text:
No 042439. Номерът на одобрението показва, че то е издадено в съответствие с изискванията на Правилото относно одобряването на устройства за обезопасяване на деца пътници в моторни превозни средства („системи за обезопасяване на деца“), изменено съгласно серия от изменения 04.
 Системата за обезопасяване на деца с горната маркировка за одобрение е устройство, което не може да се монтира във всяко превозно средство и може да се ползва в група според теглото 9 kg—25 kg (групи I и II); тя е одобрена в Нидерландия (Е4) под No 042450. Номерът на одобрението показва, че то е издадено в съответствие с изискванията на Правилото относно одобряването на устройства за обезопасяване на деца пътници в моторни превозни средства („системи за обезопасяване на деца“), изменено съгласно серия от изменения 04.
 Бележка:
 Номерът на одобрението и допълнителният символ(и) се поставят в близост до окръжността, над или под буквата „E“ или вляво или вдясно от тази буква. Цифрите на номера на одобрението се поставят от едната страна на буквата „E“ и се подреждат в същото направление. Допълнителният символ(и) се поставя(т) диаметрално противоположно на номера на одобрението. Използването на римски цифри в номера на одобрението трябва да се избягва, за да не се допусне объркване с други символи.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 3
 Схема на апаратурата за изпитване за устойчивост на прах
 (размери в mm)
 ПРИЛОЖЕНИЕ 4
 Изпитване за устойчивост на корозия
 1. Изпитвателна апаратура
 1.1.
 Апаратурата включва камера за мъгла, резервоар за солен разтвор, подаване на подходящо кондициониран въздух под налягане, една или повече пулверизиращи дюзи, опори за образеца, средства за загряване на камерата и необходимите регулиращи средства. Размерите и конструктивните подробности на апаратурата не са задължителни, стига само условията на изпитването да са изпълнени.
 1.2.
 Важно е да се гарантира, че върху изпитваните образци не падат капки от разтвор, отложени по тавана или обвивката на камерата.
 1.3.
 Капките от разтвора, които се стичат от изпитваните образци, не трябва да се връщат в резервоара за повторно пулверизиране.
 1.4.
 Апаратурата не бива да е изработена от материали, оказващи въздействие върху корозивността на мъглата.
 2. Разполагане на изпитваните образци в камерата за мъгла
 2.1.
 Образците (с изключение на прибиращи устройства) трябва да са подпрени или окачени между 15 ° и 30 ° от вертикалата и за предпочитане — успоредно на основната посока на хоризонталния поток мъгла през камерата, определен спрямо преобладаващата изпитвана повърхност.
 2.2.
 Прибиращите устройства трябва да са подпрени или окачени така, че осите на макарите за съхранение на ремъка да са перпендикулярни на основната посока на хоризонталния поток мъгла през камерата. Отворите на ремъка в прибиращото устройство също трябва да са обърнати в тази основна посока.
 2.3.
 Всеки образец трябва да е поставен така, че да позволи на мъглата да се отлага свободно върху всички образци.
 2.4.
 Всеки образец трябва да е разположен така, че да не се допуска соленият разтвор да капе от един образец върху друг.
 3. Солен разтвор
 3.1.
 Соленият разтвор се приготвя чрез разтваряне на 5 ± 1 тегловни части натриев хлорид в 95 части дестилирана вода. Солта трябва да е натриев хлорид, практически без съдържание


text:
на никел и мед и съдържаща в сухо състояние не повече от 0,1 % натриев йодид и не повече от 0,3 % примеси общо.
 3.2.
 Разтворът е такъв, че когато се пулверизира при 35 °C, събраният разтвор да е с pH в границите от 6,5 до 7,2.
 4. Сгъстен въздух
 4.1.
 Подаваният сгъстен въздух към дюзата или дюзите за пулверизиране на соления разтвор не трябва да съдържа масло и примеси и следва да е с налягане, поддържано постоянно в обхвата между 70 kN/m2 и 170 kN/m2.
 5. Условия в камерата за мъгла
 5.1.
 В зоната за експозиция на камерата за мъгла се поддържа температура 35 ± 5 °C. В тази зона се поставят най-малко два чисти колектора за мъгла, за да се предотврати събирането на капки от разтвор от изпитваните образци или от друг източник. Колекторите трябва да се поставят близо до изпитваните образци, единият възможно най-близо до отворите, а другият – възможно най-далече. Мъглата е такава, че на всеки 80 cm2 от хоризонтална събираща площ се събира средно количество от 1,0 и 2,0 ml от разтвора на час за всеки колектор, когато се измерва най-малко в продължение на 16 часа.
 5.2.
 Дюзата или дюзите трябва да са насочени или регулирани така, че пръските да не удрят директно изпитваните образци.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 5
 Изпитване за триене и микроприплъзване
 Пример а
 Пример б
 Забележка: F = 10 ±0,1 N, може да се увеличи най-много до F = 60 ±0,5 N
 Където α и β представляват ъглите, както при реална ситуация (в три измерения).
 Прилаганият върху изпитвателния стенд товар от 50 N се направлява вертикално по такъв начин, че да се предотвратят люлеенето на товара и усукването на ремъка. Присъединителното приспособление се фиксира на 50 N по същия начин, както в превозното средство.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 6
 Описание на количката
 1. Количка
 1.1.
 За изпитвания на системите за обезопасяване на деца количката, носеща само седалката, трябва да е с маса, по-голяма от 380 kg. За изпитвания на системите за обезопасяване на деца в категорията „специфично превозно средство“ количката (с прикрепената конструкция на превозното средство) трябва да е с маса, по-голяма от 800 kg.
 2. Калибрационен екран
 2.1.
 Към количката се закрепва здраво калибрационен екран с ясно отбелязана гранична линия на движението, който позволява, с помощта на фотозаписи, определяне на спазването на критериите за движение напред.
 3. Седалка
 3.1.
 Седалката се конструира по следния начин:
 3.1.1.
 твърд гръб, чиито размери са дадени в допълнение 1 към настоящото приложение. Долната и горната част са направени от тръба с диаметър 20 mm;
 3.1.2.
 твърда седалка, чиито размери са дадени в допълнение 1 към настоящото приложение. Задната част на седалката е направена от твърд метален лист, чийто горен край е тръба с диаметър 20 mm. Предната част на седалката също е направена от тръба с диаметър 20 mm;
 3.1.3.
 за достъп до скобите на устройствата за закрепване се правят отвори в задната част на възглавницата на седалката, както е посочено в допълнение 1 към настоящото приложение;
 3.1.4.
 широчината на седалката е 800 mm;
 3.1.5.
 облегалката и седалката са покрити

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
с полиуретанова пяна, чийто характеристики са дадени в таблица 1. Размерите на възглавницата са дадени в допълнение 1 към настоящото приложение.
 Таблица 1
 Плътност съгласно ISO 485 (kg/m3)
 40 -0/+5
 Носеща способност съгласно ISO 2439B (N)
 p — 25 %
 p — 40 %
 125
 155
 Коефициент на носещата способност съгласно ISO 3386 (kPa)
 Удължение на скъсване съгласно ISO 1798 (%)
 4
 180
 Якост на скъсване съгласно ISO 1798 (kPa)
 100
 Остатъчна деформация при натиск съгласно ISO 1856 (%)
 3
 3.1.6.
 Полиуретановата пяна се покрива със слънцезащитна тъкан, направена от полиакрилатни нишки, чиито характеристики са дадени в таблица 2.
 Таблица 2
 Специфична маса (g/m2)
 290
 Якост на скъсване съгласно DIN 53587 на изпитвания образец, широк 50 mm:
 в надлъжна посока (kg):
 в напречна посока (kg):
 120
 80
 3.1.7.
 Покритие на седалката и облегалката (1)
 3.1.7.1.
 Седалката от пяна се произвежда от четириъгълен блок от пяна (800 x 575 x 135 mm) по такъв начин (вж. фиг. 1 от допълнение 1 към настоящото приложение), че неговата форма да наподобява формата на алуминиевото дъно, посочена във фиг. 2 от допълнение 1 към настоящото приложение.
 3.1.7.2.
 В дъното се пробиват шест дупки, за да бъде завинтено с болтове към количката. Дупките се пробиват по дължината на най-дългата страна на дъното, по три от всяка страна, като тяхното разположение зависи от конструкцията на количката. През дупките се вкарват шест болта. Препоръчва се залепването на болтовете към дъното с подходящо лепило. След това болтовете се завинтват с гайки.
 3.1.7.3.
 Материалът на покритието (1 250 x 1 200 mm, вж. фиг. 3 от допълнение 1 към настоящото приложение) се разрязва по цялата широчина по такъв начин, че след покриването да не е възможно материалът да се припокрива. Следва да е налице междина от около 100 mm между краищата на материала за покритие. Поради това материалът трябва да бъде разрязан на около 1 200 mm.
 3.1.7.4.
 Материалът за покритие се маркира с две линии, които го пресичат по цялата широчина. Те се начертават на 375 mm от осевата линия на материала за покритие (вж. фиг. 3 от допълнение 1 към настоящото приложение).
 3.1.7.5.
 Възглавницата от пяна на седалката се поставя в преобърнато положение с материала за покритие отдолу и алуминиевото дъно отгоре.
 3.1.7.6.
 Материалът за покритие се разтяга от двете страни, докато начертаните на него линии съвпаднат с краищата на алуминиевото дъно. На мястото на всеки болт се правят малки прорези и материалът за покритие се нахлузва на болтовете.
 3.1.7.7.
 Правят се прорези в материала за покритие на места, отговарящи на положението на прорезите в дъното и пяната.
 3.1.7.8.
 Покритието се залепва към алуминиевата пластина с гъвкаво лепило. Преди залепването трябва да се махнат гайките.
 3.1.7.9.
 Капаците отстрани се сгъват върху пластината и също се залепват.
 3.1.7.10.
 Капаците в разрезите се сгъват навътре и се залепват със силна самозалепваща лента.
 3.1.7.11.
 Гъвкавото лепилото трябва да съхне в продължение на най-малко 12 часа.
 3.1.7.12.
 Възглавницата на облегалката се покрива точно по същия начин като седалката, единствено линиите на материала за покритие (1 250 x 850 mm) се начертават


text:
на 320 mm отстрани на осевата линия на материала.
 3.1.8.
 Линията Cr съвпада с линията на пресичане на горната равнина на седалката и предната равнина на облегалката.
 3.2.
 Изпитване на обърнати назад устройства
 3.2.1.
 На количката се монтира специална рамка, за да поддържа системата за обезопасяване на деца, както е показано на фиг. 1.
 3.2.2.
 Към количката се закрепва здраво стоманена тръба, така че товар от 5 000 ± 50 N, приложен хоризонтално към центъра на тръбата, да не причинява преместване, по-голямо от 2 mm.
 3.2.3.
 Размерите на тръбата трябва да са: 500 x 100 x 90 mm.
 Размери в mm
 3.3.
 Подова плоскост на количката
 3.3.1.
 Подовата плоскост на количката трябва да се конструира от плосък лист метал, с равномерна дебелина и от еднороден материал, вж. фиг. 2 от допълнение 3 към настоящото приложение.
 3.3.1.1.
 Подовата плоскост трябва да се монтира неподвижно към количката. Височината на подовата плоскост спрямо оста Cr, размер X (2) на фигура 2, трябва да се регулира така, че да отговаря на изискванията на точка 7.1.4.1.9.
 3.3.1.2.
 Подовата плоскост трябва да е проектирана така, че твърдостта на повърхността да не е по-ниска от 120 HB съгласно EN ISO 6506-1:1999.
 3.3.1.3.
 Подовата плоскост трябва да издържа на вертикално приложен концентриран товар от 5 kN, без това да причини вертикално преместване, по-голямо от 2 mm спрямо оста Cr, и без да настъпи трайна деформация.
 3.3.1.4.
 Подовата плоскост трябва да има грапавост на повърхността, ненадвишаваща Ra 6,3 съгласно ISO 4287:1997.
 3.3.1.5.
 Подовата плоскост трябва да е проектирана така, че никаква трайна деформация да не настъпва след динамично изпитване на система за обезопасяване на деца според настоящото правило.
 4. Спирачно устройство
 4.1.
 Устройството се състои от два идентични успоредно монтирани енергопоглъщателя.
 4.2.
 Ако е необходимо, трябва да се използва допълнителен енергопоглъщател за всяко увеличение от 200 kg на номиналната маса. Всеки енергопоглъщател се състои от:
 4.2.1.
 външна обвивка, образувана от стоманена тръба;
 4.2.2.
 енергопоглъщаща тръба от полиуретан;
 4.2.3.
 полирано овално стоманено тяло, проникващо в енергопоглъщащата тръба; както и
 4.2.4.
 вал и ударен накрайник.
 4.3.
 Размерите на различните части на такъв енергопоглъщател са показани на диаграмата, дадена в допълнение 2 към настоящото приложение.
 4.4.
 Характеристиките на енергопоглъщащия материал са дадени в таблици 3 и 4 от настоящото приложение.
 4.5.
 Комплектуваното спирачното устройство трябва да се държи най-малко 12 часа при температура между 15 °C и 25 °C, преди да се използва за изпитванията за калибриране, описани в приложение 7 към настоящото правило. За всички видове изпитвания спирачното устройство трябва да отговаря на експлоатационните изисквания, установени в приложение 7, допълнения 1 и 2. За динамичните изпитвания на системи за обезопасяване на деца комплектуваното спирачното устройство трябва да се държи най-малко 12 часа при същата температура (в рамките на ± 2 °С), както за изпитването за калибриране. Всяко друго устройство, което дава равностойни на тези резултати, е приемливо.
 Таблица 3
 Характеристики на енергопоглъщащия материал „А“
 (3)
 (метод D 735 на ASTM, освен ако е посочено друго)
 Твърдост по Шор, скала А:
 95 ± 2 при 20 ± 5 °C температура
 Якост на


