяло третиране, значително по-благоприятно от предоставяното от ЕС, страните провеждат консултации и съвместно решават как най-добре да приложат разпоредбите на параграф 2.
 5. Разпоредбите на настоящия член не се тълкуват така, че да създават за ЕС или за която и да било от държавите по СИП ЮАОР задължение за реципрочно предоставяне на преференциално третиране, приложимо поради факта, че ЕС или която и да било държава по


text:
СИП ЮАОР е страна по споразумение за преференциална търговия с трети държави към датата на подписване на настоящото споразумение.
 6. За целите на настоящия член „основен търговски партньор“ означава всяка развита държава, или всяка държава, чийто дял в световния износ на стоки възлиза на над 1 процент през годината, предшестваща влизането в сила на споразумението, посочено в параграф 2, или всяка група държави, действащи самостоятелно, колективно или в рамките на споразумение за икономическа интеграция, чийто общ дял в световния износ на стоки възлиза на над 1,5 процента през годината, предшестваща влизането в сила на споразумението, посочено в параграф 2.
 7. Чрез дерогация от параграф 1, когато ЕС стане страна по споразумение за преференциална търговия с трета държава след подписването на настоящото споразумение и това споразумение за преференциална търговия предвижда по-благоприятно третиране за съответната трета държава от предоставяното от ЕС за Южна Африка съгласно настоящото споразумение, ЕС и Южна Африка започват консултации с оглед да се вземе решение дали и по какъв начин в обхвата на по-благоприятното третиране, предвидено в споразумението за преференциална търговия, да се включи и Южна Африка. Съвместният съвет може да приема предложения за изменение на разпоредбите на настоящото споразумение в съответствие с член 117.
 8. Чрез дерогация от параграф 2, когато Южноафриканският митнически съюз или някоя от държавите по СИП ЮАОР със статут на най-слабо развита държава стане страна по споразумение за преференциална търговия с основен търговски партньор и това споразумение за преференциална търговия предвижда предоставяне от Южноафриканския митнически съюз или съответната държава по СИП ЮАОР със статут на най-слабо развита държава на по-благоприятно третиране за основния търговски партньор от предоставяното за ЕС съгласно настоящото споразумение, Южноафриканският митнически съюз или съответната държава по СИП ЮАОР със статут на най-слабо развита държава и ЕС започват консултации с оглед да се вземе решение дали и по какъв начин в обхвата на по-благоприятното третиране, предвидено в споразумението за преференциална търговия, да се включи и ЕС. Съвместният съвет може да приема предложения за изменение на разпоредбите на настоящото споразумение в съответствие с член 117.
 Член 29
 Свободно движение
 1. Налага се еднократно мито при вноса на стоки с произход от ЕС или от държавите по СИП ЮАОР на територията на ЕС или на държавите по СИП ЮАОР, в зависимост от случая.
 2. Всяко мито, платено при внос в държава по СИП ЮАОР, която е и държава — членка на Южноафриканския митнически съюз, се възстановява напълно при реекспорт на стоките от митническата територия на тази държава по СИП ЮАОР, в която е бил осъществен първоначалният внос, към държава по СИП ЮАОР, която не е държава — членка на Южноафриканския митнически съюз. Тези продукти съответно се облагат с митото, което в сила в държавата, където се извършва потреблението. До постигане на съгласие между държавите по СИП ЮАОР относно процедурите по настоящия параграф, действието на настоящия параграф трябва да бъде в съответствие с приложимото митническо законодателство и процедури.
 3. Страните се договарят да си сътрудничат с оглед улесняване на движението на стоки и опростяване на митническите процедури, в рамките на държавите по СИП ЮАОР,


text:
и по-специално съгласно предвиденото в член 13, параграф 2.
 Член 30
 Специални разпоредби относно административното сътрудничество
 1. Страните се съгласяват, че административното сътрудничество е от съществено значение за прилагането и контрола на преференциалното третиране, предоставено по настоящата глава, и подчертават своята ангажираност в борбата с нередностите и измамите в митническата и свързаните с нея области.
