text:
участие в колективната инвестиционна схема се държи от — или чрез — физически лица или „образувания“, които не са „лица, за които се предоставя информация“, с изключение на „пасивните нефинансови образувания“ с „контролиращи лица“, които са „лица, за които се предоставя информация“.
 „Инвестиционно образувание“, което е регулирано като колективна инвестиционна схема, се определя по параграф B, точка 9 като „освободена колективна инвестиционна схема“ единствено поради факта, че колективната инвестиционна схема е емитирала налични акции на приносител, при условие че:
 а)
 колективната инвестиционна схема не е емитирала и не емитира налични акции на приносител след 31 декември 2016 г.;
 б)
 колективната инвестиционна схема обезсилва всички такива акции при връщането им;
 в)
 колективната инвестиционна схема следва процедурите за извършване на комплексна проверка, установени в раздели II — VII, и предоставя всякаква изисквана информация относно такива акции, когато те бъдат представени за изкупуване или друго плащане; и
 г)
 колективната инвестиционна схема прилага политики и процедури, чрез които се гарантира, че такива акции се изкупуват или задържат при първа възможност, и във всеки случай преди 1 януари 2019 г.
 В.
 Финансова сметка
 1.
 Понятието „финансова сметка“ означава сметка във „финансова институция“ и включва „депозитна сметка“, „попечителска сметка“ и:
 а)
 в случай на „инвестиционно образувание“ — всякакво капиталово или дългово участие във „финансовата институция“. Независимо от горното, понятието „финансова сметка“ не включва капиталово или дългово участие в „образувание“, което е „инвестиционно образувание“ единствено поради факта, че i) предоставя инвестиционни консултации на и действа от името на клиент или ii) управлява портфолио на и действа от името на клиент за целите на инвестирането, управлението или администрирането на „финансови активи“, вложени на името на клиента във „финансова институция“, различна от такова „образувание“;
 б)
 в случай на „финансова институция“, която не е посочена в параграф В, точка 1, буква а) — всякакво капиталово или дългово участие във „финансовата институция“, ако класът на участието е установен с цел да се избегне предоставяне на информация в съответствие с раздел I; и
 в)
 всеки „застрахователен договор с откупна стойност“ и всеки „анюитетен договор“, сключен или поддържан от „финансова институция“, освен несвързани с инвестиции, непрехвърлими, незабавно платими пожизнени анюитети, сключени с дадено лице за изплащане на обезщетения при пенсиониране или инвалидност, свързани със сметка, която е „изключена сметка“.
 Понятието „финансова сметка“ не включва сметки, които са „изключени сметки“.
 2.
 Понятието „депозитна сметка“ включва всякакви търговски, разплащателни, спестовни, срочни или влогови сметки в търговски банки или сметки, които се удостоверяват с депозитен сертификат, сертификат за спестовна сметка, инвестиционен сертификат, дългов сертификат или друг подобен инструмент, поддържан от „финансова институция“ при обичайното извършване на банкова дейност или подобна стопанска дейност. „Депозитната сметка“ включва също сума, държана от застрахователно дружество по инвестиционен договор с гарантирана доходност или подобно споразумение за изплащане или начисляване на съответна лихва.
 3.
 Понятието „попечителска сметка“ означава сметка (освен „застрахователен договор“ или „анюитетен договор“), по която се държат един или повече „финансови активи“ в полза на друго лице.
 4.
 Понятието „капиталово участие“ означава, в случай на съдружие, което е „финансова институция“, участие в капитала или печалбите в дружеството. В случай на


text:
тръст, който е „финансова институция“, „капиталовото участие“ се счита, че се държи от всяко лице, което е третирано като учредител или бенефициер на целия тръст или на част от него, или от всяко друго физическо лице, което упражнява крайния действителен контрол върху тръста. „Лице, за което се предоставя информация“, се третира като бенефициер на тръст, ако такова лице има право да получава, пряко или косвено (например чрез пълномощник), задължително разпределение или може да получава, пряко или косвено, разпределение от тръста по преценка на попечителя.
 5.
 Понятието „застрахователен договор“ означава договор (с изключение на „анюитетен договор“), по силата на който издателят на застрахователната полица се съгласява да изплати определена сума при настъпването на определено случайно събитие като смърт, заболяване, злополука, отговорност или имуществен риск.
 6.
 Понятието „анюитетен договор“ означава договор, по който издателят се съгласява да извършва плащания за срок, определен изцяло или отчасти от продължителността на живота на едно или повече лица. Това понятие включва и договор, който се счита за „анюитетен договор“ съгласно законите и подзаконовата нормативна уредба или практиката на юрисдикцията (държава членка, Монако или друга юрисдикция), в която е сключен договорът, и по който издателят се съгласява да извършва плащания за определен брой години.
 7.
 Понятието „застрахователен договор с откупна стойност“ означава „застрахователен договор“ (с изключение на презастрахователен договор за обезщетение, сключен между две застрахователни дружества), който има „откупна стойност“.
 8.
 Понятието „откупна стойност“ означава по-голямата стойност измежду: i) сумата, която притежателят на полицата има право да получи при разваляне или прекратяване на договора (определена без намаление за евентуална такса при разваляне или заем по полицата), и ii) сумата, която притежателят на полицата може да заема съгласно или във връзка с договора. Независимо от горното, понятието „откупна стойност“ не включва сума, платима по „застрахователен договор“:
 а)
 единствено на основание смъртта на лице, застраховано по договор за животозастраховане;
 б)
 като обезщетение за претърпяна телесна повреда или заболяване или друго плащане, предоставящо обезщетение за претърпяна икономическа загуба вследствие на настъпването на застрахователното събитие;
 в)
 като възстановяване на изплатена преди това премия (минус размера на застрахователните разходи, независимо дали са наложени в действителност) по „застрахователен договор“ (с изключение на договор за животозастраховане, свързан с инвестиции, или анюитетен договор) поради разваляне или прекратяване на договора, намаляване на излагането на риск през действителния срок на договора или произтичащо от коригиране на счетоводно записване или подобна грешка по отношение на премията за договора;
 г)
 като дивидент за притежателя на полицата (с изключение на дивидент при прекратяване), при условие че дивидентът е свързан със „застрахователен договор“, съгласно който единствените платими обезщетения са посочените в параграф В, точка 8, буква б); или
 д)
 като възстановяване на предварителна премия или премиен депозит за „застрахователен договор“, по който премията е платима най-малко ежегодно, ако размерът на авансовата премия или на премийния депозит не надвишава следващата годишна премия, която ще бъде платима по договора.
 9.
 Понятието „съществуваща сметка“ означава:
 а)
 финансова сметка, поддържана от предоставяща информация финансова институция, към 31 декември 2016 г.;
 б)
 държавата членка или Монако може да разшири обхвата на понятието „съществуваща сметка“ така, че

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
да включва и всяка „финансова сметка“ на „титуляр на сметката“, независимо от датата, на която тази „финансова сметка“ е била открита, ако:
 i)
 „титулярят на сметката“ притежава в „предоставящата информация финансова институция“ или в „свързано образувание“ в същата юрисдикция (държава членка или Монако), в която се намира „предоставящата информация финансова институция“, и „финансова сметка“, която е „съществуваща сметка“ по смисъла на параграф В, точка 9, буква а);
 ii)
 „предоставящата информация финансова институция“, а когато е приложимо — „свързаното образувание“ в същата юрисдикция (държава членка или Монако), в която се намира „предоставящата информация финансова институция“, третира и двете посочени по-горе „финансови сметки“ и всяка друга „финансова сметка“ на „титуляря на сметка“, която се третира като „съществуваща сметка“ по смисъла на настоящия параграф В, точка 9, буква б), като единна „финансова сметка“ за целите на изпълнението на изискванията за стандартите за познаване на клиента, установени в раздел VII, параграф A, и за целите на определянето на наличността или стойността на всяка от „финансовите сметки“, когато се прилагат прагове за наличност по сметки;
 iii)
 при „финансова сметка“, по отношение на която се прилагат „процедурите за идентифициране на клиента и борба с прането на пари“, „предоставящата информация финансова институция“ има право да приложи тези процедури по отношение на „финансовата сметка“, като се основава на „процедурите за идентифициране на клиента и борба с прането на пари“, извършени по отношение на „съществуващата сметка“ по параграф В, точка 9, буква а); и
 iv)
 откриването на „финансовата сметка“ не изисква от „титуляря на сметката“ да предоставя нова, допълнителна или изменена информация за клиента, освен за целите на настоящото споразумение.
 Преди 1 януари 2017 г. държавите членки съобщават на Монако и съответно Монако уведомява Европейската комисия за това дали е използвана предвидената в настоящата точка възможност. Европейската комисия може да има координационна роля при предаването на известията от държавите членки на Монако и при предаването на известието от Монако на всички държави членки. Всяка друга промяна по отношение на упражняването на тази възможност от държава членка или Монако се съобщава по същия начин.
 10.
 Понятието „нова сметка“ означава поддържана от „предоставяща информация финансова институция“„финансова сметка“, открита на или след 1 януари 2017 г., освен ако не се третира като „съществуваща сметка“ съгласно разширеното определение на „съществуваща сметка“ в параграф В, точка 9.
 11.
 Понятието „съществуваща сметка на физическо лице“ означава „съществуваща сметка“ с титуляр едно или повече физически лица.
 12.
 Понятието „нова сметка на физическо лице“ означава „нова сметка“ с титуляр едно или повече физически лица.
 13.
 Понятието „съществуваща сметка на образувание“ означава „съществуваща сметка“ с титуляр едно или повече „образувания“.
 14.
 Понятието „сметка на ниска стойност“ означава „съществуваща сметка на физическо лице“ със сумирана наличност или стойност, която към 31 декември 2016 г. възлиза на не повече от 1 000 000 USD или тяхната равностойност в националната валута на всяка държава членка или на Монако.
 15.
 Понятието „сметка на висока стойност“ означава „съществуваща сметка на физическо лице“ със сумирана наличност или стойност, която към 31 декември 2016 г. или 31 декември на всяка следваща година възлиза на повече


text:
от 1 000 000 USD или тяхната равностойност в националната валута на всяка държава членка или на Монако.
 16.
 Понятието „нова сметка на образувание“ означава „нова сметка“ с титуляр едно или повече „образувания“.
 17.
 Понятието „изключена сметка“ означава една от следните сметки:
 а)
 пенсионна сметка, която отговаря на следните изисквания:
 i)
 сметката подлежи на регламентиране като лична пенсионна сметка или е част от регистрирана или регламентирана пенсионна схема за изплащане на обезщетения при пенсиониране (включително на обезщетения при инвалидност или смърт);
 ii)
 сметката се облага при по-благоприятни условия (т.е. вноските по сметката, които в противен случай биха подлежали на данъчно облагане, се приспадат или освобождават от брутния доход на „титуляря на сметката“ или се облагат по намалена ставка, или облагането на дохода от инвестициите по сметката се отсрочва или се извършва по намалена ставка);
 iii)
 изисква се предоставяне на данъчните органи на информация за сметката;
 iv)
 тегленията се извършват, при условие че е достигната определена възраст за пенсиониране или са настъпили инвалидност или смърт, а за тегления преди настъпването на такива определени събития се налагат санкции; и
 v)
 или i) годишните вноски са ограничени до сума, която възлиза на не повече от 50 000 USD или тяхната равностойност в националната валута на всяка държава членка или на Монако, или ii) е определена максимална граница на вноските по сметката за цялата продължителност на живота до сума, която възлиза на не повече от 1 000 000 USD или тяхната равностойност в националната валута на всяка държава членка или на Монако, като във всеки случай се прилагат правилата за сумиране на сметки и конвертиране на валута, установени в раздел VII, параграф В.
 За „финансова сметка“, която иначе отговаря на изискването по параграф В, точка 17, буква а), подточка v), не се счита, че не отговаря на това изискване само защото по такава „финансова сметка“ могат да се получават активи или средства, прехвърлени от една или повече „финансови сметки“, които отговарят на изискванията по параграф В, точка 17, буква а) или б), или от един или повече пенсионни фондове, които отговарят на изискванията на параграф Б, точки 5—7;
 б)
 сметка, която отговаря на следните изисквания:
 i)
 сметката подлежи на регламентиране като инвестиционна схема за цели, различни от пенсиониране, и се търгува редовно на установен пазар на ценни книжа или подлежи на регламентиране като спестовна схема за цели, различни от пенсиониране;
 ii)
 сметката се облага при по-благоприятни условия (т.е. вноските по сметката, които в противен случай биха подлежали на данъчно облагане, се приспадат или освобождават от брутния доход на „титуляря на сметката“ или се облагат по намалена ставка, или облагането на дохода от инвестициите по сметката се отсрочва или се извършва по намалена ставка);
 iii)
 тегленията се извършват, при условие че отговарят на специфични критерии, свързани с целта на инвестиционната или спестовната сметка (например предоставяне на образователни или медицински придобивки), а за тегления, извършени преди да са изпълнени тези критерии, се налагат санкции; и
 iv)
 годишните вноски са ограничени до сума, която възлиза на не повече от 50 000 USD или тяхната равностойност в националната