text:
скъсване:
 Ro ≥ 350 kg/cm2
 Минимално удължение:
 Ao ≥ 400 %
 Модул
 при 100 % удължение:
 ≥ 110 kg/cm2
 при 300 % удължение:
 ≥ 240 kg/cm2
 Крехкост при ниска температура (метод D 736 на ASTM):
 5 часа при -55 °C
 Остатъчна деформация при натиск (метод B):
 22 часа при 70°С ≤ 45 %
 Плътност при 25° С:
 1,05 до 1,10
 Стареене във въздух (метод D 573 на ASTM)
 70 часа при 100°С:
 Твърдост по Шор: максимално отклонение ± 3
 якост на скъсване: намаление < 10 % от Ro
 удължение: намаление < 10 % от Аo
 тегло: намаление < 1 %
 Потапяне в масло (метод No 1 (Масло) на ASTM):
 70 часа при 100°С:
 Твърдост по Шор: максимално отклонение ± 4
 якост на скъсване: намаление < 15 % от Ro
 удължение: намаление < 10 % от Аo
 обем: раздуване < 5 %
 Потапяне в масло (метод No 3 (Масло) на ASTM):
 70 часа при 100°С:
 якост на скъсване: намаление < 15 % от Ro
 удължение: намаление < 15 % от Аo
 обем: раздуване < 20 %
 Потапяне в дестилирана вода:
 якост на скъсване: намаление < 35 % от Ro
 1 седмица при 70°С:
 удължение: увеличение < 20 % от Аo
 Таблица 4
 Характеристики на енергопоглъщащия материал „Б“
 (метод 2000 (1980) на ASTM, освен ако е посочено друго)
 Твърдост по Шор, скала А:
 88 ± 2 при 20 ± 5 °C температура
 Якост на скъсване:
 Ro ≥ 300 kg/cm2
 Минимално удължение:
 Ao ≥ 400 %
 Модул
 при 100 % удължение:
 ≥ 70 kg/cm2
 при 300 % удължение:
 ≥ 130 kg/cm2
 Крехкост при ниска температура (метод D 736 на ASTM):
 5 часа при -55 °C
 Остатъчна деформация при натиск (метод B):
 22 часа при 70°С ≤ 45 %
 Плътност при 25° С:
 1,08 до 1,12
 Стареене във въздух (метод D 573 (1981) на ASTM ):
 70 часа при 100°С:
 Твърдост по Шор: максимално отклонение ± 3
 якост на скъсване: намаление < 10 % от Ro
 удължение: намаление < 10 % от Аo
 тегло: намаление < 1 %
 Потапяне в масло (метод D 471 (1979) (Масло, No 1) на ASTM):
 70 часа при 100°С:
 Твърдост по Шор: максимално отклонение ± 4
 якост на скъсване: намаление < 15 % от Ro
 удължение: намаление < 10 % от Аo
 обем: раздуване < 5 %
 Потапяне в масло (метод D 471 (1979) (Масло, No 3) на ASTM):
 70 часа при 100°С:
 якост на скъсване: намаление < 15 % от Ro
 удължение: намаление < 15 % от Аo
 обем: раздуване < 20 %
 Потапяне в дестилирана вода:
 якост на скъсване: намаление < 35 % от Ro
 1 седмица при 70°С:
 удължение: увеличение < 20 % от Аo
 Приложение 6 — допълнение1
 Размери в mm
 Приложение 6 — допълнение 2
 Спирачно устройство
 Челен удар (размери) (в mm)
 *
 Този размер може да варира между 43 и 49 mm.
 Размери в mm
 Размери в mm
 Заден удар (размери) (в mm)
 Приложение 6 — допълнение 3
 Разполагане и използване на устройства за закрепване на изпитвателната количка
 1.
 Устройствата за закрепване се


text:
разполагат по начина, показан на фигурата по-долу.
 Когато стандартна пластина за закрепване се прикрепва към точки на закрепване A и B или B0, пластините трябва да се монтират с болт в напречна хоризонтална посока, обърнати с ъгъла навътре и с възможност свободно да се завъртат около оста си.
 2.
 Системите за обезопасяване на деца от категориите „универсална“ и „ограничена“ трябва да използват следните точки за закрепване:
 2.1.
 за системи за обезопасяване на деца, с използване на надбедрени колани, точки А и В;
 2.2.
 за системи за обезопасяване на деца, с използване на триточкови колани, точки А, ВО и С;
 2.3.
 за системи за обезопасяване на деца, с използване на приспособления за закрепване ISOFIX, най-задните точки H1 и H2.
 3.
 Устройствата за закрепване A, B и/или (най-задни) H1 H2 и D трябва да се използват за системи за обезопасяване на деца от категорията „полууниверсална“, имащи само едно допълнително горно устройство за закрепване.
 4.
 Устройствата за закрепване A, B и/или (най-задни) H1 H2, Е и F трябва да се използват за системи за обезопасяване на деца от категорията „полууниверсална“, имащи само едно допълнително горно устройство за закрепване.
 5.
 Точките R1, R2, R3, R4 и R5 са допълнителните точки за закрепване за обърнати назад системи за обезопасяване на деца от категорията „полууниверсална“, с едно или повече допълнителни устройства за закрепване (вж. точка 8.1.3.5.3. от настоящото правило).
 6.
 Освен в случай на точка С (която представлява положението на скобата на колоната) точките, които отговарят на местоположението на устройствата за закрепване, показват положението на свързване на краищата на колана с количката или с датчика за товар в зависимост от случая. Конструкцията, носеща устройствата за закрепване, трябва да бъде твърда. Горните устройства за закрепване не трябва да се изместват с повече от 0,2 mm в надлъжна посока, когато се приложи товар от 980 N върху тях в тази посока. Количката трябва да се конструира така, че да не се получават остатъчни деформации в частите, носещи устройствата за закрепване по време на изпитване.
 7.
 За преносими креватчета от група 0 точките А1 и/или B1 могат да се използват алтернативно според указанията на производителя на системите за обезопасяване. А1 и/или B1 са разположени на напречна линия през R1 на разстояние 350 mm от R1.
 8.
 За изпитване на система за обезопасяване на деца от категориите „универсална“ и „ограничена“ към седалката за изпитване се монтира стандартен колан с прибиращо устройство, посочен в приложение 13. Лентата, използвана между прибиращото устройство и пластината за закрепване А1 на стандартния колан за обезопасяване, трябва да се заменя при всяко динамично изпитване.
 9.
 За изпитване на системи за обезопасяване на деца с горна лента трябва да се използва устройството за закрепване G1 или G2.
 10.
 В случай на системи за обезопасяване на деца с опорен крак техническата служба трябва да избере устройствата за закрепване, които да се използват съгласно точки 2., 3., 4. или 5. по-горе, като опорният крак бъде регулиран, както е указано в точка 7.1.4.1.9. от настоящото правило.
 (1) Подробности за материалите, използвани в този процес, могат да се получат от TNO


text:
(Research Institute for Road Vehicles), Schoemakerstraat 97, 2628 VK Delft, The Netherlands.
 (2) Размерът Х трябва да е 210 mm с обхват на регулиране от ± 70 mm.
 (3) Адресът, от който може да бъде получен съответният стандарт на ASTM, е: ASTM, 1916 Race Street, Philadelphia, USA PA 19 103.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 7
 Крива на отрицателното ускорение или на ускорението на количката като функция на времето
 Процедурите за калибриране и измерване трябва да отговарят във всички случаи на определените в международния стандарт ISO 6487:2002. Измервателното оборудване трябва да отговаря на техническите изисквания за канал за пренос на данни с клас на честота (CFC) 60.
 Приложение 7 — допълнение1
 Крива на отрицателното ускорение или на ускорението на количката като функция на времето
 Челен удар
 Определяне на различните криви
 Време (ms)
 Ускорение (g)
 Ниска крива
 Ускорение (g)
 Висока крива
 0
 -
 10
 20
 0
 -
 50
 20
 28
 65
 20
 -
 80
 -
 28
 100
 0
 -
 120
 -
 0
 Правило No 44 на ООН Челен удар
 Допълнителният отрязък (вж. точка 8.1.3.1.1.3.2. от настоящото правило) се прилага само за шейната за положително ускорение.
 Приложение 7 — допълнение 2
 Крива на отрицателното ускорение или на ускорението на количката като функция на времето
 Заден удар
 Определяне на различните криви
 Време (ms)
 Ускорение (g)
 Ниска крива
 Ускорение (g)
 Висока крива
 0
 -
 21
 10
 0
 10
 7
 -
 20
 14
 -
 37
 14
 -
 52
 7
 -
 52
 0
 70
 -
 21
 70
 -
 0
 Правило No 44 на ООН Заден удар
 Допълнителният отрязък (вж. точка 8.1.3.1.1.3.2. от настоящото правило) се прилага само за шейната за положително ускорение.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 8
 Описание на манекените
 1. Общи положения
 1.1.
 Манекените, посочени в настоящото правило, са описани в допълнения 1 — 3 към настоящото приложение и в техническите чертежи, направени от TNO (Research Institute for Road Vehicles), Schoemakerstraat 97, 2628 VK Delft, The Netherlands.
 1.2.
 Могат да бъдат използвани алтернативни манекени, при условие че:
 1.2.1.
 равностойността им може да бъде доказана по начин, който удовлетворява органа по одобряването на типа; и
 1.2.2.
 тяхната употреба е вписана в протокола от изпитването и формуляра, описан в приложение 1 към настоящото правило.
 Приложение 8 — допълнение1
 Описание на 9-месечен и 3-, 6- и 10-годишен манекен
 1. Общи положения
 Размерите и теглата на описаните по-долу манекени се основават на антропометрията на 50-ия процентил деца на възраст съответно 9 месеца и 3,6 и 10 години.
 1.2.
 Манекените се състоят от скелет от метал и полиуретан с формовани от полиуретан компоненти на тялото.
 1.3.
 За разгърнат изглед на манекена вж. фиг. 9.
 2. Конструкция
 2.1. Глава
 2.1.1.
 Главата е направена от полиуретан и укрепена с метални шини. Във вътрешността на главата е възможно да се инсталира измервателно оборудване върху полиамиден блок в центъра на тежестта.
 2.2. Прешлени
 2.2.1.
 Шийни прешлени
 2.2.1.1.
 Вратът е направен от 5 полиуретанови пръстена със сърцевина от полиамидни елементи. Моделът за първия и втория шийни прешлени е направен от полиамид.
 2.2.2.
 Кръстни прешлени
 2.2.2.1.
 Петте кръстни прешлена са направени от полиамид.
 2.3. Гръден кош
 2.3.1.
 Скелетът на гръдния кош се състои