 2. Страните също така се съгласяват да си сътрудничат, за да гарантират, че отговорните органи разполагат с необходимите институционални структури за своевременно предоставяне на ефикасен отговор на исканията за оказване на помощ.
 3. За целите на настоящия член и без да се засяга протокол 2, член 9, липса на административно сътрудничество означава, inter alia:
 а)
 системно неспазване на задълженията за проверка на произхода на съответния продукт или продукти, съгласно предвиденото в член 38 от протокол 1;
 б)
 системен отказ или неоправдано забавяне на провеждането на последваща проверка на доказателството за произход и/или на съобщаването на резултатите от нея, съгласно предвиденото в член 38 от протокол 1;
 в)
 системен отказ или неоправдано забавяне при получаване на разрешение за провеждане на мисия в рамките на административното сътрудничество с цел проверка на истинността на документите или точността на информацията, имащи отношение към предоставянето на въпросното преференциално третиране, съгласно предвиденото в член 7 от протокол 2.
 4. За целите на настоящия член, установяване на нередности или измами може да има, inter alia, в случаите на бързо увеличаване, без основателно обяснение, на вноса на стоки, което надвишава обичайното равнище на производство и капацитета за износ на другата страна и е свързано с обективна информация за нередности или измами.
 5. Когато някоя от страните е установила въз основа на обективна информация липса на административно сътрудничество и/или нередности или измами, засегнатата страна може, при изключителни обстоятелства, временно да спре предоставянето на съответното преференциално третиране по отношение на въпросния продукт или продукти и на въпросния специфичен произход в съответствие с настоящия член.
 6. За целите на настоящия член „изключителни обстоятелства“ означава такива обстоятелства, които оказват или биха могли да окажат значително отрицателно въздействие върху някоя от страните в случай на продължаване на съответното преференциално третиране по отношение на въпросния продукт или продукти.
 7. Прилагането на спирането съгласно параграф 5 зависи от следните условия:
 а)
 страната, която е установила въз основа на обективна информация липса на административно сътрудничество и/или нередности или измами, уведомява без неоправдано забавяне Комитета по търговия и развитие за своята констатация, заедно с обективната информация по случая, и започва консултации в рамките на посочения комитет въз основа на цялата относима информация и обективните констатации, включително информация, свързана с ограничения в капацитета и/или структурни ограничения, с цел намиране на приемливо за двете страни решение;
 б)
 когато Комитетът по търговия и развитие е разгледал въпроса без да постигне съгласие по приемливо решение в срок от четири (4) месеца от получаването на уведомлението, засегнатата страна може временно да спре предоставянето на съответното преференциално третиране по отношение на въпросния продукт или продукти и на въпросния специфичен произход. Комитетът по търговия и развитие се уведомява без неоправдано забавяне за всяко спиране. По искане на някоя от


text:
страните срокът за постигане на съгласие по приемливо решение може, когато това е надлежно обосновано, да бъде удължен на пет (5) месеца;
 в)
 спирането съгласно настоящия член се ограничава до необходимото за защитата на финансовите интереси на засегнатата страна. То не надвишава срок от шест (6) месеца, който може да бъде подновен, след като Комитетът по търговия и развитие е имал възможността да разгледа въпроса отново. Комитетът по търговия и развитие се уведомява за решенията за спиране веднага след приемането им. Те подлежат на периодични консултации в рамките на Комитета по търговия и развитие, и по-специално с оглед на тяхната отмяна веднага щом отпаднат условията за прилагането им.
 Член 31
 Отстраняване на административни грешки
 Страните признават правото на всяка от тях да отстранява административни грешки по време на прилагането на настоящото споразумение. При констатиране на грешки всяка от страните може да поиска от Комитета по търговия и развитие да разгледа възможностите за приемане на всички подходящи мерки с оглед разрешаване на възникналия проблем.
 ГЛАВА II
 Инструменти за защита на търговията
 Член 32
 Антидъмпингови и изравнителни мерки
 Правата и задълженията на всяка от страните по отношение на прилагането на антидъмпингови или изравнителни мерки се определят от приложимите споразумения в рамките на СТО. Разпоредбите на ЧАСТ III не се прилагат по отношение на разпоредбите на настоящия член.