text:
валута на всяка държава членка или на Монако, като се прилагат правилата за сумиране на сметки и конвертиране на валута, установени в раздел VII, параграф В.
 За „финансова сметка“, която иначе отговаря на изискването по параграф В, точка 17, буква б), подточка iv), не се счита, че не отговаря на това изискване само защото по такава „финансова сметка“ могат да се получават активи или средства, прехвърлени от една или повече „финансови сметки“, които отговарят на изискванията по параграф В, точка 17, буква а) или б), или от един или повече пенсионни фондове, които отговарят на изискванията на параграф Б, точки 5—7;
 в)
 договор за животозастраховане със застрахователен период, който изтича преди застрахованото лице да навърши 90-годишна възраст, при условие че договорът отговаря на следните изисквания:
 i)
 периодичните застрахователни премии, които не намаляват с времето, се изплащат най-малко веднъж годишно през по-краткия от следните два периода: периода на действие на договора или докато застрахованото лице навърши 90-годишна възраст;
 ii)
 договорът няма договорна стойност, до която някое лице да може да има достъп (чрез теглене, заем или по друг начин), без това да води до прекратяване на договора;
 iii)
 сумата (освен в случай на обезщетение при смърт), платима при разваляне или прекратяване на договора, не може да надвишава съвкупните премии, изплатени по договора, минус сбора от таксите при смърт, заболяване и разходи (независимо дали са наложени в действителност) за периода или периодите на действие на договора и всяка сума, платена преди развалянето или прекратяването на договора; и
 iv)
 страна по договора не е приобретател срещу възнаграждение;
 г)
 сметка, чийто титуляр е наследствена маса, ако документацията за такава сметка съдържа препис от завещанието на починалия или от акта за смърт;
 д)
 сметка, открита във връзка с едно от следните:
 i)
 съдебно разпореждане или решение;
 ii)
 продажба, замяна или наем на недвижимо имущество или на лични вещи, при условие че сметката отговаря на следните изисквания:
 —
 сметката се финансира единствено с авансово плащане, задатък, депозит на подходяща сума за обезпечаване на задължение, което произтича пряко от сделката, или подобно плащане или се финансира с „финансов актив“, който е вложен по сметката във връзка с продажба, замяна или наем на имуществото,
 —
 сметката е открита и се използва единствено, за да обезпечи задължението на купувача да заплати покупната цена за имуществото, на продавача да заплати условно задължение или на наемодателя или наемателя да заплати обезщетение за вреди, свързани с отдаденото под наем имущество, както е предвидено в договора за наем,
 —
 активите по сметката, включително полученият от нея доход, се изплащат или се разпределят по друг начин в полза на купувача, продавача, наемодателя или наемателя (включително за изпълнение на задължение на такова лице) при продажба, замяна или отказ от собственост или при прекратяване на договора за наем,
 —
 сметката не е гаранционна сметка по маржин сделки или подобен вид сметка, открита във връзка с продажба или замяна на „финансов актив“, и
 —
 сметката не се свързва със сметка, посочена в параграф В, точка 17, буква е);
 iii)
 задължение на „финансова институция“, обслужваща обезпечен с недвижимо


text:
имущество заем, да задържи част от плащането единствено с цел улесняване на плащането на по-късен етап на данъци или застраховки, свързани с недвижимото имущество;
 iv)
 задължение на „финансова институция“ единствено да улесни плащането на данъци на по-късен етап;
 е)
 „депозитна сметка“, която отговаря на следните изисквания:
 i)
 сметката съществува единствено поради това, че клиент извършва плащане над дължимата наличност по кредитна карта или друг механизъм за револвиращ кредит, и надплатената сума не се възстановява незабавно на клиента; и
 ii)
 считано от или преди 1 януари 2017 г.„финансовата институция“ прилага политики и процедури, които не позволяват на клиента да извърши надплащане над сумата от 50 000 USD или тяхната равностойност в националната валута на всяка държава членка или на Монако, или гарантира, че всяко надплащане от клиент, което надвишава тази сума, се възстановява на клиента в рамките на 60 дни, като при всеки случай се прилагат правилата за конвертиране на валута, установени в раздел VII, параграф В. За тази цел извършеното от клиента надплащане не се отнася до кредитните наличности във връзка с оспорени такси, но включва кредитни наличности в резултат от връщане на стоки;
 ж)
 всяка друга сметка, която е свързана с нисък риск да бъде използвана за отклоняване от данъчно облагане, има до голяма степен характеристики, подобни на някоя от сметките, описани в параграф В, точка 17, букви a)—е), и е определена от вътрешното право като „изключена сметка“, както и, за държавите членки — е съобщено на Монако, както е предвидено в член 8, параграф 7а от Директива 2011/16/ЕС на Съвета относно административното сътрудничество в областта на данъчното облагане, а за Монако — е съобщено на Европейската комисия, при условие че статусът на такава сметка като „изключена сметка“ не възпрепятства постигането на целите на настоящото споразумение.
 Г.
 Сметка, за която се предоставя информация
 1.
 Понятието „сметка, за която се предоставя информация“ означава сметка, която се държи от едно или повече „лица, за които се предоставя информация“ или от „пасивно нефинансово образувание“ с едно или повече „контролиращи лица“, които са „лица, за които се предоставя информация“, при условие че е идентифицирана като такава съгласно процедурата за комплексна проверка в раздели II—VII.
 2.
 Понятието „лице, за което се предоставя информация“ означава „лице от юрисдикция, за която се предоставя информация“, с изключение на: i) дружество, чиито акции се търгуват редовно на един или повече установени пазари на ценни книжа; ii) всяко дружество, което е „свързано образувание“ с дружество по подточка i); iii) „държавно образувание“; iv) „международна организация“; v) „централна банка“; или vi) „финансова институция“.
 3.
 Понятието „лице от юрисдикция, за която се предоставя информация“ означава физическо лице или „образувание“, което е местно лице в „юрисдикция, за която се предоставя информация“ съгласно нейното данъчно законодателство, или наследството на починало лице, което е било местно лице в „юрисдикция, за която се предоставя информация“. За тази цел „образувание“ като съдружие, неперсонифицирано дружество с ограничена отговорност или подобна правна договореност, което не е местно лице за данъчни цели, се третира като местно лице на юрисдикцията, на чиято територия се намира неговото място на действително управление.
 4.


text:
Понятието „юрисдикция, за която се предоставя информация“ означава Монако по отношение на дадена държава членка или държава членка по отношение на Монако в контекста на задължението за предоставяне на информация в раздел I.
 5.
 Понятието „участваща юрисдикция“ по отношение на държава членка или Монако означава:
 а)
 всяка държава членка по отношение на предоставянето на информация на Монако;
 б)
 Монако по отношение на предоставянето на информация на дадена държава членка; или
 в)
 всяка друга юрисдикция: i) с която, според случая, въпросната държава членка или Монако има действащо споразумение, което предвижда тази друга юрисдикция да предоставя информацията, посочена в раздел I, и ii) която е посочена в списък, публикуван, според случая, от тази държава членка или Монако и предоставен, съответно, на Монако или на Европейската комисия;
 г)
 по отношение на държавите членки — всяка друга юрисдикция: i) с която Европейският съюз има действащо споразумение, което предвижда тази друга юрисдикция да предоставя информацията, посочена в раздел I, и ii) която е посочена в списък, публикуван от Европейската комисия.
 6.
 Понятието „контролиращи лица“ означава физически лица, които упражняват контрол над „образувание“. В случай на тръст това понятие означава учредителя(ите), попечителя(ите), пазителя(ите) (ако има такива), бенефициера(ите) или класа(класовете) бенефициери, и всяко друго физическо лице (лица), което упражнява окончателен действителен контрол над тръста, а в случая на правна договореност, различна от тръст, това понятие означава лица, заемащи равностойни или подобни позиции. Понятието „контролиращи лица“ трябва да се тълкува по начин, съответстващ на препоръките на Специалната група за финансови действия.
 7.
 Понятието „нефинансово образувание“ означава всяко „образувание“, което не е „финансова институция“.
 8.
 Понятието „пасивно нефинансово образувание“ означава всяко: i) „нефинансово образувание“, което не е „активно нефинансово образувание“; или ii) „инвестиционно образувание“, описано в параграф A, точка 6, буква б), което не е „финансова институция“ на „участваща юрисдикция“.
 9.
 Понятието „активно нефинансово образувание“ означава всяко „нефинансово образувание“, което отговаря на някой от следните критерии:
 а)
 по-малко от 50 % от брутния доход на „нефинансовото образувание“ за предходната календарна година или друг подходящ отчетен период е пасивен доход и по-малко от 50 % от активите, държани от „нефинансовото образувание“ през предходната календарна година или друг подходящ отчетен период, са активи, които генерират или се държат с цел генериране на пасивен доход;
 б)
 акциите на „нефинансовото образувание“ се търгуват редовно на установен пазар на ценни книжа или „нефинансовото образувание“ е „свързано образувание“ на „образувание“, чиито акции се търгуват редовно на установен пазар на ценни книжа;
 в)
 „нефинансовото образувание“ е „държавно образувание“, „международна организация“, „централна банка“ или „образувание“, което се притежава изцяло от едно или повече от тях;
 г)
 по същество всички дейности на „нефинансовото образувание“ се състоят от държането (изцяло или частично) на търгуеми акции във — или предоставянето на финансиране и услуги на — едно или повече дъщерни дружества, които се занимават със сделки или стопанска дейност, различни от тези на „финансова институция“. Дадено „образувание“ не е допустимо за този статус, ако функционира (или се представя) като инвестиционен фонд, като например частен фонд за дялово участие, фонд за рисков капитал, фонд за изкупуване на дружества със заемни средства


