text: отношение на определянето на въздушен превозвач от Нова Зеландия, издадените му от държавата-членка лицензи и разрешения, както и отказа, отмяната, суспендирането или ограничаването на лицензите или разрешенията на въздушния превозвач.3. Когато въздушният превозвач/въздушните превозвачи бъдат определени или след получаване на искане от определения въздушен превозвач/въздушни превозвачи относно лиценз за опериране или техническо разрешение, подадено при определените за това форма и начин, другата страна издава съответните лицензи и разрешения без забавяне и съгласно параграфи 4 и 5, при условие че:a) в случай на въздушен превозвач, определен от държава-членка:i) въздушният превозвач е установен, съгласно Договора за създаване на Европейската общност, на територията на определящата държава-членка, както и притежава валиден лиценз за опериране, издаден от държава-членка в съответствие с правото на Европейската общност; иii) държавата-членка, която отговаря за издаването на свидетелство за въздушен оператор на този превозвач, упражнява и поддържа ефективен регулаторен контрол върху въздушния превозвач, както и съответният въздухоплавателен орган е ясно указан в назначаването; иiii) въздушният превозвач има основно място на дейност на територията на държавата-членка, от която е получил лиценза за опериране; иiv) въздушният превозвач се притежава пряко или чрез контролен пакет, както и ефективно се контролира от държавите-членки и/или местните лица на държавите-членки и/или от изброените в приложение III други държави и/или местните лица на тези държави.б) в случай на въздушен превозвач, определен от Нова Зеландия:i) Нова Зеландия упражнява и поддържа ефективен регулаторен контрол върху въздушния превозвач; иii) основното му място на дейност и място на регистрация е в Нова Зеландия.4. Която и да е страна може да откаже, отмени, суспендира или ограничи лиценза за опериране или техническото разрешение на въздушен превозвач, определен от другата страна, ако:a) в случай на въздушен превозвач, определен от държава-членка:i) въздушният превозвач не е установен, съгласно Договора за създаване на Европейската общност, на територията на назначаващата държава-членка или не притежава валиден лиценз за опериране, издаден от държава-членка в съответствие с правото на Европейската общност; илиii) държавата-членка, която отговаря за издаването на свидетелство за въздушен оператор на този превозвач, не упражнява и не поддържа ефективен регулаторен контрол върху въздушния превозвач, или съответният въздухоплавателен орган не е ясно указан в назначаването; илиiii) основното място на дейност на въздушния превозвач не е на територията на държавата-членка, от която е получил лиценза за опериране; илиiv) въздушният превозвач не се притежава и не се контролира ефективно, пряко или чрез контролен пакет, от държавите-членки и/или местните лица на държавите-членки и/или от изброените в приложение III други държави и/или местните лица на тези държави; илиv) въздушният превозвач има вече лиценз за опериране, издаден съгласно двустранно споразумение между Нова Зеландия и друга държава-членка, както и Нова Зеландия може да докаже, че при упражняването на правата върху трафика съгласно настоящото споразумение, по отношение на линия, която включва точка в тази държава-членка, тя би заобиколила ограниченията на правата върху трафика, наложени от първото споразумение; илиvi) назначеният въздушен превозвач притежава свидетелство за въздушен оператор, издадено от държава-членка, не е налице двустранно споразумение за въздухоплавателни услуги между Нова Зеландия и тази държава-членка, както и последната е отказала да даде права върху трафика на въздушния превозвач, определен