 Член 33
 Многостранни защитни мерки
 1. При спазване на разпоредбите на настоящия член, настоящото споразумение по никакъв начин не възпрепятства която и да било от страните да приема мерки в съответствие с член XIX от ГАТТ от 1994 г., Споразумението на СТО за защитните мерки, член 5 от Споразумението на СТО за селското стопанство, приложено към Маракешкото споразумение за създаване на Световната търговска организация (наричано по-долу „Споразумението за СТО“), и всяко друго приложимо споразумение в рамките на СТО.
 2. Независимо от параграф 1, предвид общите цели в областта на развитието на настоящото споразумение и малкия мащаб на икономиките на държавите по СИП ЮАОР, ЕС изключва вноса от държавите по СИП ЮАОР от налагането на каквито и да е мерки, приети съгласно член XIX от ГАТТ от 1994 г., съгласно Споразумението на СТО за защитните мерки и съгласно член 5 от Споразумението на СТО за селското стопанство.
 3. Параграф 2 се прилага в продължение на пет (5) години, считано от датата на влизане в сила на настоящото споразумение. Не по-късно от сто и двадесет (120) дни преди края на този период Съвместният съвет прави преглед на действието на параграф 2 с оглед нуждите в областта на развитието на държавите по СИП ЮАОР, с цел да се вземе решение за евентуалното удължаване на срока на прилагането му.
 4. Разпоредбите на Част III не се прилагат по отношение на параграф 1.
 Член 34
 Общи двустранни защитни мерки
 1. Независимо от член 33, след като е разгледала алтернативните варианти за решение, дадена страна или Южноафриканският митнически съюз, в зависимост от случая, може да приложи защитни мерки с ограничен срок на действие, които да се отклоняват от разпоредбите на членове 24 и 25, при условията и в съответствие с процедурите,


text:
определени в настоящия член.
 2. Защитните мерки, посочени в параграф 1, могат да се налагат, когато в резултат на поетите задължения от някоя от страните съгласно настоящото споразумение, включително митнически отстъпки, продукт с произход от една от страните се внася на територията на другата страна или Южноафриканския митнически съюз, според случая, в такива завишени количества и при такива условия, че този внос причинява или застрашава да причини:
 а)
 сериозна вреда на местната промишленост, произвеждаща сходни или пряко конкурентни продукти на територията на страната вносител или на Южноафриканския митнически съюз, в зависимост от случая;
 б)
 смущения в определен отрасъл на икономиката, произвеждащ сходни или пряко конкурентни продукти, особено когато тези смущения предизвикват значими социални проблеми или трудности, които биха могли да доведат до сериозно влошаване на икономическото състояние на страната вносител или на Южноафриканския митнически съюз, в зависимост от случая, или
 в)
 смущения на пазарите на сходни или пряко конкурентни селскостопански продукти на територията на страната вносител или на Южноафриканския митнически съюз, в зависимост от случая.
 Тези защитни мерки не излизат извън рамките на необходимото за поправяне или предотвратяване на сериозната вреда или смущенията.
 3. Защитните мерки, посочени в настоящия член, са под формата на едно или повече от следните действия:
 а)
 спиране на по-нататъшното намаляване на митническата ставка при внос за съответния продукт, както е предвидено в настоящото споразумение,
 б)
 увеличаване на митото за съответния продукт до ниво, което не надвишава прилаганата митническа ставка за НОН в момента на приемане на мярката, или
 в)
 въвеждане на тарифни квоти за съответния продукт.
 4. Без да се засягат параграфи 1—3, когато даден продукт с произход от някоя от държавите по СИП ЮАОР се внася в такива завишени количества и при такива условия, че този внос причинява или застрашава да причини някое от ситуациите, посочени в параграф 2, букви а)—в), по отношение на подобен или пряко конкурентен производствен отрасъл на един или повече от най-отдалечените региони на ЕС, ЕС може да приеме мерки за наблюдение или защитни мерки, ограничени до засегнатия регион или региони, в съответствие с процедурите, определени в параграфи 6—8.