text:
или всяка инвестиционна схема, чиято цел е да придобие или финансира дружества и след това да държи дял в тях като капиталов актив за инвестиционни цели;
 д)
 „нефинансовото образувание“ все още не извършва стопанска дейност и не е развивало стопанска дейност в миналото, но инвестира в активи с намерението да извършва стопанска дейност, различна от тази на „финансова институция“, при условие че „нефинансовото образувание“ не е допустимо за това изключение след датата, която е 24 месеца по-късно от датата на първоначалното му създаване;
 е)
 „нефинансовото образувание“ не е било „финансова институция“ през последните пет години и е в процес на ликвидация на своите активи или се реорганизира с намерението да продължи или да започне отново да извършва стопанска дейност, различна от тази на „финансова институция“;
 ж)
 „нефинансовото образувание“ се занимава преимуществено с финансиране и хеджиране на трансакции на — или за — „свързани образувания“, които не са „финансови институции“, и не предоставя услуги по финансиране или хеджиране на други „образувания“, които не са „свързани образувания“, при условие че групата от „свързани образувания“ се занимава преимуществено със стопанска дейност, различна от тази на „финансова институция“; или
 з)
 „нефинансовото образувание“ отговаря на всички посочени по-долу изисквания:
 i)
 то е установено и извършва дейност в юрисдикцията, на която е местно лице (държава членка, Монако или друга юрисдикция), изключително с религиозна, благотворителна, научна, художествена, културна, спортна или образователна цел; или е установено и извършва дейност в юрисдикцията, на която е местно лице (държава членка, Монако или друга юрисдикция), и е професионална организация, съюз на предприемачи, търговска камара, работническа организация, земеделска или градинарска организация, гражданско обединение или организация, чиято основна дейност е насочена към повишаване на социалното благосъстояние;
 ii)
 то е освободено от подоходен данък в юрисдикцията, на която е местно лице (държава членка, Монако или друга юрисдикция);
 iii)
 то няма акционери или членове, които да притежават дял въз основа на собственост върху или материален интерес от неговия доход или активи;
 iv)
 приложимото законодателство на юрисдикцията (държава членка, Монако или друга юрисдикция), на която „нефинансовото образувание“ е местно лице, или учредителните документи на „нефинансовото образувание“ не допускат негов доход или активи да бъдат разпределяни или предоставяни в полза на частно лице или на „образувание“, което не преследва благотворителна цел, освен във връзка с извършването на собствените благотворителни дейности на нефинансовото образувание, като плащане на разумно възнаграждение за предоставени услуги или като плащане, което представлява справедливата пазарна цена на закупено от „нефинансовото образувание“ имущество; и
 v)
 приложимото законодателство на юрисдикцията (държава членка, Монако или друга юрисдикция), на която „нефинансовото образувание“ е местно лице, или учредителните документи на „нефинансовото образувание“ изискват при ликвидация или прекратяване на дейността на „нефинансовото образувание“ всички негови активи да бъдат разпределени на „държавно образувание“ или на друга организация с нестопанска цел или да бъдат отчуждени в полза на правителството на юрисдикцията (държава членка, Монако или друга юрисдикция), на която „нефинансовото образувание“ е местно лице, или на нейно политическо подразделение.
 Д.
 Други въпроси
 1.
 Понятието „титуляр на сметката“ означава лицето, което е вписано или идентифицирано като титуляр на „финансова сметка“ от „финансовата институция“,


text:
в която е сметката. Лице, с изключение на „финансова институция“, което е титуляр на „финансова сметка“ в полза на или за сметка на друго лице в качеството на агент, попечител, пълномощник, подписващо лице, инвестиционен съветник или посредник, не се третира като титуляр на сметката за целите на настоящото приложение, като за титуляр на сметката се приема другото лице. В случая на „застрахователен договор с откупна стойност“ или на „анюитетен договор“„титулярят на сметката“ е всяко лице с право на получаване на „откупната стойност“ или на промяна на бенефициера по договора. Когато никое лице няма право на получаване на „откупната стойност“ или на промяна на бенефициера, „титуляр на сметката“ е всяко лице, което е посочено в договора като собственик, и всяко лице с неотменимо право на плащане по договора. При настъпване на падежа на „застрахователен договор с откупна стойност“ или на „анюитетен договор“ всяко лице, което има право да получи плащане по договора, се третира като „титуляр на сметката“.
 2.
 Понятието „процедури за идентифициране на клиента и борба с прането на пари“ означава процедури за комплексна проверка на клиента от страна на „предоставящата информация финансова институция“ в съответствие с изискванията за борба с прането на пари или други подобни изисквания, които се прилагат към „предоставящата информация финансова институция“.
 3.
 Понятието „образувание“ означава юридическо лице или правна договореност, като дружество, съдружие, тръст или фондация.
 4.
 Дадено образувание е „свързано образувание“ с друго образувание, когато i) всяко образувание контролира другото образувание; ii) двете образувания са под общ контрол; или iii) двете „образувания“ са „инвестиционни образувания“ по параграф A, точка 6, буква б) и са под общо управление, като това управление изпълнява задълженията за комплексна проверка на такива „инвестиционни образувания“. За тази цел контролът включва пряка или непряка собственост върху над 50 % от гласовете и стойността на „образуванието“.
 5.
 Понятието „данъчен идентификационен номер“ (Taxpayer Identification Number — TIN) означава данъчен идентификационен номер или — ако такъв липсва — негов функционален еквивалент.
 6.
 Понятието „документални доказателства“ означава някое от посочените по-долу:
 а)
 удостоверение за местно лице, издадено от оправомощен публичен орган (например правителство или държавна агенция, или община) на юрисдикцията (държава членка, Монако или друга юрисдикция), в която получателят на плащането твърди, че е местно лице;
 б)
 за физическо лице — всеки валиден документ за самоличност, издаден от оправомощен публичен орган (например правителство или държавна агенция, или община), който съдържа името на лицето и се използва обичайно за установяване на самоличността;
 в)
 за „образувание“ — всеки официален документ, издаден от оправомощен публичен орган (например правителство или държавна агенция, или община), който съдържа наименованието на „образуванието“ и адреса на неговото централно управление в юрисдикцията (държава членка, Монако или друга юрисдикция), в която това „образувание“ твърди, че е местно лице, или в юрисдикцията (държава членка, Монако или друга юрисдикция), в която „образуванието“ е било учредено или създадено;
 г)
 всеки одитиран финансов отчет, кредитен отчет на трето лице, документи за несъстоятелност или доклад на регулаторен орган по ценните книжа.
 По отношение на „съществуваща сметка“ на „образувание“ всяка държава членка или Монако може да разреши на „предоставящите информация финансови


text:
институции“ да използват като „документално доказателство“ всяка класификация в регистрите на „предоставящата информация финансова институция“ по отношение на „титуляря на сметката“, която е била определена въз основа на стандартизирана класификация на икономическите дейности, била е вписана от „предоставящата информация финансова институция“ в съответствие с обичайната ѝ стопанска практика за целите на „процедурите за идентифициране на клиента и борба с прането на пари“ или за други регулаторни цели (с изключение на данъчни цели) и е била прилагана от „предоставящата информация финансова институция“ преди датата, използвана за класифициране на „финансовата сметка“ като „съществуваща сметка“, при условие че на „предоставящата информация финансова институция“ не е известно или няма причина да ѝ е известно, че такава класификация е невярна или ненадеждна. Понятието „стандартизирана класификация на икономическите дейности“ означава стандартизирана класификация, използвана за класифициране на предприятия по вид на извършваната стопанска дейност за цели, различни от данъчни цели.
 Преди 1 януари 2017 г. държавите членки съобщават на Монако и съответно Монако уведомява Европейската комисия за това дали е използвана предвидената в настоящата точка възможност. Европейската комисия може да има координационна роля при предаването на известието от държавите членки на Монако и при предаването на известието от Монако на всички държави членки. Всяка друга промяна по отношение на упражняването на тази възможност от държава членка или Монако се съобщава по същия начин.
 РАЗДЕЛ IX
 ЕФЕКТИВНО ПРИЛАГАНЕ
 Държавите членки и Монако трябва да въведат правила и административни процедури за гарантиране на ефективното прилагане и на спазването на гореописаните процедури за предоставяне на информация и комплексна проверка, включително:
 а)
 правила за предотвратяване на възприемането от „финансови институции“, лица или посредници на практики, целящи да заобиколят процедурите за предоставяне на информация и комплексна проверка;
 б)
 правила, изискващи от „предоставящите информация финансови институции“ да съхраняват информация за предприетите мерки и за всички използвани доказателства с оглед осигуряване прилагането на процедурите за предоставяне на информация и комплексна проверка, както и да разполагат с подходящи механизми за получаването на тази информация;
 в)
 административни процедури за проверка на спазването от страна на „предоставящите информация финансови институции“ на процедурите за предоставяне на информация и комплексна проверка; административни процедури за наблюдение на „предоставящата информация финансова институция“ при предоставяне на информация за недокументирани сметки;
 г)
 административни процедури, чрез които да се гарантира, че „образуванията“ и сметките, определени от националното законодателство като „непредоставящи информация финансови институции“ и „изключени сметки“, продължават да се характеризират с нисък риск да бъдат използвани за отклонение от данъчно облагане; и
 д)
 разпоредби за ефективно прилагане, насочени към борба с нарушенията.
 ПРИЛОЖЕНИЕ II
 ДОПЪЛНИТЕЛНИ ПРАВИЛА ЗА ПРЕДОСТАВЯНЕ НА ИНФОРМАЦИЯ И КОМПЛЕКСНА ПРОВЕРКА НА ИНФОРМАЦИЯ ЗА ФИНАНСОВИ СМЕТКИ
 1. Промяна в обстоятелствата
 „Промяна в обстоятелствата“ означава всяка промяна, която води до добавяне на информация, отнасяща се до статуса на дадено лице, или по друг начин влиза в противоречие със статуса на такова лице. Наред с това, промяната в обстоятелствата включва всяка промяна или добавяне на информация по сметката на „титуляря на сметката“ (включително добавяне, замяна или друга промяна на „титуляря на сметката“) или всяка промяна или добавяне на информация по всяка сметка, свързана с


text:
такава сметка (при прилагане на правилата за сумиране на сметки, установени в раздел VII, параграф В, точки 1—3 от приложение I), ако такава промяна или добавяне на информация засяга статуса на „титуляря на сметката“.
 Ако „предоставящата информация финансова институция“ е използвала проверката за адрес на пребиваване, описана в раздел III, параграф Б, точка 1 от приложение I, и има промяна в обстоятелствата, вследствие на която на „предоставящата информация финансова институция“ става известно или има причина да ѝ бъде известно, че първоначалното „документално доказателство“ (или друга равностойна документация) е невярно или ненадеждно, „предоставящата информация финансова институция“ трябва до по-късната от следните две дати: последния ден на съответната календарна година или на друг подходящ отчетен период, или 90 календарни дни след съобщението или установяването на такава промяна в обстоятелствата, да получи декларация и нови „документални доказателства“ за установяване на качеството на местно лице за данъчни цели на „титуляря на сметката“. Ако до тази дата „предоставящата информация финансова институция“ не може да получи декларация и нови „документални доказателства“, тя трябва да приложи процедурата за търсене в електронните записи, описана в раздел III, параграф Б, точки 2—6 от приложение I.
 2. Декларация за нови сметки на образувания
 По отношение на „нови сметки на образувания“, за целите на определянето дали „контролиращото лице“ на „пасивно нефинансово образувание“ е „лице, за което се предоставя информация“, „предоставящата информация финансова институция“ може да използва единствено декларация от страна на „титуляря на сметката“ или на „контролиращото лице“.
 3. Качество на местно лице на финансова институция
 Дадена „финансова институция“ има качество на местно лице на държава членка, Монако или друга „участваща юрисдикция“, ако попада под юрисдикцията на тази държава членка, Монако или друга „участваща юрисдикция“ (т.е. „участващата юрисдикция“ има право да наложи на „финансовата институция“ задължение за предоставяне на информация). По правило, когато „финансова институция“ е местно лице за данъчни цели на държава членка, Монако или друга „участваща юрисдикция“, тя попада под юрисдикцията на тази държава членка, Монако или друга „участваща юрисдикция“ и поради това е „финансова институция на държава членка“, „финансова институция на Монако“ или „финансова институция на друга участваща юрисдикция“. При тръст, който е „финансова институция“ (независимо дали е местно лице за данъчни цели на държава членка, Монако или друга „участваща юрисдикция“), се счита, че тръстът попада под юрисдикцията на държава членка, Монако или друга „участваща юрисдикция“, ако един или повече от попечителите на тръста са местни лица на тази държава членка, Монако или друга „участваща юрисдикция“, освен ако тръстът предоставя на друга „участваща юрисдикция“ (държава членка, Монако или друга „участваща юрисдикция“) цялата изискуема по силата на настоящото споразумение или друго споразумение за прилагане на „световния стандарт“ информация за поддържаните от тръста „сметки, за които се предоставя информация“, тъй като е местно лице за данъчни цели на тази друга „участваща юрисдикция“. Същевременно, когато „финансова институция“ (с изключение на тръст) не е местно лице за данъчни цели (например поради факта, че е третирана като фискално прозрачна или попада под юрисдикция, която не предвижда подоходен данък), се счита, че попада под юрисдикцията на държава членка, Монако или друга „участваща юрисдикция“ и