text: от Нова Зеландия;б) в случай на въздушен превозвач, определен от Нова Зеландия:i) Нова Зеландия не поддържа ефективен регулаторен контрол върху въздушния превозвач; илиii) основното му място на дейност и място на регистрация не е в Нова Зеландия.5. При упражняване на правото съгласно параграф 4, както и без да се накърняват нейните права съгласно параграф 4, буква a), подточки v) и vi) на този член, Нова Зеландия не дискриминира въздушните превозвачи на държавите-членки въз основа на тяхната националност.Член 3Права по отношение на регулаторния контрол1. Разпоредбите на параграф 2 на този член допълват разпоредбите на членовете, изброени в приложение II, буква в).2. Когато дадена държава-членка е определила въздушен превозвач, регулаторният контрол върху когото се упражнява и поддържа от друга държава-членка, то правата на Нова Зеландия съгласно разпоредбите за безопасност, съдържащи се в споразумението между държавата-членка, която е определила въздушния превозвач, и Нова Зеландия, се прилагат еднакво по отношение на приемането, упражняването или поддържането на стандарти за безопасност от другата държава-членка, както и по отношение на лиценза за опериране на този въздушен превозвач.Член 4Данъчно облагане на авиационно гориво1. Разпоредбите на параграф 2 на този член допълват съответните разпоредби на членовете, изброени в приложение II, буква г).2. Без да се засягат разпоредбите, които определят друго, изброените в приложение II, буква г), споразумения не възпрепятстват държавите-членки или Нова Зеландия да налагат, на недискриминационна основа, данъци, мита, такси или налози върху гориво, което се доставя на техните територии и е предназначено за използване във въздухоплавателно средство на въздушен превозвач, назначен от държава-членка или Нова Зеландия и опериращ между две точки в рамките на териториите на договарящите страни.Член 5Тарифи1. Разпоредбите на параграф 2 на този член допълват разпоредбите на членовете, изброени в приложение II, буква д).2. Тарифите, които следва да налагат въздушните превозвачи, определени от Нова Зеландия съгласно посочено в приложение I споразумение, съдържащо разпоредба, изброена в приложение II, буква д), за превоз изцяло в рамките на Европейската общност, са предмет на правото на Европейската общност. Правото на Европейската общност се прилага на недискриминационна основа.3. Тарифите, които следва да налагат въздушните превозвачи, определени от държавите-членки съгласно посочено в приложение I споразумение, съдържащо разпоредба, изброена в приложение II, буква д), за превоз изцяло в рамките на Нова Зеландия, са предмет на правото на Нова Зеландия. Правото на Нова Зеландия се прилага на недискриминационна основа.Член 6Приложения към споразумениетоПриложенията към настоящото споразумение са неразделна част от него.Член 7Преразглеждане или изменениеПо всяко време и по взаимно съгласие, договарящите страни могат да преразгледат или да изменят настоящото споразумение.Член 8Влизане в сила1. Настоящото споразумение влиза в сила, след като договарящите страни са се уведомили взаимно, в писмена форма, за изпълнението на вътрешните им процедури, необходими за неговото влизане в сила.2. Без да се засяга параграф 1, договарящите страни се съгласяват да прилагат настоящото споразумение временно, считано от първия ден на месеца, следващ датата, на която договарящите страни са се уведомили взаимно за изпълнението на необходимите процедури.3. Споразуменията и другите договорености между държавите-членки и Нова Зеландия, които към датата на подписване на настоящото споразумение все още не са влезли в сила, както и не

type: contracts

jurisdiction: EU