 5. Без да се засягат параграфи 1—3, когато даден продукт с произход от ЕС се внася в такива завишени количества и при такива условия, че този внос причинява или застрашава да причини някое от състоянията, посочени в параграф 2, букви а)—в), по отношение на някоя от държавите по СИП ЮАОР или Южноафриканския митнически съюз, в зависимост от случая, съответната държава по СИП ЮАОР или Южноафриканският митнически съюз, според случая, може да приеме мерки за наблюдение или защитни мерки, ограничени до нейната/неговата територия, в съответствие с процедурите, определени в параграфи 6—8.
 6. Защитните мерки, посочени в настоящия член:
 а)
 се запазват само за срока, необходим за предотвратяване или поправяне на сериозната вреда или смущенията, описани в параграфи 2, 4 и 5;
 б)
 не могат да се прилагат за срок, по-дълъг от две (2) години. Когато обстоятелствата, изискващи налагането на защитни мерки, продължават да са налице, срокът на действие на подобни мерки може да бъде удължен допълнително с не повече от две (2)


text:
години. Когато държава по СИП ЮАОР или Южноафриканският митнически съюз, в зависимост от случая, прилага защитна мярка, или когато ЕС прилага мярка, ограничена до територията на един или няколко негови най-отдалечени региона, те могат да прилагат тази мярка в течение на срок, не по-дълъг от четири (4) години, а когато обстоятелствата, изискващи налагането на защитни мерки, продължават да са налице, срокът на действието им може да бъде продължен допълнително с четири (4) години;
 в)
 чийто срок на действие надхвърля една (1) година, съдържат конкретни елементи, водещи постепенно до тяхното премахване най-късно в края на определения срок, и
 г)
 не се прилагат по отношение на внос на продукт, който по-рано вече е бил предмет на такава мярка, за срок от най-малко една (1) година, считано от датата на изтичане на срока на действие на мярката.
 7. За целите на прилагането на параграфи 1—6 се прилагат следните разпоредби:
 а)
 когато някоя от страните или Южноафриканският митнически съюз, в зависимост от случая, прецени, че е налице някоя от ситуациите, посочени в параграф 2, букви а)—в), 4 и/или 5, тя/той незабавно отнася въпроса до Комитета по търговия и развитие за разглеждане;
 б)
 Комитетът по търговия и развитие може да отправи евентуални препоръки, необходими за отстраняване на възникналите обстоятелства. Ако Комитетът по търговия и развитие не отправи препоръки, целящи отстраняване на обстоятелствата, или ако не бъде намерено друго удовлетворително решение в рамките на тридесет (30) дни от отнасянето на въпроса до Комитета по търговия и развитие, страната вносител може да приеме подходящи мерки за отстраняване на обстоятелствата, в съответствие с настоящия член;
 в)
 преди да приеме някоя от мерките, предвидени в настоящия член, или в случаите, в които се прилага параграф 8, страната или Южноафриканският митнически съюз, в зависимост от случая, предоставя на Комитета по търговия и развитие възможно най-бързо цялата относима информация, необходима за обстоен преглед на случая, с оглед намиране на приемливо за засегнатите страни решение;
 г)
 при избора на защитни мерки съгласно настоящия член трябва да се дава предимство на тези, които най-малко затрудняват действието на настоящото споразумение. Ако прилаганата митническа ставка за НОН, която е в сила в деня, непосредствено предшестващ датата на влизане в сила на настоящото споразумение, е по-ниска от прилаганата митническа ставка за НОН в момента на приемане на мярката, мерките, приложени в съответствие с параграф 3, буква б), могат да надвишават митническата ставка за НОН, която е в сила в деня, непосредствено предшестващ датата на влизане в сила на настоящото споразумение. В такъв случай съответната страна или Южноафриканският митнически съюз, в зависимост от случая, предоставя в съответствие с разпоредбата на буква в) на Комитета по търговия и развитие относимата информация, показваща, че увеличаването на митото до равнището на прилаганата митническа ставка за НОН към момента на влизане в сила не е достатъчно и че за поправянето или предотвратяване на сериозната вреда или смущенията по параграф 2 е необходима мярка, надвишаваща тази митническа ставка;
 д)
 Комитетът по търговия и развитие се уведомява незабавно за всяка защитна мярка, предприета в съответствие с настоящия член, и тя е предмет на


text:
периодични консултации в рамките на този орган, по-специално с оглед изготвяне на график за нейното премахване веднага щом обстоятелствата позволяват това.