text:
поради това е „финансова институция на държава членка“, „финансова институция на Монако“ или „финансова институция на друга участваща юрисдикция“, ако:
 а)
 е учредена съгласно правото на държава членка, Монако или друга „участваща юрисдикция“;
 б)
 мястото ѝ на управление (включително на действително управление) се намира в държава членка, Монако или друга „участваща юрисдикция“; или
 в)
 подлежи на финансов надзор в държава членка, Монако или друга „участваща юрисдикция“.
 Когато „финансова институция“ (с изключение на тръст) е местно лице на две или повече „участващи юрисдикции“ (държава членка, Монако или други „участващи юрисдикции“), тази финансова институция подлежи на задължение за предоставяне на информация и за извършване на комплексна проверка в „участващата юрисдикция“, в която поддържа „финансовата сметка“ („сметки“).
 4. Сметки във финансова институция
 По принцип се приема, че дадена сметка е сметка във „финансова институция“, както следва:
 а)
 при „попечителска сметка“ — във „финансовата институция“, която е попечител на активите по сметката (включително „финансова институция“, която държи активи на името на брокера за „титуляр на сметка“, в такава институция);
 б)
 при „депозитна сметка“ — във „финансовата институция“, която е длъжна да извършва плащания по сметката (с изключение на представител на „финансова институция“, независимо от това дали този представител е „финансова институция“);
 в)
 при капиталово или дългово участие във „финансова институция“, което съставлява „финансова сметка“ — във въпросната „финансова институция“;
 г)
 при „застрахователен договор с откупна стойност“ или „анюитетен договор“ — във „финансовата институция“, която е длъжна да извършва плащания по договора.
 5. Тръст, който е пасивно нефинансово образувание
 „Образувание“ като съдружие, неперсонифицирано дружество с ограничена отговорност или подобна правна договореност, което не е местно лице за данъчни цели съгласно раздел VIII, параграф Г, точка 3 от приложение I, се третира като местно лице на юрисдикцията, на чиято територия се намира неговото място на действително управление. За тези цели юридическо лице или правна договореност се приемат за „подобни“ на съдружие и неперсонифицирано дружество с ограничена отговорност, когато данъчното законодателство на дадена „юрисдикция, за която се предоставя информация“ не ги третира като данъчно задължени лица в нея. Същевременно, за да се избегне двойното предоставяне на информация (предвид широкия обхват на понятието „контролиращи лица“ при тръстовете), тръст, който е „пасивно нефинансово образувание“, не може да се разглежда като подобна правна договореност.
 6. Адрес на централно управление на образуванието
 Едно от изискванията в раздел VIII, параграф Д, точка 6, буква в) от приложение I предвижда, че официалната документация на дадено „образувание“ съдържа адреса на централно управление на „образуванието“ в държавата членка, Монако или другата юрисдикция, в която „образуванието“ твърди, че е местно лице, или в държавата членка, Монако или другата юрисдикция, в която „образуванието“ е учредено или създадено. Адресът на централното управление на „образуванието“ по правило е мястото, където се намира неговото действително управление. Адресът на „финансова институция“, в която „образуванието“ поддържа сметка, пощенска кутия или адрес, използван единствено за кореспонденция, не е адресът на централното управление на „образуванието“, освен ако това е единственият адрес, използван от „образуванието“, и е посочен като негов регистриран адрес в организационните му документи. Наред с това, адрес, предоставен с инструкции за съхраняване


text:
на цялата поща на този адрес, не е адресът на централното управление на „образуванието“.
 ПРИЛОЖЕНИЕ III
 ДОПЪЛНИТЕЛНИ ПРЕДПАЗНИ МЕРКИ ЗА ЗАЩИТА НА ДАННИТЕ ПО ОТНОШЕНИЕ НА ТРЕТИРАНЕТО НА ДАННИТЕ, КОИТО СЕ СЪБИРАТ И ОБМЕНЯТ В РАМКИТЕ НА НАСТОЯЩОТО СПОРАЗУМЕНИЕ
 1. Определения
 Определените по-долу понятия и изрази притежават смисъла, с който са използвани в настоящото споразумение:
 а)
 „лични данни“ означава всяка информация, свързана с физическо лице с установена или подлежаща на установяване самоличност (наричано по-долу „субект на данни“); за подлежащо на идентифициране лице се смята това лице, което може да бъде идентифицирано, пряко или непряко, по-специално чрез идентификационен номер или един или повече специфични признаци, отнасящи се до неговата физическа, физиологическа, психологическа, умствена, икономическа, културна или социална самоличност;
 б)
 „обработка“ означава всяка операция или съвкупност от операции, които се извършват със или без автоматични средства по отношение на личните данни, като събиране, записване, организиране, съхранение, адаптиране или промяна, извличане, справка, използване, разкриване чрез изпращане, разпространение или друга форма на предоставяне на данните, подреждане или комбиниране, блокиране, изтриване или унищожаване.
 2. Недискриминация
 Договарящите страни гарантират, че предпазните мерки, приложими към обработката на лични данни съгласно настоящото споразумение и съответното национално право, се прилагат към всички физически лица без дискриминация, по-специално въз основа на националност или държава на пребиваване, или физическо присъствие.
 3. Данни
 Данните, обработвани от договарящите страни по силата на настоящото споразумение, трябва да бъдат подходящи, необходими и пропорционални на целите на настоящото споразумение.
 Договарящите страни не обменят лични данни, разкриващи расов или етнически произход, политически възгледи, религиозни или философски убеждения, членство в профсъюзи, и данни, отнасящи се до здравето или сексуалния живот на лицето.
 4. Право на информация и достъп до данни и право на поправка или заличаване на данни
 Ако съгласно член 6, параграф 5 от настоящото споразумение информацията се използва за други цели в получаващата юрисдикция или е предадена от получаващата юрисдикция на трета юрисдикция (държава членка или Монако), „компетентният орган“ на получаващата юрисдикция, която използва информацията за други цели или я предава на трета юрисдикция, информира засегнатите лица. Тази информация се предоставя в срок, който позволява на съответното лице да упражни правата си по отношение на защитата на данните и, при всички случаи, преди получаващата юрисдикция да е използвала информацията за други цели или да ги е предала на трета юрисдикция.
 По отношение на обработваните по настоящото споразумение лични данни, всяко физическо лице има право да поиска достъп до своите лични данни, които се обработват от „предоставящите информация финансови институции“ и/или от „компетентните органи“, както и право на поправка, когато данните са неточни. Когато данните се обработват по незаконосъобразен начин, лицето може да поиска заличаването им.
 С цел да се улесни упражняването на това право, всяко физическо лице има право да отправя искания за достъп до, поправка и/или заличаване на неговите данни. Тези искания се отправят до другия заинтересован „компетентен орган“ с посредничеството на „компетентния орган“ за въпросното физическо лице.
 „Компетентен орган“, към който е отправено искане, предоставя достъп до съответните данни и, според случая, актуализира и/или коригира неточните или непълни данни.
 5. Право на защита
 По


text:
отношение на обработваните по настоящото споразумение лични данни всяко физическо лице има ефективно право на административна и съдебна защита, независимо от своята националност и от това на коя или кои от упоменатите юрисдикции е местно лице.
 6. Автоматизирана обработка
 „Компетентните органи“ не приемат решения, които пораждат неблагоприятни правни последици по отношение на дадено физическо лице или които го засягат в значителна степен и които се основават единствено на автоматизирана обработка на данни, която има за цел да бъдат оценени някои негови характеристики.
 7. Предаване на органи на трети държави
 „Компетентен орган“ може да предава понякога лични данни, получени по силата на настоящото споразумение, на публични органи в трети юрисдикции, различни от държавите членки и Монако, ако са налице всички посочени по-долу обстоятелства:
 а)
 предаването е необходимо за целите, посочени в член 6, параграф 4, в получаващата трета юрисдикция и данните ще се използват от получаващата третата юрисдикция само за тези цели;
 б)
 данните са подходящи и пропорционални на целите, за които се предават;
 в)
 правомощията на органа на третата юрисдикция са пряко свързани с целите, посочени в член 6, параграф 4;
 г)
 получаващата трета юрисдикция гарантира равнище на защита на личните данни, еквивалентно на установеното с настоящото споразумение, и се ангажира да не предава получените данни на трети страни;
 д)
 „компетентният орган“, от който е получена информацията, е предоставил предварително съгласието си в съответствие с условията по член 6, параграф 5; и
 е)
 въпросното лице е било информирано за това предаване.
 Всякакво друго предаване на трети страни на данни, получени съгласно настоящото споразумение, се забранява.
 8. Цялост и сигурност на данните
 По отношение на обработваната по настоящото споразумение информация договарящите страни и „предоставящите информация финансови институции“ са длъжни да разполагат с:
 а)
 подходящи предпазни мерки, за да се гарантира, че информацията остава поверителна и се използва единствено за целите и от лицата или органите, посочени в член 6;
 б)
 необходимата за ефективен обмен инфраструктура (включително процесите за акуратен, сигурен, поверителен и навременен обмен на информация, както и ефективни и надеждни комуникации и капацитет за бързо разрешаване на свързаните с обмена въпроси и опасения или обработване на заявките за обмен и за осигуряване изпълнението на член 4 от настоящото споразумение);
 в)
 технически и организационни мерки за предотвратяване на неразрешено разкриване или достъп, случайно или незаконно унищожаване, случайна загуба, промяна или всякакви други незаконни форми на обработка; и
 г)
 технически и организационни мерки за поправка на неточните данни и за заличаване на данните, за които няма правни основания да бъдат съхранявани.
 Договарящите страни гарантират, че „предоставящите информация финансови институции“ незабавно уведомяват „компетентния орган“, под чиято юрисдикция са, когато имат основания да смятат, че са му съобщили неточна или невярна информация. Уведоменият „компетентен орган“ предприема всички подходящи мерки, с които разполага по силата на вътрешното право, за отстраняване на описаните в уведомлението грешки.
 9. Санкции
 Договарящите страни гарантират, че всяко нарушение на разпоредбите за защита на личните данни, определени в настоящото споразумение, е предмет на ефективни и възпиращи санкции.
 10. Надзор
 Обработването на лични данни по настоящото споразумение от страна на „предоставящите информация