text: се прилагат временно, са изброени в приложение I, буква б). Настоящото споразумение се прилага за всички тези споразумения и договорености при тяхното влизане в сила или временно прилагане.Член 9Прекратяване1. В случай, че дадено споразумение, посочено в приложение I, бъде прекратено, всички разпоредби на настоящото споразумение, които се отнасят за посоченото в приложение I споразумение, престават да действат, считано от същата дата.2. В случай, че всички споразумения, посочени в приложение I, бъдат прекратени, настоящото споразумение престава да действа, считано от същата дата.В ДОКАЗАТЕЛСТВО ЗА КОЕТО, долуподписаните надлежно упълномощени лица подписват настоящото споразумение.Съставено в Брюксел, в два еднообразни екземпляра, на двадесет и първи юни две хиляди и шеста година, на чешки, датски, холандски, английски, естонски, фински, френски, немски, гръцки, унгарски, италиански, латвийски, литовски, малтийски, полски, португалски, словашки, словенски, испански и шведски езици. В случай на различие, меродавен е английският текст.Por la Comunidad EuropeaZa Evropské společenstvíFor Det Europæiske FællesskabFür die Europäische GemeinschaftEuroopa Ühenduse nimelΓια την Ευρωπαϊκή ΚοινότηταFor the European CommunityPour la Communauté européennePer la Comunità europeaEiropas Kopienas vārdāEuropos bendrijos varduAz Európai Közösség részérőlGħall-Komunità EwropeaVoor de Europese GemeenschapW imieniu Wspólnoty EuropejskiejPela Comunidade EuropeiaZa Európske spoločenstvoZa Evropsko skupnostEuroopan yhteisön puolestaFör Europeiska gemenskapen+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++Por Nueva ZelandaZa Nový ZélandFor New ZealandFür NeuseelandUus-Meremaa nimelΓια τη Νέα ΖηλανδíαFor New ZealandPour la Nouvelle-ZélandePer la Nuova ZelandaJaunzēlandes vārdāNaujosios Zelandijos varduÚj-Zéland részérőlGħan-New ZealandVoor Nieuw-ZeelandW imieniu Nowej ZelandiiPela Nova ZelândiaZa Nový ZélandZa Novo ZelandijoUuden-Seelannin puolestaFör Nya Zeeland+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------20060621ПРИЛОЖЕНИЕ IСписък със споразумения, посочени в член 1 от настоящото споразумениеa) Споразумения за въздухоплавателни услуги между Нова Зеландия и държавите-членки на Европейската общност, които са били сключени, подписани и/или се прилагат временно към датата на подписване на настоящото споразумение:- Споразумение за въздушен транспорт между федералното правителство на Австрия и правителството на Нова Зеландия, сключено във Виена на 14 март 2002 г. (по-долу наричано "Споразумение Нова Зеландия-Австрия"),- Споразумение между правителството на Кралство Белгия и правителството на Нова Зеландия относно въздухоплавателни услуги, сключено в Уелингтън на 4 юни 1999 г. (по-долу наричано "Споразумение Нова Зеландия-Белгия"),- Споразумение за въздухоплавателни услуги между Кралство Дания и Нова Зеландия, сключено в Уелингтън на 7 февруари 2001 г. (по-долу наричано "Споразумение Нова Зеландия-Дания", допълнено от Споразумението за сътрудничество между скандинавските страни относно Скандинавската въздухоплавателна система (SAS), подписано в Уелингтън на 7 февруари 2001 г.),- Споразумение между правителството на Френската република и правителството на Нова Зеландия относно въздухоплавателни услуги, сключено в Париж на 9 ноември 1967 г. (по-долу наричано "Споразумение Нова Зеландия-Франция", последно изменено с Размяна на ноти от 9 август 1971 г.),- Споразумение за въздушен транспорт между Федерална република Германия и Нова Зеландия, сключено в Бон на 2 ноември 1987 г., с измененията и допълненията (по-долу наричано "Споразумение Нова Зеландия-Германия"),- Споразумение за въздухоплавателни услуги между правителството на Ирландия и правителството на Нова Зеландия, сключено в Дъблин на 27 май 1999 г. (по-долу наричано "Споразумение Нова Зеландия-Ирландия"),- Споразумение между правителството на Нова Зеландия и правителството на Италианската Република относно въздухоплавателни услуги, сключено в Рим през септември 2001 г. (по-долу наричано "Споразумение Нова Зеландия-Италия"),- Споразумение между правителството на Великото Херцогство Люксембург и правителството на Нова Зеландия за въздухоплавателни услуги, сключено в