 8. В случай че забавянето би причинило трудно поправима вреда, страната вносител или Южноафриканският митнически съюз, в зависимост от случая, може да приеме мерките, предвидени в параграфи 3, 4 и/или 5 на временна основа, без да спазва изискванията на параграф 7.
 а)
 Такова действие може да бъде предприето за срок с максимална продължителност от сто и осемдесет (180) дни, когато мерките са приети от ЕС, и двеста (200) дни — когато мерките са предприети от държава по СИП ЮАОР или Южноафриканския митнически съюз, в зависимост от случая, или когато мерките, приети от ЕС, са ограничени до територията на един или повече от най-отдалечените му региони.
 б)
 Срокът на действие на всяка такава временна мярка се зачита като част от първоначалния срок и всяко негово удължаване съгласно параграф 6.
 в)
 При приемането на такива временни мерки се вземат предвид интересите на всички заинтересовани страни.
 г)
 Страната вносител или Южноафриканският митнически съюз, в зависимост от случая, информира другата засегната страна и незабавно отнася въпроса до Комитета по търговия и развитие за разглеждане.
 9. В случай че страната вносител или Южноафриканският митнически съюз, в зависимост от случая, подложи вноса на даден продукт на административна процедура, имаща за цел бързото предоставяне на информация относно тенденциите в търговските потоци, които могат да предизвикат затрудненията, посочени в настоящия член, тя/той незабавно уведомява Комитета по търговия и развитие за това.
 10. Разпоредбите на СТО относно уреждането на спорове не се прилагат по отношение на защитните мерки, приети съгласно разпоредбите на настоящия член.
 Член 35
 Защитни мерки за селскостопанските продукти
 1. Независимо от член 34, може да се приложи защитна мярка под формата на вносно мито, ако през даден дванадесетмесечен период обемът на вноса в Южноафриканския митнически съюз на селскостопански продукт от изброените в приложение IV, който е с произход от ЕС, превишава референтното количество за съответния продукт, посочено в приложението.
 2. Върху селскостопанските продукти, посочени в параграф 1, може да бъде наложено мито, което не надвишава по-високата от следните две стойности — 25 процента от текущото обвързано мито на СТО или 25 процентни пункта. Това мито не може да надвишава преобладаващата прилагана митническа ставка за НОН.
 3. Защитните мерки, посочени в настоящия член, се запазват за по-дългия от следните два срока — до края на календарната година или в продължение на пет (5) месеца.
 4. Защитните мерки, посочени в настоящия член, не се запазват или прилагат по отношение на същата стока едновременно със:
 а)
 обща двустранна защитна мярка в съответствие с член 34;
 б)
 мярка съгласно член XIX от ГАТТ от 1994 г. и Споразумението на СТО за защитните мерки, или
 в)
 специална защитна мярка съгласно член 5 от Споразумението на СТО за селското стопанство.
 5. Посочените в настоящия член защитни мерки се прилагат по прозрачен начин. В срок от десет (10) дни след прилагането на такава мярка Южноафриканският митнически съюз уведомява писмено ЕС и предоставя съответните данни, свързани с мярката. При поискване Южноафриканският митнически съюз


text:
се консултира с ЕС относно прилагането на мярката. Южноафриканският митнически съюз също така уведомява Комитета по търговия и развитие в срок от тридесет (30) дни след налагането на такава мярка.
 6. Прилагането и изпълнението на настоящия член може да бъде предмет на обсъждане и преглед в рамките на Комитета по търговия и развитие. По искане на една от страните Комитетът по търговия и развитие може да направи преглед на референтните количества и селскостопанските продукти, посочени в настоящия член.
 7. Разпоредбите на настоящия член могат да се прилагат само в продължение на срок от дванадесет (12) години, считано от датата на влизане в сила на настоящото споразумение.