text:
от стоманена тръбна рамка, на която са монтирани ставите на ръцете. Гръбнакът се състои от стоманено въже с четири краища с резба.
 2.3.2.
 Скелетът е покрит с полиуретан. Измервателното оборудване може да бъде вместено в кухината на гръдния кош.
 2.4. Крайници
 2.4.1.
 Ръцете и краката са направени от полиуретан, укрепен с метални елементи под формата на тръби с квадратно сечение, шини и планки. Коленете и лактите притежават шарнирни стави, подлежащи на регулиране. Ставите на горната част на ръката и крака се състоят от стави, съставени от топка и гнездо, подлежащи на регулиране.
 2.5. Таз
 2.5.1.
 Тазът е направен от укрепен със стъкло полиестер и също е покрит с полиуретан.
 2.5.2.
 Формата на горната страна на таза, която е важна за определяне на чувствителността към натоварване в областта на корема, наподобява възможно най-много формата на детски таз.
 2.5.3.
 Тазобедрените стави са разположени непосредствено под таза.
 2.6. Комплектуване на манекена
 2.6.1.
 Врат — гръден кош — таз
 2.6.1.1.
 Кръстните прешлени и тазът са завинтени към стоманеното въже и тяхното напрежение се регулира с гайка. Шийните прешлени се монтират и регулират по същия начин. Тъй като стоманеното въже не трябва да се движи свободно през гръдния кош, не трябва да е възможно регулиране на напрежението на кръстните прешлени през врата или обратно.
 2.6.2.
 Глава — врат
 2.6.2.1.
 Главата може да се монтира и регулира посредством болт и гайка през съчетанието на първия и втория шиен прешлен.
 2.6.3.
 Торс — крайници
 2.6.3.1.
 Ръцете и краката могат да се монтират и регулират към торса посредством стави, съставени от топка и гнездо.
 2.6.3.2.
 За ставите на ръцете топките са свързани с торса; при ставите на краката те са свързани към краката.
 3. Основни характеристики
 3.1. Тегло
 Таблица 1
 Компонент
 Тегло в килограми според възрастовата група
 9 месеца
 3 години
 6 години
 10 години
 Глава + шия
 Торс
 Мишница (2x)
 Предмишница (2x)
 Бедро (2x)
 Подбедрица (2x)
 2,20 ±0,10
 3,40 ±0,10
 0,70 ±0,05
 0,45 ±0,05
 1,40 ±0,05
 0,85 ±0,05
 2,70 ±0,10
 5,80 ±0,15
 1,10 ±0,05
 0,70 ±0,05
 3,00 ±0,10
 1,70 ±0,10
 3,45 ±0,10
 8,45 ±0,20
 1,85 ±0,10
 1,15 ±0,05
 4,10 ±0,15
 3,00 ±0,10
 3,60 ±0,10
 12,30 ±0,30
 2,00 ±0,10
 1,60 ±0,10
 7,50 ±0,15
 5,00 ±0,15
 Общо
 9,00 ±0,20
 15,00 ±0,30
 22,00 ±0,50
 32,00 ±0,70
 3.2. Основни размери
 3.2.1.
 Основните размери, базирани на фиг.1 от настоящото приложение, са дадени в таблица 2.
 Таблица 2
 No
 Размери
 Размери в mm според възрастовата група
 9 месеца
 3 години
 6 години
 10 години
 1
 Задна част на седалището до предна страна на коляното
 195
 334
 378
 456
 2
 Задна част на седалището до подколенния мускул, седнало положение
 145
 262
 312
 376
 3
 Център на тежестта до седалка
 180
 190
 190
 200
 4
 Обиколка на гръдния кош
 440
 510
 500
 660
 5
 Дълбочина на гръдния кош
 102
 125
 135
 142
 6
 Разстояние между лопатките
 170
 15
 230
 295
 7
 Широчина на главата
 125
 137
 141
 141
 8
 Дължина на главата
 166
 174
 175
 181
 9
 Обиколка на ханша, седнало положение
 10
 590
 668
 780
 10
 Обиколка на ханша, изправено положение (не е показано)


text:
70
 550
 628
 740
 11
 Дълбочина на ханша, седнало положение
 125
 147
 168
 180
 12
 Широчина на ханша, седнало положение
 166
 206
 229
 255
 13
 Широчина на врата
 60
 71
 79
 89
 14
 От седалка до лакът
 135
 155
 155
 186
 15
 Широчина на рамото
 216
 249
 295
 345
 16
 Височина на очите, седнало положение
 350
 460
 536
 625
 17
 Височина, седнало положение
 450
 560
 636
 725
 18
 Височина на раменете, седнало положение
 280
 335
 403
 483
 19
 Ходило до подколянната ямичка, седнало положение
 125
 205
 283
 355
 20
 Дължина на тялото (не е показана)
 708
 980
 1 166
 1 376
 21
 Височина на бедрото, седнало положение
 70
 85
 95
 106
 4. Регулиране на ставите
 4.1. Общи положения
 4.1.1.
 За да се получат повторими резултати при използването на манекените, от съществено значение е определянето и регулирането на триенето в различните стави, напрежението във вратните и кръстните въжета и твърдостта на модула, вграден в коремната област.
 4.2. Регулиране на въжето на врата
 4.2.1.
 Торсът се поставя по гръб в хоризонтална равнина.
 4.2.2.
 Монтира се пълният комплект на шията без главата.
 4.2.3.
 Затяга се гайката, регулираща натиска на свързване на съчетанието на първия и втория шиен прешлен.
 4.2.4.
 През съчетанието на първия и втория шиен прешлен се поставя подходяща щанга или болт.
 4.2.5.
 Разхлабва се гайката, регулираща натиска на свързване, докато съчетанието на първия и втория шиен прешлен се наклони с 10 ± 1 mm, когато към щангата или болта през съчетанието на първия и втория шиен прешлен (вж. фиг. 2) е приложен, в посока надолу, товар от 50 N.
 4.3. Става на първия шиен прешлен
 4.3.1.
 Торсът се поставя по гръб в хоризонтална равнина.
 4.3.2.
 Монтира се пълният комплект на врата и главата.
 4.3.3.
 С главата в хоризонтално положение се затягат болтът и регулиращата гайка през главата и съчетанието на първия и втория шиен прешлен.
 4.3.4.
 Разхлабва се регулиращата гайка, докато главата започне да се движи (вж. фиг. 3)
 4.4. Тазобедрена става
 4.4.1.
 Поставя се тазът на предната му страна, в хоризонтална равнина.
 4.4.2.
 Монтира се бедрото на крака, без подбедрицата.
 4.4.3.
 Затяга се регулиращата гайка, с бедрото в хоризонтално положение
 4.4.4.
 Разхлабва се регулиращата гайка, докато бедрото започне да се движи.
 4.4.5.
 Тазобедрената става трябва често да се проверява в началния период поради проблеми на „разработването“ (вж. фиг. 4).
 4.5. Колянна става
 4.5.1.
 Поставя се бедрото в хоризонтално положение.
 4.5.2.
 Монтира се долната част на крака.
 4.5.3.
 Затяга се регулиращата гайка на колянната става с подбедрицата в хоризонтално положение.
 4.5.4.
 Разхлабва се регулиращата гайка, докато подбедрицата започне да се движи (вж. фиг. 5)
 4.6. Раменна става
 4.6.1.
 Поставя се торсът в изправено положение.
 4.6.2.
 Монтира се мишницата, без предмишницата.
 4.6.3.
 Затягат се регулиращите гайки на рамото с мишницата в хоризонтално положение.
 4.6.4.
 Разхлабва се регулиращата гайка, докато мишницата започне да се движи (вж. фиг. 6)
 4.6.5.
 Раменните стави следва често да се проверяват в началния период поради проблеми на „разработването“.
 4.7. Лакътна става
 4.7.1.
 Поставя се мишницата във вертикално положение.
 4.7.2.
 Монтира се предмишницата.
 4.7.3.
 Затяга се регулиращата гайка на


text:
лакътя с предмишницата в хоризонтално положение.
 4.7.4.
 Разхлабва се регулиращата гайка, докато предмишницата започне да се движи (вж. фиг. 7)
 4.8. Въже за кръста
 4.8.1.
 Сглобяват се горната част на торса, кръстните прешлени, долната част на торса, вграденият модул в коремната област, въжето и пружината.
 4.8.2.
 Затяга се регулиращата гайка на въжето в долната част на торса, докато пружината се свие до 2/3 от ненатоварената си дължина (вж. фиг. 8).
 4.9. Калибриране на вградения в коремната област модул
 4.9.1.
 Общи положения
 4.9.1.1.
 Изпитването трябва да се проведе посредством подходяща произвеждаща натоварване машина.
 4.9.2.
 Вграденият в коремната област модул се поставя върху твърд блок с дължина и ширина като тези на гръбначния стълб в областта на кръста. Дебелината на този блок трябва да е най-малко два пъти дебелината на гръбначния стълб в областта на кръста (вж. фиг. 9).
 4.9.3.
 Прилага се начален товар от 20 N.
 4.9.4.
 Прилага се постоянен товар от 50 N.
 4.9.5.
 След 2 минути отклонението на вградения в коремната област модул трябва да бъде:
 за
 за 9-месечен манекен:
 11,5 ±2,0 mm
 3-годишен манекен:
 11,5 ±2,0 mm
 6-годишен манекен:
 13,0 ±2,0 mm
 10-годишен манекен:
 13,0 ±2,0 mm
 5. Оборудване
 5.1. Общи положения
 5.1.1.
 Процедурите по калибриране и измерване трябва да се основават на международните стандарти ISO 6487 (1980).
 5.2. Поставяне на акселерометъра в гръдния кош.
 Акселерометърът се монтира в защитената кухина на гръдния кош.
 5.3. Индикация за проникване в корема
 5.3.1.
 Образец от моделиращата глина се свързва вертикално с предната страна на кръстните прешлени посредством тънка залепваща лента.
 5.3.2.
 Огъване на моделиращата глина не означава непременно, че е имало проникване.
 5.3.3.
 Образците моделираща глина трябва да имат дължина и ширина като тези на гръбначния стълб в областта на кръста; дебелината на образците трябва да е 25 ± 2 mm.
 5.3.4.
 Използва се единствено моделираща глина, доставена заедно с манекените.
 5.3.5.
 По време на изпитването температурата на моделиращата глина трябва да е 30 ± 5 °C.
 Приложение 8 — допълнение 2
 Описание на манекена на новородено
 1.
 Манекен Q0 (1)
 2.
 Манекен P0
 Манекенът P0 е от 1987 г. (допълнение 1 към серия от изменения 02) и е описан по-долу.
 Той се състои от глава, торс, ръце и крака като едно цяло. Торсът, ръцете и краката са една отливка от Sorbothane, с поливинилхлоридно покритие и чийто гръбнак е стоманена пружина. Главата е отливка от полиуретанова пяна, с поливинилхлоридно покритие и е трайно прикрепена към торса. Манекенът е снабден с плътно прилягаща престилка от ластичен памук/полиестер.
 Размерите и разпределението на теглото на манекена са основани на 50-ия процентил новородено и са дадени в таблици 1 и 2 и във фиг. 1.
 Таблица 1
 Основни размери на манекена на новородено
 Размер
 mm
 Размер
 mm
 A
 B
 Седалище — теме
 Седалище — стъпало (с протегнат крак)
 345
 250
 E
 F
 G
 Широчина на рамото
 Широчина на гръдния кош
 Дълбочина на гръдния кош
 150
 105
 100
 C
 D
 Широчина на главата
 Дълбочина на главата
 105
 125
 H
 I
 Широчина на бедрото
 Център на тежестта от темето
 105
 235
 Таблица 2
 Разпределение на теглото


text:
на манекена на новородено
 (*)
 Глава и шия
 Торс
 Ръце
 Крака
 0,7 kg
 1,1 kg
 0,5 kg
 1,1 kg
 Общо тегло
 3,4 kg
 1.
 Скованост на рамото
 1.1.
 Манекенът се поставя по гръб върху хоризонтална повърхност и торсът се подпира от едната страна, за да се предотврати преместване (фиг. 2).
 1.2.
 Прилага се хоризонтално товар от 150 N върху бутало с плоска повърхност и диаметър 40 mm в посока, перпендикулярна на оста между най-горната и най-долната точка на манекена. Оста на буталото следва да минава през центъра на рамото на манекена и да е допирателна на точка А на рамото (вж. фиг. 2). Страничното отклонение на буталото от точката на първия контакт с ръката следва да е между 30 mm и 50 mm.
 1.3.
 Повтаря се на другото рамо – поддръжката на торса се прехвърля.
 2.
 Скованост на ставите на краката
 2.1.
 Манекенът се поставя по гръб върху хоризонтална равнина (фиг. 3) и двете подбедрици се връзват една към друга като се създава контакт в областта на вътрешната страна на коляното.
 2.2.
 Посредством 35 mm x 95 mm бутало с плоска повърхност се прилага вертикален товар над коленете, като осевата линия на буталото се намира над най-високата точка на коленете.
 2.3.
 Прилага се достатъчно сила към буталото, за да се извият бедрата, докато повърхността на буталото достигне на 85 mm над поддържащата равнина. Силата трябва да е между 30 N и 70 N. Прави се необходимото долните крайници да нямат контакт с никаква повърхност по време на изпитването.
 3.
 Температура
 Калибрирането трябва да се извършва при температура между 15 °C и 30 °C.
 Приложение 8 — допълнение 3
 Описание на 18-месечен манекен
 1. Общи положения
 1.1.
 Размерите и теглата на манекена са основани на антропометрията на 50-тия процентил от деца на възраст 18 месеца.
 2. Конструкция
 2.1. Глава
 2.1.1.
 Главата се състои от полутвърд пластмасов череп, покрит с имитация на кожа на главата. Черепът има кухина, която допуска монтирането (по избор) на инструменти.
 2.2. Врат
 2.2.1.
 Вратът се състои от три части:
 2.2.2.
 стълб от твърд каучук,
 2.2.3.
 отгоре на стълба от твърд каучук — става на първия шиен прешлен, подлежаща на регулиране, допускаща въртене при регулирано триене около страничната ос;
 2.2.4.
 сферична става, неподлежаща на регулиране, в основата на врата.
 2.3. Торс
 2.3.1.
 Торсът се състои от пластмасов скелет, покрит с имитация на плътта и кожата. Торсът има кухина отпред на скелета и позволява влагането на пяна, за да се постигане необходимата твърдост на торакса. Торсът има кухина отзад, която позволява монтирането (по избор) на инструменти.
 2.4. Корем
 2.4.1.
 Коремът на манекена е подлежащ на деформация елемент, който се състои от една част и е вкаран в отвора между торакса и таза.
 2.5. Гръбначен стълб
 2.5.1.
 Гръбначният стълб се състои от гумен стълб, който е монтиран между таза и скелета в областта на торакса. Твърдостта на гръбначния стълб е предварително определена, с използване на метално въже, което преминава през кухата сърцевина на стълба от каучук.
 2.6. Таз
 2.6.1.
 Тазът е направен от полутвърда пластмаса и е оформен с очертанията