text:
финансови институции“ и „компетентните органи“ е предмет на надзор: i) в държавите членки — от страна на националните надзорни органи, отговорни за защитата на данните съгласно националното законодателство, с което се прилага Директива 95/46/ЕО, и ii) в Монако — от Commission de contrôle des informations nominatives (Комисията за контрол на поименните данни).
 Тези надзорни органи в държавите членки и Монако трябва да разполагат с ефективни правомощия да извършват надзор, разследване, намеса и преглед, както и с правомощия да сезират компетентните органи за нарушения на закона с цел правно действие, когато това е целесъобразно. Те гарантират по-специално, че жалбите за неспазване на съответните разпоредби се приемат, разследват и получават отговор и подходяща защита.
 ПРИЛОЖЕНИЕ IV
 СПИСЪК НА КОМПЕТЕНТНИТЕ ОРГАНИ НА ДОГОВАРЯЩИТЕ СТРАНИ
 За целите на настоящото споразумение „компетентни органи“ на договарящите страни са следните органи:
 а)
 в Княжество Монако: le Conseiller de gouvernement-Ministre des finances et de l'économie (правителственият съветник-министър по финансови и икономически въпроси) или негов упълномощен представител;
 б)
 в Кралство Белгия: De Minister van Financiën/Le Ministre des Finances (министърът на финансите) или негов упълномощен представител;
 в)
 в Република България: Изпълнителният директор на Националната агенция за приходите или негов упълномощен представител;
 г)
 в Чешката република: Ministr financí (министърът на финансите) или негов упълномощен представител;
 д)
 в Кралство Дания: Skatteministeren (министърът на финансите) или негов упълномощен представител;
 е)
 във Федерална република Германия: Der Bundesminister der Finanzen (федералният министър на финансите) или негов упълномощен представител;
 ж)
 в Република Естония: Rahandusminister (министърът на икономиката) или негов упълномощен представител;
 з)
 в Република Гърция: Ο Υπουργός Οικονομίας και Οικονομικών (министърът на икономиката) или негов упълномощен представител;
 и)
 в Кралство Испания: El Ministro de Economía y Hacienda (министърът на икономиката и финансите) или негов упълномощен представител;
 й)
 във Френската република: Le Ministre chargé du budget (министърът на бюджета) или негов упълномощен представител;
 к)
 в Република Хърватия: Ministar financija (министърът на финансите) или негов упълномощен представител;
 л)
 в Ирландия: The Revenue Commissioners (комисарите по приходите) или техен упълномощен представител;
 м)
 в Италианската република: Il Direttore Generale delle Finanze (генералният директор на финансите) или негов упълномощен представител;
 н)
 в Република Кипър: Υπουργός Οικονομικών (министърът на икономиката) или негов упълномощен представител;
 о)
 в Република Латвия: Finanšu ministrs (министърът на финансите) или негов упълномощен представител;
 п)
 в Република Литва: Finansų ministras или негов упълномощен представител;
 р)
 във Великото херцогство Люксембург: Le Ministre des Finances (министърът на финансите) или негов упълномощен представител;
 с)
 в Унгария: A pénzügyminiszter (министърът на финансите) или негов упълномощен представител;
 т)
 в Република Малта: Il-Ministru responsabbli għall-Finanzi (министърът на финансите) или негов упълномощен представител;
 у)
 в Кралство Нидерландия: De Minister van Financiën (министърът на финансите) или негов упълномощен представител;
 ф)
 в Република Австрия: Der Bundesminister für Finanzen (федералният министър на финансите) или негов упълномощен представител;
 х)
 в Република Полша: Minister Finansów (министърът на финансите) или негов упълномощен представител;
 ц)
 в Португалската република: O Ministro das Finanças (министърът на финансите) или негов упълномощен представител;
 ч)
 в Румъния: Președintele Agenției Naționale de Administrare Fiscală (председателят на националната агенция по приходите) или негов упълномощен представител;
 ш)
 в Република Словения: Minister


text:
zа finаnce (министърът на финансите) или негов упълномощен представител;
 щ)
 в Словашката република: Minister financií (министърът на финансите) или негов упълномощен представител;
 аа)
 в Република Финландия: Valtiovarainministeriö/Finansministeriet (министърът на финансите) или негов упълномощен представител;
 аб)
 в Кралство Швеция: Chefen för Finansdepartementet (началникът на финансовата служба) или негов упълномощен представител;
 ав)
 в Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия и в европейските територии, за чиито външни отношения отговаря Обединеното кралство: the Commissioners of Inland Revenue (комисарите по вътрешните приходи) или техен упълномощен представител и компетентният орган на Гибралтар, който Обединеното кралство определя в съответствие с договореностите за гибралтарските власти в контекста на инструментите на ЕС, както и със съответните договори, за които държавите членки и институциите на Европейския съюз са уведомени на 19 април 2000 г., копие от които генералният секретар на Съвета на Европейския съюз изпраща на Княжество Монако, и които се прилагат спрямо настоящото споразумение.
 “
 Член 2
 Влизане в сила и прилагане
 1. Настоящият протокол за изменение се сключва при условия за ратификация или одобрение от договарящите страни съгласно собствените им процедури. Договарящите страни се уведомяват взаимно за приключването на тези процедури. Настоящият протокол за изменение влиза в сила на първия ден от втория месец след последното уведомление.
 2. При условие, че бъдат изпълнени институционалните процедури на Княжество Монако и процедурите съглосно правото на Европейския съюз за сключването на международни споразумения, Княжество Монако и, според случая, Европейският съюз ще прилагат и изпълняват ефективно Споразумението, изменено с настоящия протокол за изменение, считано от 1 януари 2017 г. и се уведомяват за това взаимно.
 3. Независимо от разпоредбите на параграфи 1 и 2, договарящите страни прилагат временно настоящия протокол за изменение до влизането му в сила. Това временно прилагане започва на 1 януари 2017 г., с уговорката, че всяка от договарящите страни ще уведоми до 31 декември 2016 г. другата страна за приключването на съответните си вътрешни процедури, необходими за такова временно прилагане.
 4. Независимо от параграфи 2 и 3, следните задължения съгласно Споразумението във вида му преди неговото изменение с настоящия протокол за изменение продължават да се прилагат, както следва:
 а)
 задълженията на Княжество Монако и свързаните с тях задължения на агент-платците, установени на негова територия, съгласно членове 8 и 9 от Споразумението във вида преди изменението му с настоящия протокол за изменение, продължават да се прилагат до 30 юни 2017 г. или докато тези задължения бъдат изпълнени изцяло;
 б)
 задълженията на държавите членки, съгласно член 10 от Споразумението във вида му преди неговото изменение с настоящия протокол за изменение, по отношение на удържаните при източника данъци през 2016 г. и предходни данъчни години, продължават да се прилагат, докато тези задължения бъдат изпълнени изцяло.
 Член 3
 Споразумението се допълва с протокол със следното съдържание:
 „Протокол към Споразумението между Европейския съюз и Княжество Монако за обмен на информация за финансови сметки с оглед подобряване на спазването на данъчното законодателство в международен план в съответствие със стандарта за автоматичен обмен на информация за финансови сметки, разработен от Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР).
 По случай подписването между Европейския съюз и Княжество


text:
Монако на настоящия протокол за изменение надлежно упълномощените долуподписани се споразумяха относно следните разпоредби, които съставляват неразделна част от настоящото споразумение, изменено с настоящия протокол за изменение:
 1.
 Приема се, че обменът на информация по член 5 от настоящото споразумение се иска само след като запитващата държава (държава членка или Княжество Монако) е изчерпала всички обичайни източници на информация, с които разполага по силата на вътрешното данъчно производство.
 2.
 Приема се, че когато поиска информация съгласно член 5 от настоящото споразумение, „компетентният орган“ на запитващата държава (държава членка или Княжество Монако) предоставя на „компетентния орган“ на запитаната държава (съответно Княжество Монако или държава членка) следната информация:
 а)
 самоличността на проверяваното или разследваното лице;
 б)
 периода, за който се иска информацията;
 в)
 описание на търсената информация, включително естеството и формата, в която запитващата държава желае да получи информацията от запитваната държава;
 г)
 данъчната цел, за която се търси информация;
 д)
 доколкото са известни — името и адреса на всяко лице, за което се смята, че може да притежава исканата информация.
 3.
 Приема се, че позоваването на стандарта за „предполагаема значимост“ има за цел да осигури възможно най-широк обмен на информация по член 5 от настоящото споразумение, като същевременно изясни, че държавите членки и Княжество Монако не следва да се ангажират с опити за извличане на информация, нито да искат информация, която вероятно няма връзка с данъчните задължения на дадено данъчно задължено лице. Макар в параграф 2 да се съдържат важни процедурни изисквания, чиято цел е да се гарантира, че не се предприемат опити за извличане на информация, подточки i) — v) от параграф 2 не следва да се тълкуват така, че да бъде възпрепятстван ефективният обмен на информация. Стандартът за „предполагаема значимост“ може да бъде изпълнен както в случаи, отнасящи се до едно данъчно задължено лице (идентифицирано по име или по друг начин), така и в случаи, отнасящи се до няколко данъчно задължени лица (идентифицирани по име или по друг начин).
 4.
 Приема се, че настоящото споразумение не включва спонтанен обмен на информация.
 5.
 Приема се, че при обмена на информация по член 5 от настоящото споразумение остават приложими административните процедурни разпоредби относно правата на данъчно задължените лица, предвидени в запитаната държава (държава членка или Княжество Монако). Освен това се приема, че целта на тези разпоредби е да се осигури на данъчно задължените лица справедлива процедура, а не да се предотвратява или необосновано да се забавя процесът на обмен на информация.“.
 член 4
 Езици
 Настоящият протокол за изменение е съставен в два еднообразни екземпляра на английски, български, гръцки, датски, естонски, испански, италиански, латвийски, литовски, малтийски, немски, нидерландски, полски, португалски, румънски, словашки, словенски, унгарски, фински, френски, хърватски, чешки и шведски език, като текстовете на всички езици са еднакво автентични.
 В ДОКАЗАТЕЛСТВО НА КОЕТО долуподписаните пълномощни представители полагат подписите си под настоящия протокол за изменение.
 Съставено в Брюксел на дванадесети юли през две хиляди и шестнадесета година.
 Hecho en Bruselas, el doce de julio de dos mil dieciséis.
 V Bruselu dne dvanáctého července dva tisíce šestnáct.
 Udfærdiget i Bruxelles den tolvte juli to


text:
tusind og seksten.
 Geschehen zu Brüssel am zwölften Juli zweitausendsechzehn.
 Kahe tuhande kuueteistkümnenda aasta juulikuu kaheteistkümnendal päeval Brüsselis.
 Έγινε στις Βρυξέλλες, στις δώδεκα Ιουλίου δύο χιλιάδες δεκαέξι.
 Done at Brussels on the twelfth day of July in the year two thousand and sixteen.
 Fait à Bruxelles, le douze juillet deux mille seize.
 Sastavljeno u Bruxellesu dvanaestog srpnja godine dvije tisuće šesnaeste.
 Fatto a Bruxelles, addì dodici luglio duemilasedici.
 Briselē, divi tūkstoši sešpadsmitā gada divpadsmitajā jūlijā.
 Priimta du tūkstančiai šešioliktų metų liepos dvyliktą dieną Briuselyje.
 Kelt Brüsszelben, a kétezer-tizenhatodik év július havának tizenkettedik napján.
 Magħmul fi Brussell, fit-tnax-il jum ta’ Lulju fis-sena elfejn u sittax.
 Gedaan te Brussel, twaalf juli tweeduizend zestien.
 Sporządzono w Brukseli dnia dwunastego lipca roku dwa tysiące szesnastego.
 Feito em Bruxelas, em doze de julho de dois mil e dezasseis.
 Întocmit la Bruxelles la doisprezece iulie două mii șaisprezece.
 V Bruseli dvanásteho júla dvetisícšestnásť.
 V Bruslju, dne dvanajstega julija leta dva tisoč šestnajst.
 Tehty Brysselissä kahdentenatoista päivänä heinäkuuta vuonna kaksituhattakuusitoista.
 Som skedde i Bryssel den tolfte juli år tjugohundrasexton.
 За Европейския съюз
 Рог la Unión Europea
 Za Evropskou unii
 For Den Europæiske Union
 Für die Europäische Union
 Euroopa Liidu nimel
 Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
 For the European Union
 Pour l'Union européenne
 Za Europsku uniju
 Per l'Unione europea
 Eiropas Savienības vārdā –
 Europos Sąjungos vardu
 Az Európai Unió részéről
 Għall-Unjoni Ewropea
 Voor de Europese Unie
 W imieniu Unii Europejskiej
 Pela União Europeia
 Pentru Uniunea Europeană
 Za Európsku úniu
 Za Evropsko unijo
 Euroopan unionin puolesta
 För Europeiska unionen
 За Княжество Монако
 Por el Principado de Mónaco
 Za Monacké knížectví
 For Fyrstendømmet Monaco
 Für das Fürstentum Monaco
 Monaco Vürstiriigi nimel
 Για το Πριγκιπάτο του Μονακό
 For the Principality of Monaco
 Pour la Principauté de Monaco
 Za Kneževinu Monako
 Per il Principato di Monaco
 Monako Firstistes vārdā –
 Monako Kunigaikštystės vardu
 A Monacói Hercegség részéről
 Għall-Prinċipat ta' Monaco
 Voor het Vorstendom Monaco
 W imieniu Księstwa Monako
 Pelo Principado do Mónaco
 Pentru Principatul Monaco
 Za Monacké kniežatstvo
 Za Kneževino Monako
 Monacon ruhtinaskunnan puolesta
 För Furstendömet Monaco
 (1) ОВ L 157, 26.6.2003 г., стр. 38.
 (2) ОВ L 19, 21.1.2005 г., стр. 55.
 (3) ОВ L 281, 23.11.1995 г., стр. 31.
 (4) Journal de Monaco — Държавен вестник на Княжеството — брой 7918 от 26.6.2009 г.
 (5) ОВ L 64, 11.3.2011 г., стр. 1.
 ДЕКЛАРАЦИИ НА ДОГОВАРЯЩИТЕ СТРАНИ:
 СЪВМЕСТНА ДЕКЛАРАЦИЯ НА ДОГОВАРЯЩИТЕ СТРАНИ ОТНОСНО СЪОТВЕТСТВИЕТО СЪС СВЕТОВНИЯ СТАНДАРТ
 Договарящите страни се споразумяха за съответствието със световния стандарт на разпоредбите относно автоматичния обмен на информация, съдържащи се:
 i)
 в Директива 2011/16/ЕС на Съвета относно административното сътрудничество в областта на данъчното облагане, изменена с Директива 2014/107/ЕС на Съвета,
 ii)
 в Споразумението и приложенията към него и
 iii)
 в другите споразумения, които Съюзът договори успоредно в същата област с Конфедерация Швейцария, Княжество Андора, Княжество Лихтенщайн и Република Сан Марино, макар някои от тези споразумения да съдържат допълнителни подробности относно поверителността и защитата на данните, предвид различните позиции по тези въпроси на Княжество Монако и тези четири държави, в рамките на стриктно необходимото, за да се позволи