 Член 36
 Защитни мерки във връзка с хранителната обезпеченост
 1. Страните признават, че премахването на пречките пред търговията между тях, така както е предвидено в настоящото споразумение, може да създаде значителни предизвикателства за производителите от държавите по СИП ЮАОР в селскостопанския и хранително-вкусовия сектор и се споразумяват да се консултират помежду си по тези въпроси.
 2. Независимо от член 34, когато това е от особено важно значение за предотвратяване или преодоляване на критичен общ или местен недостиг на хранителни стоки или други продукти, които са от съществено значение за гарантиране на хранителната обезпеченост в държава по СИП ЮАОР, и когато това положение поражда или има вероятност да породи сериозни затруднения за тази държава по СИП ЮАОР, въпросната държава по СИП ЮАОР може да приеме защитни мерки в съответствие с процедурата, определена в член 34, параграф 7, букви б)—г),8 и 9. Мярката подлежи на преглед най-малко веднъж годишно и се отменя веднага след отпадането на обстоятелствата, довели до нейното приемане.
 Член 37
 Преходни защитни мерки за БЛНС
 1. Страните признават чувствителността за БЛНС на либерализираните продукти, изброени в приложение V.
 2. Независимо от член 34, в случай че един от продуктите, изброени в приложение V, който е с произход от ЕС, се внася на територията на държава от БЛНС в такива завишени количества, че причинява или застрашава да причини сериозна вреда за някоя държава от БЛНС, тази държава може да приложи преходна защитна мярка.
 3. Защитната мярка, посочена в параграф 2, е под формата на мито върху съответния продукт от изброените в приложение V до ниво, което не надвишава прилаганата митническа ставка за НОН в момента на приемане на мярката, или въвежда тарифна квота (TК) при нулева ставка, при условие че размерът на митото извън квотата не надвишава прилаганата митническа ставка за НОН в момента на приемане на мярката.
 4. Тридесет (30) дни преди началото на прилагането на защитната мярка съответната държава от БЛНС уведомява писмено ЕС за мярката. След уведомлението засегнатата държава от БЛНС разполага с шестдесет (60) дни, за да предостави цялата относима информация, свързана с мярката.
 5. Без да се засяга параграф 2, по искане на една от страните, съответната държава от БЛНС и ЕС провеждат консултации относно защитната мярка.
 6. Защитните мерки, посочени в настоящия член, се прилагат за срок, не по-дълъг от четири (4) години. В случаите, когато обстоятелствата, изискващи налагането на мярката, продължават да са налице, срокът на действие


text:
на подобна мярка може да бъде удължен допълнително с не повече от четири (4) години.
 7. Защитна мярка по настоящия член не може да бъде приета след изтичането на дванадесет (12) години, считано от датата на влизане в сила на настоящото споразумение.
 Член 38
 Защитни мерки за новосъздадените промишлени отрасли
 1. Независимо от член 34, Ботсуана, Лесото, Намибия, Мозамбик и Свазиленд могат временно да спрат по-нататъшното намаляване на ставката на митото или да увеличат ставката на митото до ниво, което не надвишава прилаганата митническа ставка за НОН, когато в резултат на намалението на митата продукт с произход от ЕС се внася на територията на съответната държава в такива завишени количества и при такива условия, че този внос застрашава установяването на новосъздаден промишлен отрасъл, или причинява или застрашава да причини смущения по отношение на новосъздаден промишлен отрасъл, произвеждащ сходни или пряко конкурентни продукти.
 2. Защитните мерки, приети в съответствие с условията по параграф 1 от държава по СИП ЮАОР, която е и държава-членка на Южноафриканския митнически съюз, са под формата на налагане на допълнителни мита изключително от държавата по СИП ЮАОР, която се позовава на тази разпоредба.
 3. Защитните мерки, посочени в параграф 1, могат да се прилагат за срок от най-много осем (8) години, който може да бъде допълнително удължен с решение на Съвместния съвет.