text:
на детски таз. Той е покрит с плът и кожа, имитираща плътта/кожата около таза и седалището.
 2.7. Тазобедрена става
 2.7.1.
 Тазобедрените стави се монтират към долната част на таза. Чрез карданен шарнир ставата позволява завъртане около страничната ос, както и завъртане около ос, която образува прав ъгъл със страничната ос. И по двете оси се прилага триене, което подлежи на регулиране.
 2.8. Колянна става
 2.8.1.
 Колянната става позволява сгъване и протягане на подбедрицата при триене, подлежащо на регулиране.
 2.9. Раменна става
 2.9.1.
 Раменната става се монтира към скелета в областта на торакса. Храпови механизми позволяват поставянето на ръката в две начални положения.
 2.10. Лакътна става
 2.10.1.
 Лакътната става позволява сгъването и протягането на предмишницата. Храпови механизми позволяват поставянето на предмишницата в две начални положения.
 2.11. Комплектуване на манекена
 2.11.1.
 Въжето за гръбначния стълб е монтирано към гръбначния стълб в областта на кръста.
 2.11.2.
 Гръбначният стълб в лумбалната област е монтиран в скелета, между таза и гръбначния стълб в областта на торакса.
 2.11.3.
 Вграденият в коремната област модул е монтиран между торакса и таза.
 2.11.4.
 Вратът се монтира отгоре на торакса.
 2.11.5.
 Главата е монтирана отгоре на врата посредством междинна пластина.
 2.11.6.
 Ръцете и краката са монтирани.
 3. Основни характеристики
 3.1. Тегло
 Таблица 1
 Разпределение на теглото на 18-месечен манекен
 Компонент
 Тегло (kg)
 Глава + шия
 2,73
 Торс
 5,06
 Мишница
 0,27
 Предмишница
 0,25
 Бедро
 0,61
 Подбедрица
 0,48
 Общо тегло
 11,01
 3.2. Основни размери
 3.2.1.
 Основните размери, базирани на фиг.1 от настоящото приложение (представена по-долу), са дадени в таблица 2.
 Таблица 2
 No
 Размер
 Стойност (mm)
 1
 Задна част на седалището до предна страна на коляното
 239
 2
 Задна част на седалището до подколенния мускул, седнало положение
 201
 3
 Център на тежестта до седалка
 193
 4
 Обиколка на гръдния кош
 474
 5
 Дълбочина на гръдния кош
 113
 7
 Широчина на главата
 124
 8
 Дължина на главата
 160
 9
 Обиколка на ханша, седнало положение
 510
 10
 Обиколка на ханша, изправено положение (не е показано)
 471
 11
 Дълбочина на ханша, седнало положение
 125
 12
 Широчина на ханша, седнало положение
 174
 13
 Широчина на врата
 65
 14
 От седалка до лакът
 125
 15
 Широчина на рамото
 224
 17
 Височина, седнало положение
 495 (*)
 18
 Височина на раменете, седнало положение
 305
 19
 Ходило до подколянната ямичка, седнало положение
 173
 20
 Дължина на тялото (не е показана)
 820 (*)
 21
 Височина на бедрото, седнало положение
 66
 4. Регулиране на ставите
 4.1. Общи положения
 4.1.1.
 За да се получат повторими резултати при използване на манекените, от съществено значение е регулирането на триенето в различните стави, напрежението в гръбначния стълб в лумбалната област и твърдостта на вградения в коремната област модул.
 Преди тези инструкции всички части трябва да се проверят за повреди.
 4.2. Гръбначен стълб
 4.2.1.
 Лумбалната област на гръбначния стълб се калибрира, преди да се монтира на манекена.
 4.2.2.
 Долната пластина за монтиране на лумбалната област на гръбначния стълб се закрепва към подставка, така че предната страна на лумбалната област на гръбначния стълб да се намира най-отдолу (фиг. 2).
 4.2.3.
 Спрямо горната пластина за монтиране се прилага сила


text:
от 250 N, насочена надолу. Полученото преместване надолу трябва да се измери между 1 и 2 секунди след началното прилагане на силата и трябва да е между 9 и 12 mm.
 4.3. Корем
 4.3.1.
 Вграденият в коремната област модул се монтира върху твърд блок с дължина и широчина, равни на тези на лумбалната област на гръбначния стълб. Дебелината на този блок трябва да е най-малко два пъти дебелината на лумбалната област на гръбначния стълб (вж. фиг. 3).
 4.3.2.
 Прилага се начален товар от 20 N.
 4.3.3.
 Прилага се постоянен товар от 50 N.
 4.3.4.
 След две минути отклонението на вграденият в корема модул трябва да бъде12 ± 2 mm.
 4.4. Регулиране на врата
 4.4.1.
 Комплектуваният врат, състоящ се от стълб от каучук, сферична става в основата на шията и първата става на шийния прешлен се монтират към вертикална повърхност, така че предната страна гледа надолу (фиг. 4).
 4.4.2.
 Спрямо оста на първата става на шийния прешлен се прилага вертикално насочена сила от 100 N. Положението на първата става на шийния прешлен следва да показва преместване от 22 ± 2 mm.
 4.5. Първа става на шийния прешлен
 4.5.1.
 Монтират се напълно сглобеният врат и глава.
 4.5.2.
 Торсът се поставя по гръб в хоризонтална равнина.
 4.5.3.
 С използване на динамометричен ключ болтът и регулиращата гайка се затягат през главата и първата става на шийния прешлен, докато главата не може да се движи под собствената си тежест.
 4.6. Ханш
 4.6.1.
 Монтира се бедрото, без подбедрицата, към таза.
 4.6.2.
 Поставя се бедрото в хоризонтално положение.
 4.6.3.
 Увеличава се триенето, упражнявано по страничната ос, докато кракът престане да се движи под собствената си тежест.
 4.6.4.
 Поставя се бедрото в хоризонтално положение в посоката на страничната ос.
 4.6.5.
 Увеличава се триенето в карданния шарнир, докато горната част на крака престане да се движи под собствената си тежест.
 4.7. Коляно
 4.7.1.
 Подбедрицата се монтира към бедрото.
 4.7.2.
 Поставят се бедрата и подбедриците в хоризонтално положение, като бедрата са подпрени.
 4.7.3.
 Затяга се регулиращата гайка на коляното, докато подбедрицата престане да се движи под собствената си тежест.
 4.8. Рамене
 4.8.1.
 Изтегля се предмишницата и се поставя мишницата в най-горното положение, в което се застопорява храповият механизъм.
 4.8.2.
 Храповите механизми на рамото трябва да се приведат в изправност или заменят, ако рамото не остава в това положение.
 4.9. Лакът
 4.9.1.
 Поставя се мишницата в най-долното положение, а предмишницата в най-горното положение, в което се застопорява храповият механизъм.
 4.9.2.
 Храповите механизми на лакътя трябва да се приведат в изправност или заменят, ако предмишницата не остава в това положение.
 5. Оборудване
 5.1. Общи положения
 5.1.1.
 Макар 18-месечният манекен да е подготвен за оборудване с определен брой датчици, той е стандартно оборудван със заместители със същата големина и тегло.
 5.1.2.
 Процедурите по калибриране и измерване трябва да се основават на международния стандарт ISO 6487:1980.
 5.2. Поставяне на акселерометъра в гръдния кош.
 5.2.1.
 Акселерометърът трябва да се монтира в кухината на гръдния кош. Това се прави през задната част на манекена.
 5.3. Индикация за проникване в корема
 5.3.1.
 Наличието или отсъствието на проникване


text:
в корема трябва да се преценява с използване на високоскоростна фотография.
 (1) С техническите спецификации и подробните чертежи на манекена от серия Q, включително Q0, и корекциите за изпитванията по настоящото правило, може временно да се извърши справка на уебсайта на неформалната работна група по усъвършенстваните системи за обезопасяване на деца (www2.unece.org/wiki/display/trans/Q-dummy+drawings) на ИКЕ на ООН, Двореца на нациите, Женева, Швейцария. Когато [Правилото] бъде прието от Световния форум за хармонизация на регулаторната уредба за превозните средства (WP.29), текстът, ограничаващ използването на чертежите и техническите спецификации, ще бъде премахнат от отделните страници и те ще бъдат качени на горепосочения уебсайт. След период от време, необходим на неформалната работна група за приключване на прегледа на техническите спецификации и чертежите на манекените, окончателните и съгласувани чертежи ще бъдат включени в общата резолюция на Спогодбите от 1958 и 1998 г. и с тях ще може да се направи справка на уебсайта на Световния форум WP.29.
 (*) Дебелината на поливинилхлоридното покритие следва да е 1 ±0,5 mm. - 0
 Относителното тегло следва да е 0,865 ±0,1.
 (*) Седалище, гръб и глава на манекена, опрени във вертикална повърхност.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 9
 Изпитване на челен удар в преграда
 1. Инсталации, процедура и измервателни инструменти
 1.1. Изпитвателен полигон
 Мястото на изпитването трябва да е достатъчно голямо, за да помести пътеката за засилване, преградата и техническите инсталации, необходими за изпитването. Последната част на пътеката, най-малко 5 m преди преградата, трябва да е хоризонтална, плоска и гладка.
 1.2. Преграда
 Преградата се състои от блок от армиран бетон, широк отпред не по-малко от 3 m и висок не по-малко от 1,5 m. Дебелината на преградата трябва да е такава, че преградата да тежи най-малко 70 тона. Лицето на преградата трябва да е вертикално, перпендикулярно на оста на пътеката за засилване и покрито с шперплатови плоскости, дебели 20 ± 1 mm и в добро състояние. Преградата е закрепена към земята или поставена на земята, при необходимост с допълнителни спирачни устройства, които да ограничават преместването. Също така може да се използва преграда с различни характеристики, но даваща не по-малко окончателни резултати.
 1.3. Задвижване напред на превозното средство
 В момента на удара превозното средство не трябва вече да е подложено на действието на никакво допълнително управляващо или задвижващо устройство или устройства. То трябва да достигне препятствието по траектория, перпендикулярна на стената на сблъсъка; разрешеното максимално странично несъвпадение между вертикалната средна линия на предницата на превозното средство и вертикалната средна линия на стената на сблъсъка е ± 30 cm.
 1.4. Състояние на превозното средство
 1.4.1.
 Изпитваното превозно средство трябва да е оборудвано с всички стандартни компоненти и оборудване, включени в работното му тегло без товар, или да бъде в такова състояние, че да изпълнява това изискване — както по отношение на компоненти и екипировка за отделението на пътниците, така и на разпределението на работното тегло на превозното средство като цяло.
 1.4.2.
 Ако превозното средство се задвижва от външно съоръжение, инсталацията за гориво трябва да е пълна най-малко 90 процента от капацитета ѝ с гориво или незапалима течност, която има плътност и вискозитет, близки до обичайно използваното