text: Уелингтън на 2 ноември 1992 г. (по-долу наричано "Споразумение Нова Зеландия-Люксембург"),- проект на Споразумение между правителството на Нова Зеландия и правителството на Кралство Нидерландия за въздухоплавателни услуги между и извън техните територии, приложено към Меморандума за разбирателство, подписан в Хага на 11 май 1999 г. (по-долу наричан "проект на Споразумение Нова Зеландия-Нидерландия"),- Споразумение за въздушен транспорт между Кралство Испания и Нова Зеландия, сключено в Мадрид на 6 май 2002 г. (по-долу наричано "Споразумение Нова Зеландия-Испания"),- Споразумение за въздухоплавателни услуги между Кралство Швеция и Нова Зеландия, сключено в Уелингтън на 7 февруари 2001 г. (по-долу наричано "Споразумение Нова Зеландия-Швеция", допълнено от Споразумението за сътрудничество между скандинавските страни относно Скандинавската въздухоплавателна система (SAS), сключено в Уелингтън на 7 февруари 2001 г.).б) Споразумения и други договорености за въздухоплавателни услуги, парафирани или подписани между Нова Зеландия и държавите-членки на Европейската общност, които все още не са влезли в сила и не се прилагат временно към датата на подписване на настоящото споразумение.--------------------------------------------------20060621ПРИЛОЖЕНИЕ IIСписък на членовете в споразуменията, изброени в приложение I, които са посочени в членове 2-5 на настоящото споразумениеa) Определяне от държава-членка:- Член 3 от Споразумението Нова Зеландия-Австрия,- Член 4 от Споразумението Нова Зеландия-Белгия,- Член 3 от Споразумението Нова Зеландия-Дания,- Член 3 от Споразумението Нова Зеландия-Германия [*],- Член 3 от Споразумението Нова Зеландия-Ирландия [*],- Член 4 от Споразумението Нова Зеландия-Италия [*],- лен 3 от Споразумението Нова Зеландия-Люксембург [*],- Член 4 на проекта на Споразумение Нова Зеландия-Нидерландия [*],- Член 3 от Споразумението Нова Зеландия-Испания,- Член 3 от Споразумението Нова Зеландия-Швеция.б) Отказ, отмяна, суспендиране или ограничаване на лиценз или разрешение:- Член 4 от Споразумението Нова Зеландия-Австрия,- Член 5 от Споразумението Нова Зеландия-Белгия,- Член 4 от Споразумението Нова Зеландия-Дания,- Член 8 от Споразумението Нова Зеландия-Франция [*]- Член 4 от Споразумението Нова Зеландия-Германия [*],- Член 4 от Споразумението Нова Зеландия-Ирландия [*],- Член 5 от Споразумението Нова Зеландия-Италия [*],- Член 4 от Споразумението Нова Зеландия-Люксембург [*],- Член 5 на проекта на Споразумение Нова Зеландия-Нидерландия [*],- Член 4 от Споразумението Нова Зеландия-Испания,- Член 4 от Споразумението Нова Зеландия-Швеция.в) Регулаторен контрол:- Член 6 от Споразумението Нова Зеландия-Австрия,- Член 7 от Споразумението Нова Зеландия-Белгия,- Член 13 от Споразумението Нова Зеландия-Дания,- Член 11a от Споразумението Нова Зеландия-Германия,- Член 6 от Споразумението Нова Зеландия-Ирландия,- Член 11 от Споразумението Нова Зеландия-Италия,- Член 6 от Споразумението Нова Зеландия-Люксембург,- Член 12 на проекта на Споразумение Нова Зеландия-Нидерландия,- Член 11 от Споразумението Нова Зеландия-Испания,- Член 13 от Споразумението Нова Зеландия-Швеция.г) Данъчно облагане на авиационно гориво:- Член 7 от Споразумението Нова Зеландия-Австрия,- Член 10 от Споразумението Нова Зеландия-Белгия,- Член 5 от Споразумението Нова Зеландия-Дания,- Член 6 от Споразумението Нова Зеландия-Франция,- Член 6 от Споразумението Нова Зеландия-Германия,- Член 9 от Споразумението Нова Зеландия-Ирландия,- Член 6 от Споразумението Нова Зеландия-Италия,- Член 8 от Споразумението Нова Зеландия-Люксембург,- Член 10 на проекта на Споразумение Нова Зеландия-Нидерландия,- Член 5 от Споразумението Нова Зеландия-Испания,- Член 5 от Споразумението Нова Зеландия-Швеция.д) Тарифи за превоз в рамките на Европейската общност:- Член 11 от Споразумението Нова Зеландия-Австрия,- Член 13 от Споразумението Нова Зеландия-Белгия,- Член 9 от Споразумението Нова Зеландия-Дания,- Член 10 от Споразумението Нова Зеландия-Франция,- Член 10 от