 4. Във връзка с прилагането на параграфи 1 и 2 се прилагат следните разпоредби:
 а)
 когато държава по СИП ЮАОР прецени, че са налице обстоятелствата, посочени в параграф 1, тя незабавно отнася въпроса до Комитета по търговия и развитие за разглеждане. Засегнатата държава по СИП ЮАОР предоставя на Комитета по търговия и развитие цялата относима информация, необходима за обстоен преглед на случая;
 б)
 Комитетът по търговия и развитие може да отправи препоръки с оглед намиране на необходимото приемливо решение за преодоляване на възникналите обстоятелства. Ако Комитетът по търговия и развитие не отправи препоръки или ако не бъде намерено друго удовлетворително решение в рамките на тридесет (30) дни от отнасянето на въпроса до Комитета по търговия и развитие, засегнатата държава по СИП ЮАОР може да приеме мерки в съответствие с настоящия член;
 в)
 при прилагането на мерките, предвидени в параграф 1, трябва да се дава предимство на тези, които най-малко затрудняват действието на настоящото споразумение, и
 г)
 всяка мярка, приета съгласно настоящия член, се съобщава незабавно на Комитета по търговия и развитие и е предмет на периодични консултации в рамките на посочения орган.
 5. При критични обстоятелства, при които забавянето би причинило трудно поправима вреда, засегнатата държава по СИП ЮАОР може да приеме мерките, предвидени в параграф 1, на временна основа, без да спазва изискванията на параграф 4. Подобна мярка може да бъде приета за срок от най-много двеста (200) дни. Срокът на действие на всяка такава временна мярка се зачита като част от срока, посочен в параграф 3. При приемането на такива временни мерки се вземат предвид интересите на всички участници. Засегнатата държава по СИП ЮАОР вносител информира ЕС за приемането на такава временна мярка и незабавно отнася въпроса до Комитета по търговия и развитие


text:
за разглеждане.
 6. Държавите — членки на Южноафриканския митнически съюз, имат правото да използват член 26 от Споразумението за Южноафриканския митнически съюз.
 ГЛАВА III
 Нетарифни мерки
 Член 39
 Забрана за количествени ограничения
 Страните могат да прилагат количествени ограничения, при условие че тези ограничения се прилагат в съответствие със Споразумението за СТО.
 Член 40
 Национално третиране по отношение на вътрешното облагане и нормативната уредба
 1. Страните признават, че вътрешните данъци и други вътрешни такси и законовите и подзаконовите нормативни актове и изисквания, засягащи вътрешната продажба, предлагането за продажба, покупката, превоза, дистрибуцията или употребата на продукти, и вътрешните количествени правила, изискващи смесването, преработването или употребата на продукти в определени количества или съотношения, не следва да се прилагат за вносни или местни продукти с цел защита на местното производство.
 2. Вносните продукти с произход от другата страна не могат да бъдат облагани пряко или косвено с вътрешни данъци или други вътрешни такси от каквото и да било естество, надвишаващи тези, които са пряко или косвено прилагани по отношение на сходни местни продукти. Освен това страните не налагат по никакъв друг начин вътрешни данъци или други вътрешни такси върху вносни или местни продукти по начин, който противоречи на принципите, изложени в параграф 1. (4)
 3. Вносните продукти с произход от другата страна се ползват с третиране, не по-малко благоприятно от третирането, предоставено на сходни местни продукти с национален произход в рамките на всички законови и подзаконови нормативни актове и изисквания, които се прилагат по отношение на тяхната вътрешна продажба, предлагане за продажба, покупка, превоз, дистрибуция или употреба. Разпоредбите на настоящия параграф не са пречка за прилагането на диференцирани вътрешни такси за превоз, които се основават изключително на стопанската експлоатация на транспортните средства, а не на националния произход на продукта.
 4. Страните не могат да установяват или да запазват каквито и да било вътрешни количествени правила относно смесването, преработването или употребата на продукти в определени количества или съотношения, които пряко или косвено изискват определено количество или съотношение от даден продукт, който е предмет на нормативната уредба, да бъде доставяно от местни източници. Освен това страните не прилагат по никакъв друг начин вътрешни количествени правила по начин, който противоречи на принципите, изложени в параграф 1.
 5. По отношение на смесването, преработването или употребата на продукти в определени количества или съотношения не се прилагат никакви вътрешни количествени правила, които биха довели до разпределяне на тези количества или съотношения между външни източници на снабдяване.