text:
гориво. Всички други системи (съдове за спирачна течност, радиатор и др.) трябва да са празни.
 1.4.3.
 Ако превозното средство се задвижва от собствения си двигател, резервоарът за гориво трябва да е пълен най-малко 90 процента. Всички други резервоари, съдържащи течности, трябва да са пълни догоре.
 1.4.4.
 По искане на производителя техническата служба, отговаряща за провеждане на изпитванията, може да позволи същото превозно средство, което се използва за изпитвания, посочени от други правила (включително изпитвания, които са в състояние да засегнат конструкцията му), да се използва и за изпитванията, определени от настоящото правило.
 1.5. Скорост на удара
 Скоростта на удара трябва да е 50 + 0/-2 km/h. Ако изпитването обаче е извършено при по-висока скорост на удара и превозното средство е отговорило на определените условия, резултатът от изпитването се приема за задоволителен.
 1.6. Измервателна апаратура
 Уредът, използван за измерване на скоростта, посочена в точка 1.5. по-горе, трябва да е с точност в рамките на 1 процент.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 10
 Процедура на изпитване на заден удар
 1. Инсталации, процедури и измервателни уреди
 1.1. Изпитвателен полигон
 Мястото на изпитването трябва да е достатъчно голямо, за да помести система, движеща напред тялото, нанасящо удара, и да позволи следударово преместване на удареното превозно средство и инсталирането на оборудването на изпитването. Частта, в която настъпват ударът по колата и преместването, трябва да е хоризонтална (Наклонът трябва да е по-малък от 3 процента, измерен върху всяка дължина от един метър).
 1.2. Тяло, нанасящо удар
 1.2.1.
 Тялото, нанасящо удар, е със стоманена и твърда конструкция.
 1.2.2.
 Ударната повърхност е плоска и най-малко 2 500 mm широка и 800 mm висока. Ръбовете ѝ трябва да бъдат заоблени при радиус на заоблянето между 40 и 50 mm. Тя трябва да е покрита с пласт шперплат, дебел 20 ± 1 mm.
 1.2.3.
 В момента на удара трябва са изпълнени следните изисквания:
 1.2.3.1.
 ударната повърхност трябва да е вертикална и перпендикулярна спрямо средната надлъжна равнина на удареното превозно средство;
 1.2.3.2.
 посоката на движение на тялото, нанасящо удара, трябва да е практически хоризонтална и успоредна на средната надлъжна равнина на удареното превозно средство;
 1.2.3.3.
 допустимото максимално странично отклонение между средната вертикална линия на повърхността на тялото, което нанася удара, и средната надлъжна равнина на удареното тяло е 300 mm. Освен това ударната повърхност трябва да се простира върху цялата широчина на удареното превозно средство;
 1.2.3.4.
 просветът при долния край на ударната повърхност трябва да е 175 ± 25 mm.
 1.3. Задвижване напред на тялото, което нанася удара
 Тялото, което нанася удара, може да е закрепено към количка (движеща се преграда) или да представлява част от махало.
 1.4. Специални разпоредби, приложими при използване на движеща се преграда
 1.4.1.
 Ако тялото, което нанася удара, е закрепено към количка (движеща се преграда) посредством задържащ елемент, последният трябва да е твърд и да не се поддава на деформация от удара; в момента на удара количката трябва да е в състояние на свободно движение и да не е подложена на действието на задвижващото устройство.
 1.4.2.
 Общото тегло на количката и тялото, което нанася удара, е 1 100 ± 20


text:
kg.
 1.5. Специални разпоредби, приложими при използването на махало.
 1.5.1.
 Разстоянието между центъра на ударната повърхност и оста на завъртането на махалото трябва да е не по-малко от 5 m.
 1.5.2.
 Тялото, което нанася удара, е окачено свободно на неподвижни рамена, които са неподвижно закрепени към него. Така оформеното махало практически е неспособно да се поддаде на деформация от удара.
 1.5.3.
 В махалото се вгражда спирачно устройство, което да предотвратява всякакъв вторичен удар по изпитваното превозно средство от страна на тялото, което нанася удар.
 1.5.4.
 В момента на удара скоростта на ударното действие в центъра на махалото трябва да е между 30 и 32 km/h.
 1.5.5.
 Приведената маса „mr“ в центъра на удара на махалото се определя като функция на общото тегло „m“, на разстоянието „а“ (*) между центъра на удара и оста на завъртане и на разстоянието „l“ между центъра на тежестта и оста на завъртане по следното уравнение:
 1.5.6.
 Приведената маса „mr“ трябва да е 1 100 ± 20 kg.
 1.6. Общи разпоредби относно теглото и скоростта на тялото, което нанася удар
 Ако изпитването обаче е проведено при скорост на удара, по-висока от посочените в точка 1.5.4., и/или с тегло, по-голямо от определените в точки 1.5.3. или 1.5.6., и превозното средство е отговорило на установените изисквания, резултатът от изпитването се приема за задоволителен.
 1.7. Състояние на превозното средство по време на изпитването
 Изпитваното превозно средство трябва да е оборудвано с всички стандартни компоненти и оборудване, включени в работното му тегло без товар, или да бъде в такова състояние, че да отговаря на това изискване по отношение на разпределението на работното тегло на превозното средство като цяло.
 1.8.
 Комплектуваното превозно средство с монтирана съгласно инструкциите система за обезопасяване на деца трябва да се постави на твърда, плоска и равна повърхност, с незадействана ръчна спирачка и лост за превключване на предавките в неутрално положение. По време на едно и също изпитване може да бъде изпитана повече от една система за обезопасяване на деца.
 (*) Разстоянието „а“ е равно на дължината на разглежданото синхронно махало.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 11
 Допълнителни устройства за закрепване, изисквани за закрепване на системи за обезопасяване на деца от полууниверсална категория към моторните превозни средства
 1.
 Настоящото приложение се прилага единствено към допълнителни устройства за закрепване на системи за обезопасяване на деца от „полууниверсална категория“ или към щанги, или други специални елементи, използвани за закрепване на устройство за обезопасяване на деца към каросерията независимо дали те използват устройствата за закрепване по Правило No 14 на ООН.
 2.
 Устройства за закрепване се определят от производителя на системата за обезопасяване на деца и техническите характеристики се представят за одобрение на техническата служба, която провежда изпитванията.
 Техническите служби могат да вземат предвид информация, получена от производителя на превозното средство.
 3.
 Производителят на системата за обезопасяване на деца трябва да осигури необходимите части за монтиране на устройствата за закрепване и специален план за всяко превозно средство, който показва тяхното точно местоположение.
 4.
 Производителят на системата за обезопасяване на деца трябва да укаже дали устройствата за закрепване, необходими за закрепване на системата към конструкцията


text:
на автомобила, са в съответствие с изискванията за положението и якостта, посочени в точка 3 и следващите в препоръката, дадена на правителствата, предвиждащи да приемат специални изисквания по отношение на устройствата за закрепване на системи за обезопасяване на деца, използвани в пътнически автомобили (1).
 (1) (Вж. текста на Правило No 16 на ООН).
 ПРИЛОЖЕНИЕ 12
 Стол
 Размери в mm
 ПРИЛОЖЕНИЕ 13
 Стандартен обезопасителен колан
 1.
 Обезопасителният колан за динамичното изпитване и за изискването за максимална дължина трябва да е произведен в една от двете конфигурации, показани на фиг. 1. Това са триточков колан с прибиращо устройство и двуточков статичен колан.
 2.
 Триточковият колан с прибиращо устройство има следните твърди части: прибиращо устройство (R), скоба към колона (P), две точки на закрепване (A1 и A2) (вж. фиг. 1) и централна част (N, детайли във фиг. 3). Прибиращото устройство трябва да отговаря на изискванията на Правило No 16 на ООН за силата на прибирането. Диаметърът на макарата на прибиращо устройство трябва да е 33 ±0,5 mm.
 3.
 Коланът с прибиращо устройство трябва да се монтира към устройствата за закрепване на седалката за изпитване, описана в приложение 6, допълнения 1 и 4, както следва:
 устройството за закрепване на колан A1 трябва да се монтира към устройството за закрепване на количката B0 (от външната страна);
 устройството за закрепване на колан A2 трябва да се монтира към устройството за закрепване на количката А (от вътрешната страна);
 скобата за колона на колан Р трябва да се монтира на устройството за закрепване на количката С;
 прибиращото устройство за колан R трябва да се монтира на устройство за закрепване на количката, така че осевата линия на скобата да е разположена на Re.
 Стойността на Х във фиг. 1б по-долу е 200 ± 5 mm. Ефективната дължина на ремъка между А1 и осевата линия на макарата на прибиращото устройство Re (когато лентата е напълно изтеглена, включително минималната дължина от 150 mm за изпитване на универсални и полууниверсални категории) трябва да бъде 2 820 ± 5 mm, когато се измерва в права линия, без натоварване и на хоризонтална повърхност; тази дължина може да бъде увеличена за изпитване на ограничена категория; за всички категории с инсталирана система за обезопасяване на деца дължината на ремъка на макарата на прибиращото устройство трябва да е минимум 150 mm.
 4.
 Изискванията за ремъка на колана са, както следва:
 Материал: полиестер тип „spinnblack“
 a)
 широчина:
 б)
 дебелина:
 в)
 удължение:
 48 ± 2 mm при 10 000 N
 1,0 ±0,2 mm
 8 ± 2 % при 10 000 N
 5.
 Двуточковият статичен колан, показан на фиг. 1, се състои от две стандартни планки за закрепване, показани на фиг. 2, и ремък, отговарящ на изискванията на точка 4 по-горе.
 6.
 Двете планки за закрепване на двуточковия статичен колан се монтират на устройствата за закрепване на количката А и В. Стойността на Y на фиг. 1 е 1 300 ± 5 mm. Това е максималната дължина, изисквана за одобрение на универсална система за обезопасяване на деца с двуточкови колани (вж. точка 6.1.9. от настоящото правило)
 Фигура 1а и 1б


text:
Стандартни конфигурации на обезопасителен колан
 Размери в mm
 ПРИЛОЖЕНИЕ 14
 Схема на одобряването на типа (блок схема ISO 9002:2000)
 Забележки:
 (0)
 или равностоен на този стандарт с допустимото изключение на изискванията относно концепциите на проектирането и разработването, точка 7.3. от ISO 9002:2000 „Удовлетворяване на клиента и непрекъснати подобрения“.
 (1)
 Тези изпитвания се извършват от техническа служба.
 (2)
 Изпитвания в съответствие с приложение 16
 a)
 ако няма ISO 9002:2000:
 i)
 от органа или техническата служба по време на посещението от бележка под линия 3а)
 ii)
 на производителя между посещенията, посочени в бележка 3б);
 б)
 ако има ISO 9002:2000: взети от производителя, процедурата, проверена по време на посещение от бележка под линия 3б).
 (3)
 Посещение на производителя за инспекция и извадка на случаен принцип от образци от органа или техническата служба.
 a)
 ако няма ISO 9002:2000: 2 пъти годишно
 б)
 ако има ISO 9002:2000: 1 път годишно
 ПРИЛОЖЕНИЕ 15
 Обяснителни бележки
 Обяснителните бележки, дадени в настоящото приложение, се отнасят до трудностите, свързани с тълкуването на Правилото. Те са замислени като ръководство за техническите служби, извършващи изпитванията.
 Точка 2.10.1.
 Бързо регулиращо устройство може също да бъде устройство с въртящ се вал и пружина, сходно на прибиращо устройство с ръчно задействане. Регулиращото устройство трябва да бъде изпитвано според изискванията от точки 7.2.2.5. и 7.2.3.1.3.
 Точка 2.19.2.
 Полууниверсална система за обезопасяване, която е определена за монтиране на задната седалка на седан и комби и в която целият комплект колани е идентичен, е един „тип“.
 Точка 2.19.3.
 При вземане на решение дали е създаден нов тип трябва да се вземат предвид значимостта на промените на размерите и/или теглото на седалката, пълнежа, противоударната преграда, енергопоглъщащите характеристики или цветът на материала.
 Точки 2.19.4. и 2.19.5.
 Тези точки не трябва да се прилагат за обезопасителни колани, одобрени отделно в съответствие с Правило No 16 на ООН, които са необходими за закрепване на системата за обезопасяване на деца към превозното средство или за обезопасяване на детето.
 Точка 6.1.2.
 За обърнати назад системи за обезопасяване на деца правилното положение на най-горната точка на системата по отношение на главата на детския манекен се осигурява чрез поставянето на най-големия манекен, за който е предвидено устройството, в най-наклонената назад конфигурация и с хоризонталната линия на височината на очите, минаваща под най-горната точка на седалката.
 Точка 6.1.8.
 Изискването за 150 mm се отнася и за преносимите креватчета.
 Точка 6.2.4.
 Границата на допустимото движение на раменния колан се определя от това, че долният край на раменния участък от стандартния обезопасителен колан не трябва да е по-ниско от лакътя на манекена в точката на най-голямото преместване напред на манекена.
 Точка 6.2.9.
 Всеобщо прието е, че това се отнася и за устройства, които имат такъв фиксатор дори ако не се изисква за дадената група. Така изпитването би могло да се приложи на устройство само за група 2, но с определената сила, т.е. два пъти теглото на манекен от група I.
 Точка 7.1.3.
 Изпитването за преобръщане се провежда с използване на същата процедура за инсталиране и същите параметри както определените за динамичното изпитване.
 Точка 7.1.3.1.
 Не се допуска спиране