text:
на държавите членки з, да спазят изискванията, които са им наложени от правото на Европейския съюз в отношенията им с юрисдикции извън Европейския съюз.
 СЪВМЕСТНА ДЕКЛАРАЦИЯ НА ДОГОВАРЯЩИТЕ СТРАНИ ОТНОСНО СПОРАЗУМЕНИЕТО И ПРИЛОЖЕНИЯТА КЪМ НЕГО
 По отношение на прилагането на Споразумението и на приложения I и II към него договарящите страни се споразумяват да използват като източник за привеждане на примери или за тълкуване, както и с цел осигуряване на съгласуваност в прилагането, коментарите по модела за споразумение между компетентни органи и общия стандарт за предоставяне на информация, разработени от ОИСР.
 СЪВМЕСТНА ДЕКЛАРАЦИЯ НА ДОГОВАРЯЩИТЕ СТРАНИ ОТНОСНО ЧЛЕН 5 ОТ СПОРАЗУМЕНИЕТО
 По отношение на прилагането на член 5 от Споразумението за обмена на информация при поискване договарящите страни се споразумяват да използват като източник на тълкуване коментарите към член 26 от Модела на данъчна конвенция на ОИСР относно дохода и капитала.
 СЪВМЕСТНА ДЕКЛАРАЦИЯ НА ДОГОВАРЯЩИТЕ СТРАНИ ОТНОСНО ЧЛЕН 2 ОТ ПРОТОКОЛА ЗА ИЗМЕНЕНИЕ
 С позоваване на член 2 от Протокола за изменение договарящите страни се споразумяват, че временното прилагане на Протокола за изменение предполага:
 —
 Княжество Монако и държавите членки и техните „финансови институции“ да прилагат правилата за предоставяне на информация и за комплексна проверка в съответствие с приложения I и II, считано от 1 януари 2017 г., за да са в състояние да изпълнят задълженията си съгласно член 3, параграф 3 от Споразумението, изменено с Протокола за изменение. Задълженията по член 3, параграф 3 от Споразумението, изменено с Протокола за изменение, ще се отнасят за договарящите страни едва след изпълнението на условията за влизане в сила, определени в член 2, параграф 1 от Протокола за изменение,
 —
 държавите членки да имат право да подават от 1 януари 2017 г. искания за информация на Княжество Монако по силата на член 5 от Споразумението, изменено с Протокола за изменение, но Княжество Монако може да избере да отговори на тези искания едва след изпълнението на условията за влизане в сила, определени в член 2, параграф 1 от Протокола за изменение,
 —
 Княжество Монако и неговите „финансови институции“, като отчитат временното прилагане на настоящия протокол за изменение, могат временно да преустановят изпълнението на своите задължения по Споразумението между Европейската общност и Княжество Монако относно предвиждане на мерки с равностоен ефект на предвидените в Директива 2003/48/ЕО на Съвета във вида му преди изменението с Протокола за изменение, считано от 1 януари 2017 г., освен ако в член 2, параграф 4 от Протокола за изменение не е предвидено друго.


text:
 31.3.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 87/1
 Само оригиналните текстове на ИКЕ на ООН имат правно действие съгласно международното публично право. Статутсът и датата на влизане в сила на настоящото правило следва да бъдат проверени в последната версия на документа на ИКЕ на ООН относно статута — TRANS/WP.29/343, който е на разположение на електронен адрес: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html
 Правило No 100 на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации (ИКЕ на ООН) — Единни предписания относно одобряването на превозни средства по отношение на специфичните изисквания за електрическото силово предаване [2015/505]
 Включващо всички текстове в сила до:
 Притурка 1 към серия от изменения 02 — дата на влизане в сила: 10 юни 2014 г.
 СЪДЪРЖАНИЕ
 ПРАВИЛО
 1.
 Обхват
 2.
 Определения
 3.
 Заявление за одобряване
 4.
 Одобряване
 5.
 Част I: Изисквания за превозно средство по отношение на неговата електробезопасност
 6.
 Част II: Изисквания за презаредима система за натрупване на енергия (ПСНЕ) по отношение на нейната безопасност
 7.
 Промени и разширяване на одобрението на типа
 8.
 Съответствие на производството
 9.
 Санкции при несъответствие на производството
 10.
 Окончателно прекратяване на производството
 11.
 Наименования и адреси на техническите служби, отговарящи за провеждането на изпитвания за одобряване на типа, и на органите по одобряването на типа
 12.
 Преходни разпоредби
 ПРИЛОЖЕНИЯ
 1
 Част 1 — Съобщение относно одобряване, разширяване, отказ или отменяне на одобряване или окончателно прекратяване на производството на тип превозно средство по отношение на неговата електробезопасност съгласно Правило No 100
 Част 2 — Съобщение относно одобряване, разширяване, отказ или отменяне на одобряване или окончателно прекратяване на производството на тип ПСНЕ като компонент/отделен технически възел съгласно Правило No 100
 2
 Оформление на маркировките за одобрение
 3
 Защита срещу пряк допир до части под напрежение
 4А
 Метод за измерване на изолационното съпротивление за изпитвания върху превозно средство
 4Б
 Метод за измерване на изолационното съпротивление за компонентни изпитвания на ПСНЕ
 5
 Метод за потвърждаване на работата на бордовата система за следене на изолационното съпротивление
 6
 Част 1 — Основни характеристики на пътни превозни средства и системи
 Част 2 — Основни характеристики на ПСНЕ
 Част 3 — Основни характеристики на пътни превозни средства и системи с шаси, свързано към електрически вериги
 7
 Определяне на отделянето на водород по време на процедурите за зареждане на ПСНЕ
 8
 Процедури за изпитване на ПСНЕ
 8А
 Изпитване на вибрации
 8Б
 Изпитване на резки и циклични промени на температурата
 8В
 Механичен удар
 8Г
 Механична цялост
 8Д
 Огнеустойчивост
 8Е
 Защита от външно късо съединение
 8Ж
 Защита от претоварване
 8З
 Защита срещу прекомерно разреждане
 8И
 Защита срещу прегряване
 1. ОБХВАТ
 1.1. Част I: Изисквания за безопасност по отношение на електрическото силово предаване на пътните превозни средства от категории M и N (1), чиято максимална конструктивна скорост надвишава 25 km/h, оборудвани с един или няколко тягови двигателя, работещи с електрическа енергия, които не са непрекъснато свързани към електрическата мрежа, както и техните компоненти и системи с високо напрежение, които са галванично свързани с шината с високо напрежение на електрическото силово предаване.
 Част I от настоящото правило не обхваща изискванията за безопасност на пътните превозни


text:
средства след катастрофа.
 1.2. Част II: Изисквания за безопасност по отношение на презаредимата система за натрупване на енергия (ПСНЕ) на пътни превозни средства от категории M и N, оборудвани с един или няколко тягови двигателя, работещи с електрическа енергия, които не са постоянно свързани към електрическата мрежа.
 Част II от настоящото правило не се прилага за ПСНЕ, чието основно предназначение е да осигурява(т) енергия за пускането на двигателя и/или светлините и/или други спомагателни уредби.
 2. ОПРЕДЕЛЕНИЯ
 За целите на настоящото правило се прилагат следните определения:
 2.1.
 „Режим на разрешено движение“ означава режимът, при който натискане на педала на газта (или на еквивалентен орган за управление) или освобождаването на спирачната уредба води до задвижване на превозното средство от електрическия силов агрегат.
 2.2.
 „Преграда“ означава част, която осигурява във всички посоки защита срещу пряк допир до части под напрежение.
 2.3.
 „Елемент“ означава единична затворена електрохимична клетка, съдържаща един положителен и един отрицателен електрод, която се характеризира с напрежение между двете си клеми.
 2.4.
 „Проводяща връзка“ означава връзка, използваща съединители към външен източник на захранване при зареждането на презаредимата система за натрупване на енергия (ПСНЕ).
 2.5.
 „Свързващо устройство за зареждане на презаредимата система за натрупване на енергия (ПСНЕ)“ означава електрическата верига, използвана за зареждане на ПСНЕ от външен източник на захранване с електрическа енергия, включително щепсела на превозното средство.
 2.6.
 „Заряден ток, съответстващ на 1/n-часово пълно зареждане“ във връзка с означението „nC“ се дефинира като стабилният ток на изпитваното устройство, с който за 1/n часа изпитваното устройство се зарежда (разрежда) от 0 % от капацитета до 100 % от капацитета.
 2.7.
 „Пряк допир“ означава допирането на лица до части под напрежение.
 2.8.
 „Електрическо шаси“ означава съвкупността от електрически свързани тоководещи части, чийто потенциал се приема за базов.
 2.9.
 „Електрическа верига“ означава съвкупността от свързани тоководещи части, предназначени за осигуряване протичането на електрически ток при нормални условия на работа.
 2.10.
 „Система за преобразуване на електрическата енергия“ означава система за генериране и подаване на електрическа енергия за електрическо задвижване.
 2.11.
 „Електрическо силово предаване“ означава електрическата верига, включваща тяговия(те) двигател(и) и която може да включва системата за преобразуване на електрическата енергия, електронните преобразуватели, съответните кабелни снопове и съединители и свързващото устройство за зареждане на ПСНЕ.
 2.12.
 „Електронен преобразувател“ означава устройство, което позволява управлението и/или преобразуването на електрическата енергия за електрическо задвижване.
 2.13.
 „Обвивка“ означава част, в която са поместени вътрешните блокове, като тя осигурява защита срещу пряк допир от всички посоки.
 2.14.
 „Открита тоководеща част“ е открита тоководеща част, която може да се докосне в съответствие с предписанията за защита IPXXB, но която попада под напрежение в случай на нарушаване на изолацията. Това включва части, намиращи се под капак, който може да се свали без използването на инструменти;
 2.15.
 „Взривяване“ означава внезапно отделяне на енергия, достатъчна, за да предизвика вълни на налягане и/или летящи обекти, които могат да предизвикат конструктивно и/или физическо повреждане на заобикалящата изпитваното устройство среда.
 2.16.
 „Външен източник на захранване“ означава източник на захранване за променливо напрежение или постоянно напрежение, разположен извън превозното средство.
 2.17.
 „Високо напрежение“ означава класификацията на електрически компонент или