 6. Разпоредбите на настоящия член не се прилагат по отношение на законови и подзаконови нормативни актове и изисквания, уреждащи доставките от държавни агенции на продукти, закупени за държавни цели, без да се цели търговска препродажба, нито използване в производството на стоки за търговска продажба.
 7. Разпоредбите на настоящия член не възпрепятстват изплащането на субсидии изключително на местните производители, включително плащания, произтичащи от постъпления от вътрешни данъци или такси, прилагани в съответствие с разпоредбите на настоящия член, и субсидиране, осъществено посредством закупуване на местни продукти от държавата.
 8. Страните признават, че вътрешните мерки за контрол върху максималните цени, въпреки че са съобразени с останалите разпоредби


text:
на настоящия член, могат да навредят на интересите на страните, доставящи вносни продукти. В тази връзка страните, прилагащи такива мерки, следва да вземат предвид интересите на страните износители с оглед избягване във възможно най-голяма степен на тези неблагоприятни последици.
 9. Разпоредбите на настоящия член не са пречка дадена страна да въведе или запази в сила съществуващи вътрешни количествени правила, свързани с експонирани кинематографични филми и отговарящи на изискванията на член IV от ГАТТ от 1947 г.
 ГЛАВА IV
 Митници и улесняване на търговията
 Член 41
 Цели
 Целите на настоящата глава са:
 а)
 укрепване на сътрудничеството в областта на митниците и улесняване на търговията с цел да се гарантира, че приложимите законодателство и процедури, както и административният капацитет на митническите органи отговарят на целта за ефективен контрол и насърчаване на улесняването на търговията;
 б)
 насърчаване на хармонизацията на митническото законодателство и процедури;
 в)
 гарантиране, че законните цели на обществената политика, в това число и тези, свързани със сигурността и с предотвратяването на измамите в областта на митниците и улесняването на търговията, по никакъв начин няма да бъдат накърнени, както и
 г)
 предоставяне на необходимата подкрепа на митническите администрации на държавите по СИП ЮАОР за ефективното прилагане на настоящото споразумение.
 Член 42
 Митническо и административно сътрудничество
 1. С цел да се осигури спазването на разпоредбите на настоящата глава и да се преследват ефикасно определените в член 41 цели, страните:
 а)
 обменят информация относно митническото законодателство и процедури;
 б)
 съвместно разработват инициативи, свързани с митниците и улесняването на търговията, както и с укрепването на административния капацитет;
 в)
 обменят опит и добри практики в борбата с корупцията и измамите в свързаните с настоящата глава области;
 г)
 обменят опит и добри практики по въпроси, свързани с процедурите по внос, износ и транзит, както и с подобряването на услугите, предоставяни на бизнеса;
 д)
 обменят опит и добри практики по отношение улесняването на транзита;
 е)
 улесняват обмена на експерти между митническите администрации; както и
 ж)
 насърчават координацията между всички имащи отношение агенции, както в рамките на страната, така и между страните.
 2. Страните подготвят и развиват засилено сътрудничество по прилагането на Рамката от стандарти за сигурност и улесняване на глобалната търговия, приета през 2005 г. от Световната митническа организация (СМО). Това сътрудничество включва инициативи, насочени към действия по взаимно признаване на статус на одобрен икономически оператор и към обмен на предварителна информация, която да позволи ефикасна оценка и управление на риска за целите на сигурността.
 3. Страните си предоставят административна взаимопомощ по митнически въпроси в съответствие с разпоредбите на протокол 2.
 Член 43
 Митническо законодателство и процедури
 1. Страните се договарят, че съответните им търговски и митнически законодателства и процедури във възможно най-голяма степен се основават на:
 а)
 ревизираната Конвенция от Киото от 1999 г. за опростяване и уеднаквяване на митническите процедури, основните елементи на Рамката от стандарти на СМО за сигурност и улесняване на глобалната търговия, Международната конвенция за хармонизираната система и другите международни инструменти и стандарти, приложими в областта на митниците и търговията;
 б)
 необходимостта от закрила и улесняване на законната търговия;
 в)
 необходимостта от