text:
на изпитвателното съоръжение по време на преобръщането.
 Точка 7.1.4.1.4
 С точката се цели да се гарантира, че СОД ще издържи на всички товари по време на динамичното изпитване, ще държи детето в съответното положение, като запази първоначалното положение и конфигурация. Всяка промяна в първоначалната конфигурация, включително промяна в наклоненото положение или дължината на опорния крак, се счита за неуспешно изпълнение на тази цел. Всяко неуспешно изпълнение на тази цел от страна на част или компонент, които поемат товара, като например контактните точки на обезопасителен колан за възрастни (идентифицирани като път на колана), устройството против завъртане или столчето на СОД, ще се счита за неуспешно, освен ако това ясно е посочено като функция на устройство за ограничаване на натоварването.
 Точка 7.1.4.1.10.1.2.
 Напълно прибран означава, че при крак в прибрано положение няма част от него, която да се издава извън повърхността на основата или корпуса така, че няма отражение върху положението на СОД върху изпитвателния стенд. Вж. следващите фигури за примери.
 Точка 7.1.4.2.2.
 Текстът на тази точка се отнася до ускорения, представляващи товари на опън в гръбнака на манекена.
 Точка 7.1.4.3.1.
 Видими знаци за проникване означава проникване в глината на вградения в коремната област модул (под натиск от системата за обезопасяване), а не огъване на глината без натиск в хоризонтална посока, каквото например се причинява от сгъване на гръбнака. Вж. също тълкуването на точка 6.2.4.
 Точка 7.2.1.5.
 Условието в първото изречение е спазено, ако ръката на манекена може да достигне ключалката.
 Точка 7.2.2.1.
 Това трябва да се използва за осигуряване на лесното прикрепване и отделяне на отделно одобрени водещи ремъци.
 Точка 7.2.4.1.1.
 Изискват се два ремъка. Измерва се натоварването на скъсване на първия ремък. Измерва се широчината на втория ремък при 75 % от това натоварване.
 Точка 7.2.4.4.
 Не трябва да се допускат съставни части, които могат да се разглобят или отвинтят и за които е вероятно както неправилното ново сглобяване от необучен ползвател, така и свързването им в опасна конфигурация.
 Точка 8.1.2.2.
 „Прикрепена към седалката“ е седалка за изпитване, посочена в приложение 6. „Устройства, предвидени за използване в специфично превозно средство, могат“ означава, че система за обезопасяване от категорията „за специфично превозно средство“ обикновено се изпитва на преобръщане, когато е поставена на седалката за изпитване, но се допуска и изпитване на седалката на превозното средство.
 Точка 8.1.3.6.3.2.
 Шарнирно закрепената дъска или сходно гъвкаво устройство е предназначено за симулиране на отстраняване на дрехите от детето и за неуспех при повторна корекция на системата на четири/петточковия колан. Ако детето се задържа от система, която прави корекции в зависимост от телосложението на детето без външна намеса (когато се използва обезопасителeн колан за възрастни или четири/петточковият колан съдържа прибиращи устройства с автоматична блокировка или прибиращи устройства с аварийна блокировка), не е необходимо да се използва шарнирно закрепена дъска. При системи за обезопасяване на деца, където дължината на ремъците може да се фиксира (например използва се четири/петточков колан без прибиращи устройства или колан за възрастни без фиксатор), се изисква използването на шарнирно закрепена дъска. Шарнирно закрепената дъска трябва да се употребява при СОД, използващи коланни противоударни


text:
прегради.
 Точка 8.2.2.1.1.
 „Като се вземат предвид нормалните условия на използване“ означава, че това изпитване следва да се извърши със система за обезопасяване, монтирана на седалката за изпитване или седалката на превозното средство, но без манекен.
 Манекенът трябва да се използва единствено за позициониране на регулиращото устройство. В първия случай ремъците следва да се регулират в съответствие с точки 8.1.3.6.3.2. и 8.1.3.6.3.3. (в зависимост от това кое е подходящо). След това изпитването следва да се проведе след отстраняване на манекена.
 Точка 8.2.5.2.6.
 Този точка не се отнася за водещи ремъци, които са одобрени отделно по настоящото правило.
 Точка 10.1.3.
 10.1.3.
 При разширения, при които измененията касаят само една група СОД, се извършва изпитване за разширение само за тази група и ако резултатът за отклонението е по-лош, отколкото този за предишния най-лош случай за СОД (от всяка група от първоначалното одобрение или предходни разширения), тогава трябва да се извършат нови изпитвания за съответствие на производството с техническите изисквания. Ако отклонението на главата не е по-лошо, отколкото при изпитване за по-ранно одобрение или разширение (без изпитванията за съответствие на производството с техническите изисквания), не се изисква допълнително изпитване за съответствие на производството с техническите изисквания.
 В случаи, когато измененията при разширението засягат повече от една група, например при разширение на група 2/3 СОД, за да се включи група 1, но изменението може да засяга група 2/3 (например укрепването), тогава трябва да се извършат изпитванията за група 1 и най-лошия случай група 2/3 (първоначалното одобрение). Ако някой резултат е по-лош от първоначалното одобрение или предходно разширение (с изключение на изпитванията за съответствие на производството с техническите изисквания), тогава трябва да се извършат изпитвания за съответствие на производството с техническите изисквания за новия най-лош случай.
 Винаги трябва да се сравнява с най-лошия случай от всички изпитвания за одобрение и разширение (с изключение на изпитванията за съответствие на производството с техническите изисквания).
 ПРИЛОЖЕНИЕ 16
 Контрол на съответствието на производството
 1. Изпитвания
 За системи за обезопасяване на деца трябва да се изисква да се докаже съответствие с изискванията, на които се основават следните изпитвания:
 1.1. Проверка на прага на блокиране и дълготрайността на прибиращи устройства с аварийна блокировка
 Съгласно разпоредбите на точка 8.2.4.3. в най-неблагоприятната посока, която е подходяща, след като са били подложени на изпитването за дълготрайност, посочено в точки 8.2.4.2., 8.2.4.4. и 8.2.4.5., като изискване по точка 7.2.3.2.6.
 1.2. Проверка на дълготрайността на прибиращи устройства с автоматична блокировка
 Съгласно разпоредбите на точка 8.2.4.2., допълнени от изпитванията по точки 8.2.4.4. и 8.2.4.5., като изискване по точка 7.2.3.1.3.
 1.3. Изпитване на якост на ремъци след подготовка
 Съгласно процедурата, описана в точка 7.2.4.2., след подготовка съгласно изискванията по точки 8.2.5.2.1. — 8.2.5.2.5.
 1.3.1.
 Изпитване на якост на ремъци след изтриване
 Съгласно процедурата, описана в точка 7.2.4.2., след подготовка съгласно изискванията по точки 8.2.5.2.6.
 1.4. Изпитване на микроприплъзване
 Съгласно процедурата, описана в точка 8.2.3. от настоящото правило.
 1.5. Поглъщане на енергията
 Съгласно разпоредбите на точка 7.1.2. от настоящото правило.
 1.6. Проверка на изискванията за експлоатационните характеристики на системата за обезопасяване на деца, когато е подложена на динамично изпитване.


text:
Съгласно разпоредбите, установени в точка 8.1.3., с всяка ключалка след подготовка съгласно изискванията на точка 7.2.1.7., така че съответните изисквания на точка 7.1.4 (за цялостното функциониране на система за обезопасяване на деца) и точка 7.2.1.8.1. (за функциониране на ключалката под натоварване) да са спазени.
 1.7. Изпитване на температура
 Съгласно разпоредбите на точка 7.1.5. от настоящото правило.
 2. Честота на изпитване и резултати
 2.1.
 Честотата на изпитване съгласно изискванията по точки 1.1. — 1.5. и 1.7 по-горе трябва да бъде статистически контролирана и на случаен принцип в съответствие с една от обичайните процедури за осигуряване на качеството и трябва да се извършва поне веднъж годишно.
 2.2.
 Минимални условия за контрол на съответствието на системи за обезопасяване на деца от категориите „универсална“, „полууниверсална“ и „ограничена“ по отношение на динамичното изпитване съгласно точка 1.6. по-горе.
 Със съгласието на съответните органи притежателят на одобрението осъществява надзор на контрола на съответствието, като следва метода на контрол на партидите (точка 2.2.1.) или метода на непрекъснатия контрол (точка 2.2.2.).
 2.2.1.
 Проверка на партидите системи за обезопасяване на дете
 2.2.1.1.
 Притежателят на одобрението трябва да раздели системите за обезопасяване на деца на партиди, които са възможно най-еднообразни по отношение на суровини или междинни продукти, участващи в тяхното производство (различен цвят на корпуса, различна изработка на колана), и по отношение на условията на производство. Количеството на една партида не трябва да надвишава 5 000 единици.
 Със съгласието на съответните органи изпитванията могат да бъдат проведени от техническата служба или притежателят на одобрението може да е отговорен за извършването им.
 2.2.1.2.
 Трябва да се вземе извадка от всяка партида в съответствие с разпоредбите на точка 2.2.1.4. от произведени вече минимум 20 % от количеството на партидата.
 2.2.1.3.
 Характеристиките на системите за обезопасяване на деца и броя на динамичните изпитвания, които трябва да се проведат, са дадени в точка 2.2.1.4.
 2.2.1.4.
 За да бъде приета партидата, системите за обезопасяване на деца трябва да отговарят на следните условия:
 Брой в партидата
 Брой на образците/характеристики на системите за обезопасяване на деца
 Комбиниран брой на образците
 Критерии за приемане
 Критерии за отхвърляне
 Степен на строгост на контрола
 N<500
 1-ви = 1MH
 2-ри = 1MH
 1
 2
 0
 1
 -
 2
 Обикновена
 500<N<5 000
 1-ви = 1MH+1LH
 2-ри = 1MH+1LH
 2
 4
 0
 1
 2
 2
 Обикновена
 N<500
 1-ви = 2MH
 2-ри = 2MH
 2
 4
 0
 1
 2
 2
 Засилена
 500<N<5 000
 1-ви = 2MH+2LH
 2-ри = 2MH+2LH
 4
 8
 0
 1
 2
 2
 Засилена
 Бележка:
 МН е най-неблагоприятната конфигурация (най-малко добрите резултати, получени при одобрение или разширение на одобрение)
 LH е по-благоприятна конфигурация
 Този план за двойни извадки действа, както следва:
 При нормален контрол, ако първата извадка не съдържа дефектни единици, партидата се приема без втора извадка. Ако съдържа две дефектни единици, партидата се отхвърля. Накрая, ако извадката съдържа една дефектна единица, се извлича втора извадка и това е общият брой, който отговаря на условието от колона 5 в таблицата по-горе.
 Прави се промяна от нормален към засилен контрол, ако от 5 последователни извадки две са отхвърлени. Нормалният контрол се възобновява, ако 5


text:
последователни партиди са приети.
 Ако дадена партида е отхвърлена, производството се счита за несъответстващо и партидата не се освобождава.
 Ако две последователни партиди, подложени на засилен контрол, са отхвърлени, се прилагат разпоредбите на точка 13.
 2.2.1.5.
 Контролът за съответствие на системи за обезопасяване на деца се предприема, започвайки с първата партида, произведена след партидата, която е подложена на контрол на съответствието на производството.
 2.2.1.6.
 Резултатите от изпитването, описано в точка 2.2.1.4., не трябва да надвишават L, където L е граничната стойност, определена за всяко изпитване за одобрение.
 2.2.2.
 Непрекъснат контрол
 2.2.2.1.
 Притежателят на одобрението трябва да има задължението да провежда непрекъснат контрол на качеството на процеса на производство на статистическа основа и чрез извадки. Със съгласието на съответните органи изпитванията могат да бъдат проведени от техническата служба или отговорен за проследимостта на продукта е притежателят на одобрението.
 2.2.2.2.
 Извадките трябва да бъдат взети в съответствие с разпоредбите на точка 2.2.2.4.
 2.2.2.3.
 Характеристиката на системите за обезопасяване на деца се определя на случаен принцип и изпитванията се провеждат, както е описано в точка 2.2.2.4.
 2.2.2.4.
 Контролът трябва да отговаря на следните изисквания:
 Взети системи за обезопасяване на деца
 Степен на строгост на контрола
 0,02 % означава една система за обезопасяване на деца, взета на всеки 5 000 произведени
 Обикновена
 0,05 % означава една система за обезопасяване на деца, взета на всеки 2 000 произведени
 Засилена
 Този план за двойни извадки действа, както следва:
 Ако системата за обезопасяване на деца се счита за съответстваща, съответстващо е и производството.
 Ако системата за обезопасяване на деца не отговаря на изискванията, се взема втора система за обезопасяване на деца.
 Ако втората система за обезопасяване на деца отговаря на изискванията, производството е съответстващо.
 Ако и двете (първата и втората) системи за обезопасяване на деца не отговарят на изискванията, производството е несъответстващо и системите за обезопасяване на деца, които е вероятно да проявят същата неизправност, трябва да бъдат изтеглени и трябва да се предприемат необходимите мерки за възстановяване на съответствието на производството.
 Засиленият контрол трябва да замести нормалния контрол, ако на 10 000 последователно произведени системи за обезопасяване на деца, продукцията трябва да бъде изтеглена два пъти.
 Нормалният контрол се възобновява, ако 10 000 произведени последователно системи за обезопасяване на деца се считат за съответстващи.
 Ако продукцията, подложена на засилен контрол, е изтеглена при два последователни случая, се прилагат разпоредбите на точка 13.
 2.2.2.5.
 Непрекъснатият контрол на системите за обезопасяване на деца се предприема, като се започва след определяне на съответствието на производството.
 2.2.2.6.
 Резултатите от изпитването, описано в точка 2.2.2.4., не трябва да надвишават L, където L е граничната стойност, определена за всяко изпитване за одобрение.
 2.3.
 За „вградени“ устройства за специфично превозно средство се прилага следната честота на изпитванията:
 Системи за обезопасяване на деца с изключение на подсилващите възглавници:
 веднъж на всеки 8 седмици
 Подсилващи възглавници:
 веднъж на всеки 12 седмици
 При всяко изпитване трябва да бъдат изпълнени всички изисквания съгласно точки 7.1.4. и 7.2.1.8.1. Ако всички изпитвания в продължение на една година показват задоволителни резултати, със съгласието на органа по одобряването на типа производителят