text:
верига, ако ефективната стойност на неговото/нейното работно напрежение е > 60 V и ≤ 1 500 V- или > 30 V и ≤ 1 000 V~.
 2.18.
 „Пожар“ означава отделяне на пламъци от изпитваното устройство. Искри и искрене не се считат за пожар.
 2.19.
 „Запалим електролит“ означава електролит, който съдържа вещества, класифицирани в клас 3 „Запалима течност“ съгласно „Препоръките на ООН относно превоза на опасни товари, Правила за моделите (Преразглеждане 17 от юни 2011 г.), том I, глава 2.3“ (2)
 2.20.
 „Шина с високо напрежение“ означава електрическата верига, включително свързващото устройство за зареждане на ПСНЕ, която работи с високо напрежение;
 Когато електрически вериги, които са галванично свързани помежду си, са галванично свързани с електрическото шаси и максималното напрежение между всяка част под напрежение и електрическото шаси или всяка открита тоководеща част е ≤ 30 V~ и ≤ 60 V–, само компонентите или частите на електрическата верига, които работят с високо напрежение, се класифицират като шина с високо напрежение.
 2.21.
 „Непряк допир“ означава допирането на лица до открити тоководещи части.
 2.22.
 „Тоководещи части под напрежение“ означава всяка тоководеща част(и), предназначена да бъде захранвана електрически при условия на нормална експлоатация.
 2.23.
 „Отделение за багаж“ означава пространството в превозното средство, предназначено за багажа и ограничено между покрива, капака на двигателя, пода, страничните стени, преградата и обвивката, предвидени за защитата на лицата в превозното средство срещу пряк допир до части под напрежение, отделено от отделението за пътници чрез предната или задната преграда.
 2.24.
 „Производител“ означава лицето или организацията, които са отговорни пред органа по одобряването за всички страни на процеса на одобряване на типа и за осигуряване на съответствие на производството. Не е от съществено значение дали лицето или организацията участва пряко във всички етапи на производството на превозното средство, уредбата или компонента, предмет на процеса на одобряване.
 2.25.
 „Бордова система за следене на изолационното съпротивление“ означава устройство, което следи изолационното съпротивление между шините с високо напрежение и електрическото шаси.
 2.26.
 „Нехерметична тягова акумулаторна батерия“ означава електролитна акумулаторна батерия, която изисква доливане на вода и отделя водород, изпускан в атмосферата.
 2.27.
 „Отделение за пътници“ означава пространството, предназначено за лица в превозното средство и ограничено между покрива, пода, страничните стени, стъклата на прозорците, предната и задната преграда или задната врата, както и преградите и обвивките, предвидени за защитата на лицата в превозното средство срещу пряк допир до части под напрежение;
 2.28.
 „Степен на защита“ означава защитата, осигурена от преградата/обвивката във връзка с допир до части под напрежение чрез изпитвателна сонда, като например изпитвателен пръст (IPXXB) или изпитвателен проводник (IPXXD), определени в приложение 3.
 2.29.
 „Презаредима система за натрупване на енергия (ПСНЕ)“ означава презаредимата система за натрупване на енергия, която осигурява електрическа енергия за електрическо задвижване.
 ПСНЕ може да включва подуредба(и), заедно с необходимите помощни уредби за физическа поддръжка, регулиране на температурата, електронно управление и кутиите.
 2.30.
 „Разкъсване“ означава отвор(и) в корпуса на всеки функционален елемент, възникнал или увеличен вследствие на събитие, достатъчно голям, за да проникне през него изпитвателен пръст с диаметър 12 mm (IPXXB) и да попадне в контакт с части под напрежение (виж


text:
приложение 3).
 2.31.
 „Устройство за сервизно прекъсване“ означава устройството за изключване на електрическата верига при извършването на проверки и поддръжка на ПСНЕ, на пакета горивни елементи и т.н.
 2.32.
 „Степен на зареждане (СЗ)“ означава наличният електрически заряд в изпитваното устройство, изразен като процент от номиналния му капацитет.
 2.33.
 „Твърд изолатор“ означава изолационната обвивка на кабелните снопове, предвидена да покрива и защитава срещу пряк допир от всички посоки до частите под напрежение; капаци за изолиране на частите под напрежение на съединителите, както и лак или боя, които служат за изолация.
 2.34.
 „Подуредба“ означава всеки функционален възел от компоненти на ПСНЕ.
 2.35.
 „Изпитвано устройство“ означава или комплектованата ПСНЕ или подуредбата на ПСНЕ, която се подлага на изпитванията, предписани в настоящото правило.
 2.36.
 „Тип ПСНЕ“ означава уредби, които не се различават значително по отношение на следните съществени характеристики:
 а)
 търговското наименование или марка на производителя;
 б)
 химическите процеси, капацитета и физическите размери на нейните елементи;
 в)
 броя на елементите, начина на свързване на елементите и физическото укрепване на елементите;
 г)
 конструкцията, материалите и физическите размери на корпуса и
 д)
 необходимите помощни устройства за физическо укрепване, регулиране на температурата и електронно управление.
 2.37.
 „Тип превозно средство“ означава превозни средства, които не се различават по отношение на такива основни аспекти като:
 а)
 монтирането на електрическото силово предаване и на галванично свързаната шина с високо напрежение;
 б)
 основни качества и тип на електрическото силово предаване и на галванично свързаната шина с високо напрежение;
 2.38.
 „Работно напрежение“ означава най-високата ефективна стойност на напрежението в електрическа верига, посочена от производителя, която може да се окаже приложена върху дадена изолация в условия на отворена верига или в нормални условия на функциониране. Ако електрическата верига е разделена галванично, работното напрежение се определя съответно за всяка част на разделената верига.
 2.39.
 „Шаси, свързано към електрическата верига“ означава електрически вериги за променлив и постоянен ток, галванично свързани с електрическото шаси.
 3. ЗАЯВЛЕНИЕ ЗА ОДОБРЯВАНЕ
 3.1. Част I: Одобряване на тип превозно средство по отношение на неговата електробезопасност, включително уредбата с високо напрежение
 3.1.1. Заявлението за одобряване на типа превозно средство по отношение на специфичните изисквания за електрическото силово предаване се подава от производителя на превозното средство или от негов надлежно упълномощен представител.
 3.1.2. То се придружава от споменатите по-долу документи в три екземпляра и съдържа следните сведения:
 3.1.2.1.
 подробно описание на типа превозно средство по отношение на електрическото силово предаване и галванично свързаната шина с високо напрежение.
 3.1.2.2.
 За превозни средства с ПСНЕ, допълнителни доказателства, които показват, че ПСНЕ е в съответствие с изискванията на точка 6 от настоящото правило.
 3.1.3. На техническата служба, отговаряща за провеждането на изпитванията за одобряване се представя превозно средство, представително за типа превозно средство, който трябва да бъде одобрен, и, ако е приложимо, по преценка на производителя, със съгласието на техническата служба, допълнително(и) превозно(и) средство(а) или части на превозното средство, които техническата служба счита за съществени за изпитването(ията), посочено(и) в точка 6 на настоящото правило.
 3.2. Част II: Одобряване на презаредима система за натрупване на енергия (ПСНЕ)
 3.2.1. Заявлението за одобрение на тип ПСНЕ или на


text:
отделен технически възел по отношение на изискванията за безопасност на ПСНЕ се подава от производителя на ПСНЕ или от негов надлежно упълномощен представител.
 3.2.2. То се придружава от споменатите по-долу документи в три екземпляра и е в съответствие със следните подробности:
 3.2.2.1.
 Подробно описание на типа ПСНЕ или на отделен технически възел по отношение на безопасността на ПСНЕ.
 3.2.3. На техническата служба, отговаряща за провеждането на изпитванията за одобряване, се представя(т) компонент(и), представителен(ни) за типа ПСНЕ, който трябва да бъде одобрен и, по преценка на производителя и със съгласието на техническата служба — частите на превозното средство, които техническата служба счита за съществени за изпитването.
 3.3. Органът по одобряването на типа трябва да удостовери наличието на задоволителни мерки за осигуряване на ефективен контрол на съответствието на производството преди издаването на одобрение на типа.
 4. ОДОБРЯВАНЕ
 4.1. Ако типът, представен за одобрение по реда на настоящото правило, отговаря на изискванията от съответните части на настоящото правило, се издава одобрение за съответния тип.
 4.2. На всеки одобрен тип се присвоява номер на одобрение. Първите му две цифри (понастоящем 02 за правилото във вида му) указват серията от изменения, включващи най-новите основни технически изменения, направени по правилото към момента на издаване на одобрение. Една и съща страна по Спогодбата не може да присвоява същия номер на друг тип превозно средство.
 4.3. Страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, биват уведомявани за всяко одобрение, разширение на одобрение или отказ за издаване на одобрение на тип превозно средство съгласно настоящото правило посредством формуляр, който съответства на образеца от част 1 или 2, според случая, от приложение 1 към настоящото правило.
 4.4. Върху всяка ПСНЕ или отделен технически възел, който съответства на тип, одобрен по настоящото правило, на видно и леснодостъпно място, се нанася маркировка за международно одобряване, която се състои от:
 4.4.1.
 оградена с окръжност буква „E“, следвана от отличителния номер на държавата, издала одобрението (3);
 4.4.2.
 номера на настоящото правило, следван от буквата „R“, тире и номера на одобрението отдясно на окръжността, описана в точка 4.4.1;
 4.4.3.
 в случай на одобрение на ПСНЕ или на отделен технически възел на ПСНЕ, след „R“ трябва да следва символ „ES“.
 4.5. Ако превозното средство или ПСНЕ съответства на одобрение на типа по едно или повече правила, приложени към Спогодбата, не е необходимо символът, предписан в точка 4.4.1, да се повтаря в държавата, издала одобрението съгласно настоящото правило; в такъв случай номерата на правилото и одобрението, както и допълнителните символи на всички правила, съгласно които одобрението е било издадено в държавата, издала одобрение съгласно настоящото правило, трябва да се поставят във вертикални колони отдясно на символа, описан в точка 4.4.1.
 4.6. Маркировката за одобряване трябва да е четлива и незаличима.
 4.6.1. В случай на превозно средство маркировката за одобряване се поставя върху или в близост до табелката с данни за превозното средство, поставена от производителя.
 4.6.2. В случай на ПСНЕ или отделен технически възел, одобрен като ПСНЕ, маркировката за одобряване се поставя от производителя върху главния елемент на ПСНЕ.
 4.7. В приложение 2 към настоящето правило са дадени примери


text:
за оформления на маркировки за одобрение.
 5. ЧАСТ I: ИЗИСКВАНИЯ ЗА ПРЕВОЗНО СРЕДСТВО ПО ОТНОШЕНИЕ НА НЕГОВАТА ЕЛЕКТРОБЕЗОПАСНОСТ
 5.1. Защита срещу поражение от електрически ток
 Тези изисквания за електрическата безопасност се прилагат за шините с високо напрежение при условия, в които те не са свързани с външни захранващи източници с високо напрежение.
 5.1.1. Защита срещу пряк допир
 Защита срещу пряк допир до части под напрежение се изисква и за превозните средства, оборудвани с всякакъв тип ПСНЕ, одобрен съгласно част II от настоящото правило.
 Защитата срещу пряк допир до частите под напрежение трябва да съответства на точки 5.1.1.1 и 5.1.1.2. Тези защити (твърд изолатор, преграда, обвивка и т.н.) не трябва да могат да бъдат отваряни, демонтирани или сваляни без използване на инструменти.
 5.1.1.1. За защитата срещу пряк допир до части под напрежение вътре в отделението за пътници и отделението за багаж трябва да бъде предвидена степен на защита IPXXD.
 5.1.1.2. Защитата срещу пряк допир до части под напрежение в зони, различни от отделението за пътници и отделението за багаж, трябва да отговаря на степен на защита IPXXB.
 5.1.1.3. Съединители
 Счита се, че съединителите (включително щепселът на превозното средство) отговарят на това изискване, когато:
 а)
 съответстват на точки 5.1.1.1 и 5.1.1.2, в случай че са отделени без използване на инструменти или
 б)
 са разположени под пода и са снабдени със заключващ механизъм, или
 в)
 са снабдени със заключващ механизъм и за да се отдели съединителят трябва да бъдат сваляни други компоненти с помощта на инструменти, или
 г)
 напрежението на частите под напрежение е равно или по-ниско от 60V– или равно или по-ниско от 30V~ еф. ст-т в рамките на една секунда след отделянето на съединителя.
 5.1.1.4. Сервизно прекъсване
 За устройство за сервизно прекъсване, което може да бъде отворено, демонтирано или свалено без използване на инструменти, се допуска степен на защита IPXXB, при условие че се отваря, демонтира или сваля без използване на инструменти.
 5.1.1.5. Маркировка
 5.1.1.5.1. В случай на ПСНЕ с възможност за работа с високо напрежение, върху или в близост до ПСНЕ трябва да присъства символът, показан на фигурата. Очертанията и стрелката на символа трябва да са черни на жълт фон.
 Маркировка на оборудване за високо напрежение
 5.1.1.5.2. Символът трябва да е виден също върху обвивки и прегради, чието отстраняване прави достъпни частите под напрежение на веригите с високо напрежение. Това предписание не е задължително за съединителите на шините за високо напрежение. Това предписание не се прилага в нито един от следните случаи:
 а)
 когато преградите или обвивките не могат да бъдат физически отваряни, демонтирани или сваляни; освен ако други компоненти на превозното средство не са свалени с използването на инструменти;
 б)
 когато преградите или обвивките са разположени под пода на превозното средство.
 5.1.1.5.3. Кабелите на шините за високо напрежение, които не са в обвивка, трябва да бъдат обозначени, като външният им капак е оцветен в оранжево.
 5.1.2. Защита срещу непряк допир
 Защита срещу непряк допир се изисква и за превозните средства, оборудвани с всякакъв тип ПСНЕ, одобрен съгласно част II от настоящото правило.
 5.1.2.1. За защита от поражение от електрически