text:
може да намали честотите, както следва:
 Системи за обезопасяване на деца с изключение на подсилващите възглавници:
 веднъж на всеки 16 седмици
 Подсилващи възглавници:
 веднъж на всеки 24 седмици
 Но за системи за обезопасяване на деца, чието годишно производство е по-малко или равно на 1 000, се приема минимална честота от едно изпитване на година.
 2.3.1.
 За устройствата за специфично превозно средство съгласно точка 2.1.2.4.1. производителят на системи за обезопасяване на деца може да избере процедури на съответствие на производството съгласно точка 2.2. по-горе (върху изпитвателна седалка) или точка 2.3. по-горе (в каросерията на превозното средство).
 2.3.2.
 Когато изпитван образец не издържи дадено изпитване, на което е бил подложен, се провежда допълнително изпитване за същите изисквания на най-малко три други образеца. В случай на динамично изпитване, ако един от тези три образеца не издържи изпитването, производството се счита за несъответстващо и честотата се увеличава до по-високата, ако съгласно точка 2.3. е била използвана по-ниската, и се предприемат необходимите стъпки за възстановяване на съответствието на производството.
 2.4.
 Когато е установено несъответствие на производство съгласно точки 2.2.1.4., 2.2.2.4. или 2.3.2., притежателят на одобрението или неговият упълномощен представител трябва:
 2.4.1.
 да уведоми органа по одобряването на типа, издал одобрението на типа, като посочва предприетите мерки, за да се възстанови съответствието на производството.
 2.5.
 Всяко тримесечие производителят трябва да уведомява органа по одобряването на типа за обема на производство по всеки номер на одобрението, като се осигуряват възможности за идентификация на продуктите, които отговарят на този номер на одобрение.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 17
 Изпитване на енергопоглъщащия материал
 1. Модел на главата
 1.1.
 Моделът на главата се състои от масивна дървена полусфера с добавен по-малък сферичен сегмент, както е показано на фиг. А по-долу. Той трябва да е конструиран така, че да може да пада свободно по маркираната ос и да бъде подготвен за монтиране на акселерометър, за да се измери ускорението по посока на падането.
 1.2.
 Моделът на глава трябва да има общо тегло, включително акселерометъра, от 2,75 ±0,05 kg.
 Размери в mm
 2. Оборудване
 По време на изпитването ускорението се записва посредством оборудване в съответствие с канал за пренос на данни с клас на честота 1 000, както е определено в последната версия на ISO 6487.
 3. Процедура
 3.1.
 Комплектуваната система за обезопасяване на деца трябва да е поставена в областта на удара върху гладка твърда повърхност, чиито минимални размери са 500 x 500 mm, така че посоката на удара да е перпендикулярна на вътрешната повърхност на системата за обезопасяване на деца в областта на удара.
 3.2.
 Моделът на главата се повдига на височина от 100 –0/+5 mm от съответните горни повърхности на комплектуваната система за обезопасяване на деца до най-ниската точка на модела на главата и се оставя да падне. Записва се ускорението на модела на глава по време на удара.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 18
 Метод за определяне на областта на удара по главата за устройства с облегалка за гърба и за определяне на минималната големина на странѝците на обърнатите назад устройства
 1.
 Устройството се поставя се на изпитвателната седалка, описана в приложение 6. Устройствата, които могат


text:
да се накланят, се поставят в най-изправено положение. В устройството се поставя най-малкият манекен в съответствие с инструкциите на производителя. Маркира се точка „А“ на облегалката на хоризонталното равнище на рамото на най-малкия манекен в точка на 2 cm навътре от външния край на ръката. Всички вътрешни повърхности над хоризонталната равнина, минаваща през точка „А“, трябва да се изпитват в съответствие с приложение 17. Тази област трябва да включва вътрешната повърхност на облегалката и странѝците, включително вътрешните краища (зона на радиуса) на странѝците. В случай на преносимо креватче, където съгласно устройството и инструкциите на производителя не е възможно симетрично поставяне на манекена, областта, съответстваща на приложение 17, са всички вътрешни повърхности над точка „А“, определена по-горе, в посока на главата, измерени, когато манекенът е в преносимото креватче в най-неблагоприятното положение, съвместимо с инструкциите на производителя, като преносимото креватче е поставено на изпитвателния стенд.
 Ако е възможно симетрично поставяне на манекена в преносимото креватче, цялата вътрешна област трябва да съответства на приложение 17.
 2.
 За обърнати назад устройства странѝците трябва да имат дълбочина от минимум 90 mm, измерена от средната линия на повърхността на облегалката. Тези странѝци трябва да започват от хоризонталната равнина, минаваща през точка „А“ и продължават до горния край на облегалката на седалката. Започвайки от точка на 90 mm под горния край на облегалката на седалката, дълбочината на странѝците може постепенно да намалява.
 3.
 Изискването от точка 2 по-горе за минимална големина на странѝците не се прилага за системи за обезопасяване на деца от групи според теглото II и III за категорията „за специфично превозно средство“, които се използват в отделението за багажа съгласно точка 6.1.2. от настоящото правило.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 19
 Описание на подготовката на регулиращите устройства, монтирани непосредствено на системи за обезопасяване на деца
 1.
 Метод
 1.1.
 Поставя се лентата в контролното положение, описано в точка 8.2.7., и най-малко 50 mm от лентата на четири/петточковия колан се изтеглят чрез дърпане на свободния край на лентата.
 1.2.
 Регулираната част на четири/петточковия колан се закрепва към дърпащото устройство А.
 1.3.
 Задейства се регулиращото устройство и се издърпват най-малко 150 mm лента в четири/петточковия колан. Това представлява половината от един цикъл и поставя дърпащото устройство А в положение на максимално издърпана лента.
 1.4.
 Свързва се свободният край на лентата с дърпащото устройство В.
 2.
 Цикълът е:
 2.1.
 В се издърпва най-малко 150 mm, докато А не упражнява сила на опън върху четири/петточковия колан.
 2.2.
 Задействат се устройствата за регулиране и А се издърпва, докато В не упражнява сила на опън върху свободния край на лентата.
 2.3.
 В края на такта се деактивира устройството за регулиране.
 2.4.
 Цикълът се повтаря, както е посочено в точка 7.2.2.7. от настоящото правило.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 20
 Стандартно устройство за изпитване на якост на ключалка
 ПРИЛОЖЕНИЕ 21
 Постановка на динамично изпитване на сблъсък
 1. Метод
 1.1. Единствено надбедрен колан
 Динамометричният датчик 1 се монтира на външно място, както е показано горе. Монтира се система за обезопасяване на деца и се опъва контролният колан на външното място до постигане на товар от 75 N ± 5 N на


text:
външното място.
 1.2. Надбедрен и диагонален колан
 1.2.1.
 Динамометричният датчик 1 се монтира на външно място, както е показано горе. Системата за обезопасяване на деца се поставя в правилно положение. Ако на системата за обезопасяване на деца е монтиран фиксатор, който действа върху диагоналния колан, на подходящо място зад системата за обезопасяване на деца, между фиксатора и ключалката, се поставя динамометричен датчик 2, както е показано по-горе. Ако не е монтиран фиксатор или ако фиксаторът е монтиран на ключалката, поставете динамометричния датчик на подходящо място между скобата на колоната и системата за обезопасяване на деца.
 1.2.2.
 Надбедрената част на контролния колан се регулира до достигането на товар на опън от 50 N ± 5N при динамометричния датчик 1. Прави се знак с тебешир на лентата, където преминава през симулираната ключалка. Докато коланът се задържа в това положение, диагоналният колан се регулира за достигане на опън от 50N ± 5N при динамометричен датчик 2 – или посредством заключване на лентата в ключалката на лентата на системата за обезопасяване на деца, или чрез изтегляне на колана близо до стандартното прибиращо устройство.
 1.2.3.
 Изтегля се цялата лента от макарата на прибиращото устройство и се пренавива със сила на опън в колана от 4 ± 3 N между прибиращото устройство и скобата на колоната. Макарата трябва да е блокирана преди динамичното изпитване. Провежда се динамичното изпитване.
 1.2.4.
 Преди началото на постановката на изпитването се проверява системата за обезопасяване на деца, за да се определи съответствието с точка 6.2.1.3. При промяна в напрежението на монтажа, дължащо се на промяна на ъгъл, се прави изпитване за определяне на условията, които причиняват хлабавия монтаж, извършва се постановката и се прилага сила на опън до най-обтегнато положение и след това се нагласява системата за обезопасяване на деца в най-неблагоприятното положение, без да се обтяга наново коланът за възрастни. Провежда се динамичното изпитване.
 1.3. Приспособление за закрепване ISOFIX
 За система за обезопасяване на деца ISOFIX с устройства за закрепване, подлежащи на регулиране, разположени в сгъвката на седалката. Закрепва се ненатоварена система за обезопасяване на деца ISOFIX към устройства за закрепване, разположени в сгъвката на седалката H1 — H2 в подходящо за изпитване положение. Оставят се заключващите механизми на системата за обезопасяване на деца ISOFIX да издърпат системата за обезопасяване на деца ISOFIX към сгъвката на седалката. Прилага се допълнителна сила от 135 ± 15 N в равнина, успоредна на повърхността на възглавницата за сядане на изпитвателния стенд в посока към сгъвката на седалката, за да се преодолеят силите на сцепление между системата за обезопасяване на деца ISOFIX и възглавницата за сядане, подпомагайки опъващия ефект на заключващите механизми. Силата се прилага върху или е равномерно разпределена около осевата линия на системата за обезопасяване на деца ISOFIX, на височина не повече от 100 mm над повърхността на възглавницата на изпитвателния стенд. Ако е нужно, горната лента се регулира за постигане на товар от 50 ± 5 N (*). Когато системата за обезопасяване на деца ISOFIX е така регулирана, в системата за обезопасяване на деца се поставя подходящ манекен за изпитване.
 Бележка:


text:
1.
 За точки 1.1 и 1.2 монтажът се извършва, след като манекенът е поставен в системата за обезопасяване.
 2.
 Понеже след монтажа на системата за обезопасяване на деца изпитваната възглавница от пяна се сплесква, динамичното изпитване трябва, ако е възможно, да се проведе не повече от 10 минути след монтирането. За да може възглавницата да възвърне първоначалния си вид, минималният период между две изпитвания, при които се използва една и съща възглавница, е 20 минути.
 3.
 Динамометричните датчици, монтирани непосредствено на лентата на колана, могат да бъдат откачени електрически, но трябва да бъдат оставени на мястото си по време на динамичното изпитване. Теглото на всеки датчик не трябва да надвишава 250 g. Друг вариант е динамометричният датчик, монтиран на лентата на колана, да бъде заместен от динамометричен датчик, фиксиран в точката на закрепване.
 4.
 В случай на система за обезопасяване с монтирани устройства, предназначени за увеличаване на опъна на обезопасителния колан за възрастни, методът на изпитване трябва да е:
 монтира се системата за обезопасяване на деца, както се изисква в настоящото приложение, и след това се прилага устройството за опън, както е посочено в инструкциите на производителя. Ако устройството не може да се приложи поради прекалено голям опън, то се счита за неприемливо.
 5.
 Към системата за обезопасяване на деца не трябва да се прилага допълнителна сила освен минималните усилия, изисквани за правилния монтаж, както е определено в точки 1.1. и 1.2.2. по-горе.
 6.
 В случай на преносимо креватче, монтирано, както е описано в точка 8.1.3.5.6. от настоящото правило, връзката между обезопасителния колан за възрастни и системата за обезопасяване се симулира. Свободният край, дълъг 500 mm, на обезопасителен колан за възрастни (измерен както е описано в приложение 13) е свързан посредством планка за закрепване, описана в приложение 13, към определените точки за закрепване. След това системата за обезопасяване се свързва към свободните краища на обезопасителните колани. Опънът на обезопасителния колан на възрастни, измерен между точката за закрепване и системата за обезопасяване, трябва да е 50 ± 5 N.
 (*) В случай на система за обезопасяване с монтирани устройства, предназначени за увеличаване на опъна на горната лента, методът на изпитване трябва да е:
 монтира се системата за обезопасяване на деца ISOFIX, както се изисква в настоящото приложение, и след това се прилага устройството за опън, както е посочено в инструкциите на производителя. Ако устройството не може да се приложи поради прекалено голям опън, то се счита за неприемливо.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 22
 Изпитване на блока на долната част на торса
 ПРИЛОЖЕНИЕ 23
 Устройства за прилагане на натоварване
 Устройство за прилагане на натоварване I
 Дължина на разтягане
 (+/- 5 mm)
 Манекен P/Q 0
 Манекен P/Q 3/4
 P/Q 1,5
 P/Q 3
 P/Q 6
 P/Q 10
 Колан за главата
 1 000 mm
 1 000 mm
 1 000 mm
 1 200 mm
 1 200 mm
 1 200 mm
 Колан за раменете
 750 mm
 850 mm
 950 mm
 1 000 mm
 1 100 mm
 1 300 mm
 Колан за слабините
 300 mm
 350 mm
 400 mm
 400 mm
 450 mm
 570 mm
 Колан за бедрата
 400 mm
 500


text:
mm
 550 mm
 600 mm
 700 mm
 800 mm
 Размер Х
 120 mm
 130 mm
 140 mm
 140 mm
 150 mm
 160 mm
 No
 Наименование
 Информация
 Количество
 1
 Колан за главата – 39 mm
 -
 1
 2
 Колан за раменете lh-rh – 39 mm
 -
 2
 3
 Колан за слабините – 39 mm
 -
 1
 4
 Колан за бедрата – 39 mm
 -
 1
 5
 Модел бод (30 x 17)
 Бод: 77, нишка: 30
 8
 6
 Пластмасова ключалка
 2
 7
 Модел бод (2 x 37)
 Бод: 77, нишка: 30
 2
 Модел бод
 Мин. изисквана сила
 12 x 12 mm
 3,5 kN
 30 x 12 mm
 5,3 kN
 30 x 17 mm
 5,3 kN
 30 x 30 mm
 7,0 kN
 Радиус на целия колан = 5 mm
 Устройство за прилагане на натоварване II
 Всички размери са в милиметри (mm)
 No
 Наименование
 Информация
 Количество
 1
 Основен колан – 39 mm
 -
 1
 2
 Колан за бедрата (горен/долен) – 39 mm
 -
 2
 3
 Модел бод (30 x 17)
 Бод: 77, нишка: 30-
 4
 Дължина на разтягане
 (+/- 5 mm)
 Манекен P/Q 0
 Манекен P/Q 3/4
 P/Q 1,5
 P/Q 3
 P/Q 6
 P/Q 10
 Основен колан
 1 600 mm
 1 600 mm
 1 600 mm
 2 000 mm
 2 000 mm
 2 000 mm
 Колан за бедрата
 440 mm
 540 mm
 640 mm
 740 mm
 740 mm
 840 mm
 Модел бод
 Мин. изисквана сила
 12 x 12 mm
 3,5 kN
 30 x 12 mm
 5,3 kN
 30 x 17 mm
 5,3 kN
 30 x 30 mm
 7,0 kN
 Радиус на целия колан = 5 mm
 ПРИЛОЖЕНИЕ 24
 Запалимост на материалите, предназначени за използване във вградени системи за обезопасяване на деца
 1. Определения
 „Въздушно пространство на отделението за пътници“ е пространството в отделението за пътници, което обикновено съдържа обновяващ се въздух.
 2. Избор на материали (вж. фигура 1 по-долу)
 2.1.
 Всяка част от единичен или съставен материал, която отстои на по-малко от 13 mm от въздушното пространство на отделението за пътници, трябва да отговаря на изискванията от точка 6.1.6.
 2.1.1.
 Всеки материал, който не прилепва към друг материал(и) във всяка точка на контакт, трябва да отговаря на изискванията от точка 6.1.6., когато се подлага на отделно изпитване.
 2.1.2.
 Всеки материал, който прилепва към други материали във всяка точка на контакт, трябва да отговаря на изискванията от точка 6.1.6., когато се подлага на изпитване като съставен материали с другите материали.
 Материал А има неприлепваща контактна повърхност с материал Б и се изпитва отделно.
 Част от материал Б отстои на по-малко от 13 mm от въздушното пространство на отделението за пътници, а материали Б и В прилепват във всяка точка на контакт. Поради това Б и В се подлагат на изпитване като съставни материали.
 Срезът е в материал В, както е показано на фигура 1, за да се вземе образец с дебелина 13 mm.
 3. Процедура на изпитване
 3.1.
 Изпитването се извършва в метален шкаф, за да се защитят изпитваните образци от въздушните потоци. Вътрешната част на шкафа е с дължина 381 mm, дълбочина — 203


text:
mm и височина — 356 mm. Той има стъклен прозорец за наблюдение в предната част, отвор, който може да се затваря, за да се поставя държачът за образеца, и отвор — за тръбата на газовата горелка. За вентилацията горната част на шкафа има свободно пространство от 13 mm, основата на шкафа има десет отвора, като всеки отвор е с диаметър 19 mm, и крака от 10 mm за повдигане на дъното от опорната повърхност, като разположението на отделните елементи е показано на фигура 2.
 3.2.
 Преди изпитване всеки образец се подготвя в продължение на 24 часа при температура 21 °С и относителна влажност 50 % и изпитването се провежда при тези условия на заобикалящата среда.
 3.3.
 Изпитваният образец се поставя между две еднакви метални U-образни рамки с широчина 25 mm и височина 10 mm.
 Вътрешните размери на U-образните рамки са широчина 51 mm и дължина 330 mm.
 Опори, които се състоят от тънки и топлоустойчиви телове, се поставят през U-образната рамка по широчината ѝ през 25 mm, за да поддържат образци, които биха могли да омекнат и да се огънат в запаления си край така, че това да предизвика неравномерно изгаряне.
 Изделие, което може да се използва за опора на този тип материал, е допълнителна U-образна рамка, която е по-широка от съдържащата образеца U-образна рамка, поддържана от топлоустойчиви телове с диаметър от 10 хилядни от цола през 25 mm, и която е поставена върху U-образната рамка.
 3.4.
 Използва се бунзенова горелка с тръба с вътрешен диаметър 10 mm.
 Вентилът за регулиране на газа се настройва така, че да осигурява пламък с височина 38 mm, когато тръбата е вертикална. Входящият отвор на горелката се затваря.
 3.5.
 Газът, който се подава към горелката, има температура на пламъка, равна на тази на природния газ.
 4. Подготовка на образците
 4.1.
 Всеки образец от материал за изпитване трябва да бъде с правоъгълна форма с широчина 102 mm и дължина 356 mm, когато това е възможно.
 Дебелината на образеца е тази на използвания в превозното средство единичен или съставен материал, с изключение на това, че ако дебелината на материала надвишава 13 mm, образецът се срязва до тази дебелина, измерена от повърхността на образеца, който е най-близо до въздушното пространство на отделението за пътници.
 Когато не е възможно да се получи плосък образец поради кривина на повърхността, образецът се срязва до дебелина, която не надхвърля в никоя точка 13 mm.
 Използва се максималната налична дължина или широчина на образеца, когато един от двата размера е по-малък от 356 mm или 102 mm.
 4.2.
 Образецът се получава чрез срязване на материала по дължина и напречно.
 Образецът е ориентиран така, че повърхността, разположена най-близо до въздушното пространство на отделението за пътници, е обърната надолу към изпитвателната рамка.
 4.3.
 Материал със завласена или тъфтинг повърхност се поставя върху плоска повърхност и се сресва два пъти в посока, обратна на косъма, с гребен, който има седем до осем гладки и закръглени зъба на дължина 25 mm.
 5. Изпитване
 5.1.
 Образецът трябва да се монтира така, че двете страни и единият край


text:
да се поддържат от U-образната рамка. Ако образецът е по-малък от 51 mm, поради което страните на образеца не могат да се поддържат от U-образната рамка, той трябва да се постави върху опори от тел, както е описано в параграф 3.3, като единият край се държи от затворения край на U-образната рамка.
 5.2.
 Монтираният образец се поставя в хоризонтално положение в центъра на шкафа.
 5.3.
 Пламъкът се коригира в съответствие с параграф 3.4, бунзеновата горелка и образецът се разполагат така, че центърът на върха на горелката да е на 19 mm под центъра на долния ръб на отворения край на образеца.
 5.4.
 Образецът се излага на пламъка за 15 секунди.
 5.5.
 Започва се да се отчита времето (без да се отчита периодът на прилагане на пламъка на горелката), когато пламъкът от горящия образец достигне точка, отстояща на 38 mm от свободния край на образеца.
 5.6.
 Измерва се времето, необходимо на пламъка, за да достигне точка, отстояща на 38 mm от захванатия край на образеца. Ако пламъкът не достигне посочената крайна точка, се измерва времето за достигане до точката, където се прекратява изгарянето.
 5.7.
 Изчислете скоростта на горене по формулата:
 B = 60 × (D/T)
 където:
 B
 =
 скоростта на горене в милиметри за минута;
 D
 =
 разстояние, което е изминато от пламъка в милиметри; както и
 T
 =
 време в секунди за пламъка да измине D в милиметри.


text:
 |
 22011A0212(01)
 Споразумение между Европейския съюз и Съединените мексикански щати относно някои аспекти на въздухоплавателните услуги
 Официален вестник n° L 038 , 12/02/2011 стр. 034 - 039
 Споразумениемежду Европейския съюз и Съединените мексикански щати относно някои аспекти на въздухоплавателните услугиЕВРОПЕЙСКИЯТ СЪЮЗ,от една страна, иСЪЕДИНЕНИТЕ МЕКСИКАНСКИ ЩАТИ,от друга страна(наричани по-нататък "страните"), в съответствие със съответната им компетентност,КАТО ВЗЕХА ПРЕДВИД разпоредбите на двустранните споразумения за въздухоплавателни услуги между различни държави-членки на Европейския съюз и Съединените мексикански щати,КАТО ОТБЕЛЯЗВАТ, че на 5 юни 2003 г. държавите-членки на Европейския съюз са упълномощили Европейската комисия да измени някои разпоредби на двустранните им споразумения за въздухоплавателни услуги, заменяйки ги със споразумение между Европейския съюз и третите държави,КАТО ОТБЕЛЯЗВАТ, че Европейския съюз притежава изключителна компетентност по отношение на няколко аспекта, които могат да бъдат включени в двустранните споразумения за въздухоплавателни услуги, които се сключват или са били сключени между държави-членки на Европейския съюз и трети държави,КАТО ПРИЗНАВАТ значението на осъвременяването на отношенията между държавите-членки на Европейския съюз и Съединените мексикански щати във връзка с въздухоплавателните услуги с цел осигуряване на надеждна правна основа за въздухоплавателните услуги между Европейския съюз и Съединените мексикански щати и гарантиране непрекъснатостта на тези въздухоплавателни услуги,КАТО ПОДЧЕРТАВАТ, че са заинтересовани да насърчават свободната конкуренция в областта на въздухоплавателните услуги и да избягват сключването на споразумения от авиокомпаниите с цел възпрепятстване, ограничаване или нарушаване на конкуренцията,КАТО ОТБЕЛЯЗВАТ, че Европейският съюз няма за цел да засяга баланса между въздушните превозвачи на Европейския съюз и въздушните превозвачи на Съединените мексикански щати, нито да изменя разпоредбите на съществуващите двустранни споразумения за въздухоплавателни услуги по отношение на търговските права,СЕ СПОРАЗУМЯХА ЗА СЛЕДНОТО:Член 1Общи разпоредби1. Посочването на граждани на държава-членка на Европейския съюз, която е страна по някое от двустранните споразумения, изброени в приложение I, се разбира като посочване на гражданите на държавите-членки на Европейския съюз.2. Посочването на въздушни превозвачи на държава-членка на Европейския съюз, която е страна по някое от двустранните споразумения, изброени в приложение I, се разбира като посочване на въздушните превозвачи, определени от същата държава-членка на Европейския съюз.3. Настоящото споразумение изменя някои разпоредби на съществуващите споразумения за въздухоплавателни услуги, изброени в приложение I, без да засяга съществуващите търговски права.Член 2Определяне от държава-членка на Европейския съюз1. Разпоредбите на параграфи 2 и 3 от настоящия член заменят съответните разпоредби на членовете, изброени в приложение II, букви а) и б) съответно във връзка с определянето на въздушен превозвач от държава-членка, с неговите лицензи и разрешения, дадени от Съединените мексикански щати, както и съответно отказа, отмяната, спирането или ограничаването на лицензите или разрешенията на въздушния превозвач.2. След получаване на определяне на въздушен превозвач от държава-членка на Европейския съюз Съединените мексикански щати незабавно дават съответните лицензи и разрешения, при условие че:а) въздушният превозвач е установен на територията на определящата държава-членка на Европейския съюз съгласно Договора за Европейския съюз и Договора за функционирането на Европейския съюз и притежава валиден оперативен лиценз в съответствие с правото на Европейския съюз; иб) държавата-членка на Европейския съюз, отговорна за издаването на свидетелство за авиационен оператор, упражнява и поддържа ефективен регулаторен контрол върху въздушния превозвач, а