text:
ток, което може да възникне при непряк допир, откритите тоководещи части, като тоководещата преграда и обвивка, трябва да бъдат надеждно галванично свързани с електрическото шаси, като връзката е електрически проводник или заземителен проводник, или чрез заваряване или болтове и т.н., така че да не възникват опасни потенциали.
 5.1.2.2. Съпротивлението между всички открити тоководещи части и електрическото шаси трябва да бъде по-малко от 0,1 Ω, когато се измерва при големина на тока най-малко 0,2 ампера.
 Това изискване е удовлетворено, ако галваничната връзка е постигната чрез заваряване.
 5.1.2.3. В случай на моторни превозни средства, които са предназначени за свързване към заземен външен захранващ източник чрез проводяща връзка, трябва да бъде предвидено устройство, което прави възможно галваничната връзка на електрическото шаси със защитното заземление.
 Устройството трябва да позволява свързването със защитното заземление, преди напрежението на външния източник да бъде подадено към превозното средство, като връзката трябва да се запазва, докато напрежението на външния източник не бъде снето от превозното средство.
 Съответствието на това изискване може да бъде доказано чрез използването на съединителя, посочен от производителя на превозното средство, или чрез технически анализ.
 5.1.3. Изолационно съпротивление
 Настоящата точка не се прилага за електрически вериги, свързани към шасито, когато максималното напрежение между всяка част под напрежение и електрическото шаси или открита тоководяща част не трябва да надвишава 30V~ (еф. ст-т) или 60 V–.
 5.1.3.1. Електрическо силово предаване, съставено от отделни шини за постоянен ток и шини за променлив ток
 Ако шините за променлив ток с високо напрежение и шините за постоянен ток с високо напрежение са галванично разделени една от друга, изолационното съпротивление между шината с високо напрежение и електрическото шаси трябва да бъде минимум 100 Ω на всеки волт от работното напрежение за шините за постоянен ток и минимум 500 Ω на всеки волт от работното напрежение за шините за променлив ток.
 Измерването трябва да бъде извършено съгласно метода за измерване на изолационното съпротивление при изпитвания върху превозно средство, изложен в приложение 4А.
 5.1.3.2. Електрическо силово предаване, съставено от комбинирани шини за постоянен ток и шини за променлив ток
 Ако шините за променлив ток с високо напрежение и шините за постоянен ток с високо напрежение са галванично свързани, изолационното съпротивление между шината с високо напрежение и електрическото шаси трябва да бъде минимум 500 Ω на всеки волт от работното напрежение.
 Все пак, ако шините за променлив ток с високо напрежение са защитени по един от следните два начина, изолационното съпротивление между шината с високо напрежение и електрическото шаси трябва да бъде минимум 100 Ω на всеки волт от работното напрежение:
 а)
 два или повече слоя твърди изолатори, прегради или обвивки, които поотделно отговарят на изискването в точка 5.1.1, например кабелни снопове на инсталацията;
 б)
 механично здрава защита с достатъчна издръжливост през срока на експлоатация на превозното средство като корпус на двигателя, корпуси на електронния преобразувател или съединителите;
 Изолационното съпротивление между шината с високо напрежение и електрическото шаси може да бъде доказано с изчисляване, измерване или комбинация от двете.
 Измерването трябва да бъде извършено съгласно метода за измерване на изолационното съпротивление при изпитвания върху превозно


text:
средство, изложен в приложение 4А.
 5.1.3.3. Превозни средства с горивни елементи
 Ако изискването за минимално изолационно съпротивление не може да бъде постоянно спазвано, защитата трябва да се постига по един от следните начини:
 а)
 два или повече слоеве твърди изолатори, прегради или обвивки, които поотделно отговарят на изискването от точка 5.1.1;
 б)
 бордовата система за следене на изолационното съпротивление заедно с предупреждение за водача, ако изолационното съпротивление спадне под изискваната минимална стойност. Изолационното съпротивление между шината с високо напрежение на свързващото устройство за зареждане на ПСНЕ, която не трябва да се захранва освен при зареждането на ПСНЕ, и електрическото шаси, не трябва да бъде следено. Работата на бордовата система за следене на изолационното съпротивление се потвърждава, както е описано в приложение 5.
 5.1.3.4. Изисквания за изолационното съпротивление на свързващото устройство за зареждане на ПСНЕ
 За щепсела на превозното средство, предназначен да бъде свързан чрез проводяща връзка към заземен външен източник на променлив ток, и за електрическата верига, която е галванично свързана с щепсела на превозното средство по време на зареждане на ПСНЕ, изолационното съпротивление между шината с високо напрежение и електрическото шаси трябва да бъде най-малко 1 ΜΩ, когато съединителят на зарядното устройство е отделен. По време на измерването връзката с ПСНЕ може да бъде прекъсната.
 5.2. Презаредима система за натрупване на енергия (ПСНЕ)
 5.2.1. За превозно средство с ПСНЕ, трябва да бъде изпълнено изискването от точка 5.2.1.1 или точка 5.2.1.2.
 5.2.1.1. ПСНЕ, чийто тип е одобрен в съответствие с част II от настоящото правило, трябва да е монтирана в съответствие с инструкциите, дадени от производителя на ПСНЕ, и в съответствие с описанието, дадено в част 2 от приложение 6 към настоящото правило.
 5.2.1.2. ПСНЕ трябва да отговаря на съответните изисквания на точка 6 от настоящото правило.
 5.2.2. Натрупване на газ
 Местата за поставяне на нехерметични тягови акумулаторни батерии, които могат да изпускат водород, трябва да бъдат снабдени с вентилатор или вентилационна тръба, за да се предотврати натрупването на водород.
 5.3. Безопасност при работа
 На водача трябва да се подава поне моментна индикация, когато превозното средство е в „режим на разрешено движение“.
 Това предписание обаче не се прилага при условия, в които двигател с вътрешно горене осигурява пряко или непряко силата за задвижване на превозното средство.
 При напускане на превозното средство водачът трябва да бъде предупреден с ясен сигнал (напр. светлинен или звуков), че превозното средство продължава да се намира в режим на разрешено движение.
 Ако бордовата ПСНЕ може да бъде зареждана външно от ползвателя, движението на превозното средство чрез собствената система за задвижване трябва да бъде невъзможно, докато съединителят на външния източник на захранване с електрическа енергия е физически свързан с щепсела на превозното средство.
 За доказване на спазването на това изискване трябва да се използва съединителят, посочен от производителя на превозното средство.
 Положението на органа за управление на посоката на движение трябва да бъде ясно указано на водача.
 5.4. Определяне на водородните емисии
 5.4.1. Това изпитване се извършва на всички превозни средства, оборудвани с нехерметични тягови акумулаторни батерии. Ако ПСНЕ е била одобрена съгласно част II от настоящото


text:
правило и монтирана съгласно точка 5.2.1.1, това изпитване може да се пропусне при одобряването на превозното средство.
 5.4.2. Изпитването се провежда съобразно метода, описан в приложение 7 към настоящото правило. Начините на вземане на проба от водорода и анализирането му трябва да отговарят на предписаните. Могат да бъдат одобрени и други методи, ако се установи, че те дават еквивалентни резултати.
 5.4.3. По време на нормална процедура на зареждане при условията, указани в приложение 7, водородните емисии трябва да бъдат по-ниски от 125 g за срок от 5 h, или под 25 × t2 g за период от време t2 (в часове).
 5.4.4. По време на зареждане с неизправно зарядно устройство (при условията, дадени в приложение 7) предизвиканите от тяговата акумулаторна батерия водородни емисии трябва да са по-малко от 42 g. Освен това зарядното устройство трябва да ограничава тази евентуална неизправност до 30 минути.
 5.4.5. Всички действия, свързани със зареждането на ПСНЕ, трябва да се управляват автоматично, включително преустановяването на зареждането.
 5.4.6. На етапите на зареждане не трябва да е възможно поемането на ръчно управление.
 5.4.7. Нормалните операции по свързване към и изключване от електрическата мрежа или отпадането на мрежовото захранване не трябва да предизвикват смущения във функционирането на системата за управление на етапите на зареждане.
 5.4.8. За значителните неизправности относно зареждането трябва да има постоянна индикация. Под значителна неизправност се има предвид неизправност, която е в състояние да предизвика отказ на бордовото зарядно устройство по време на последващо зареждане.
 5.4.9. Производителят трябва да укаже в упътването за употреба доколко превозното средство съответства на тези изисквания.
 5.4.10. Издаденото одобрение на тип превозно средство по отношение на водородните емисии може да бъде разширено за други типове превозни средства, принадлежащи към същата фамилия, в съответствие с определението за фамилия, дадено в приложение 7, допълнение 2.
 6. ЧАСТ II: ИЗИСКВАНИЯ ЗА ПРЕЗАРЕДИМА СИСТЕМА ЗА НАТРУПВАНЕ НА ЕНЕРГИЯ (ПСНЕ) ПО ОТНОШЕНИЕ НА НЕЙНАТА БЕЗОПАСНОСТ
 6.1. Общи положения
 Прилагат се процедурите, описани в приложение 8 от настоящото правило.
 6.2. Вибрации
 6.2.1. Изпитванията се провеждат в съответствие с приложение 8А към настоящото правило.
 6.2.2. Критерии за приемливост
 6.2.2.1. По време на изпитването не трябва да има признаци за:
 а)
 изтичане на електролит;
 б)
 разкъсване (приложимо само за ПСНЕ за високо напрежение);
 в)
 пожар;
 г)
 взривяване.
 Проверката за признаци за изтичане на електролит се извършва чрез визуална проверка, без да се разглобява каквато и да е част от изпитваното устройство.
 6.2.2.2. За ПСНЕ за високо напрежение изолационното съпротивление, измерено след изпитването в съответствие с приложение 4Б към настоящото правило, не трябва да бъде по-малко от 100 Ω/V.
 6.3. Резки и циклични промени на температурата
 6.3.1. Изпитванията се провеждат в съответствие с приложение 8Б към настоящото правило.
 6.3.2. Критерии за приемливост
 6.3.2.1. По време на изпитването не трябва да има признаци за:
 а)
 изтичане на електролит;
 б)
 разкъсване (приложимо само за ПСНЕ за високо напрежение);
 в)
 пожар;
 г)
 взривяване.
 Проверката за признаци за изтичане на електролит се извършва чрез визуална проверка, без да се разглобява каквато и да е част от изпитваното устройство.
 6.3.2.2. За ПСНЕ за високо напрежение