text: Споразумението Нова Зеландия-Германия,- Член 12 от Споразумението Нова Зеландия-Ирландия,- Член 8 от Споразумението Нова Зеландия-Италия,- Член 10 от Споразумението Нова Зеландия-Люксембург,- Член 6 на проекта на Споразумение Нова Зеландия-Нидерландия,- Член 7 от Споразумението Нова Зеландия-Испания,- Член 9 от Споразумението Нова Зеландия-Швеция.[*] Член 2, параграф 2 от настоящото Споразумение не се прилага за тези разпоредби.--------------------------------------------------20060621ПРИЛОЖЕНИЕ IIIСписък на други държави, посочени в член 2 от настоящото Споразумениеa) Република Исландия (съгласно Споразумението за Европейското икономическо пространство);б) Княжество Лихтенщайн (съгласно Споразумението за Европейското икономическо пространство);в) Кралство Норвегия (съгласно Споразумението за Европейското икономическо пространство);г) Конфедерация Швейцария (съгласно Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария за въздушен транспорт).--------------------------------------------------


text:
 Важна правна забележка
 |
 22004D0055
 Официален вестник n° L 277 , 26/08/2004 стр. 0020 - 0020 Официален вестник n° L 277 , 26/08/2004 стр. 0026 - 0026 специално чешко издание глава 11 том 09 стр. 98 - 98 специално испанско издание глава 11 том 09 стр. 98 - 98 специално унгарско издание глава 11 том 09 стр. 98 - 98 специално литвийско издание глава 11 том 09 стр. 98 - 98 LV.ES глава 11 том 09 стр. 98 - 98 MT.ES глава 11 том 09 стр. 98 - 98 PL.ES глава 11 том 09 стр. 98 - 98 SK.ES глава 11 том 09 стр. 98 - 98 специално словенско издание глава 11 том 09 стр. 98 - 98
 Решение на Съвместния комитет на ЕИПNo 55/2004от 23 април 2004 годиназа изменение на приложение XXI (Статистика) към Споразумението за ЕИПСЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с Протокола за адаптиране на Споразумението за Европейското икономическо пространство, по-нататък наричано "Споразумението", и по-специално член 98 от него,като има предвид, че:(1) Приложение XXI към Споразумението беше изменено с Решение No 33/2004 на Съвместния комитет на ЕИП от 19 март 2004 г. [1].(2) Регламент (ЕО) No 2150/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2002 г. относно статистиката на отпадъците [2] трябва да бъде включен в Споразумението,РЕШИ:Член 1Следният текст се добавя след точка 26 (Директива 90/377/ЕИО на Съвета) от приложение XXI към Споразумението:"СТАТИСТИЧЕСКИ ДАННИ ЗА ОКОЛНАТА СРЕДА27. 32002 R 2150: Регламент (ЕО) No 2150/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2002 г. относно статистиката на отпадъците (ОВ L 332, 9.12.2002 г., стр. 1).За целите на настоящото споразумение разпоредбите на регламента се четат със следните адаптации:а) Лихтенщайн се освобождава от изискването за предоставяне на данни по приложение II.б) през 2008 г. Лихтенщайн ще предостави за първи път данни за 2006 г."Член 2Текстовете на Регламент (ЕО) No 2150/2002 на исландски и норвежки език, които предстои да бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.Член 3Настоящото решение влиза в сила на 24 април 2004 г., при условие че всички нотификации до Съвместния комитет на ЕИП съгласно член 103, параграф 1 от Споразумението са направени [***].Член 4Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.Съставено в Брюксел на 23 април 2004 година.За Съвместния комитет на ЕИППредседателP. Westerlund[1] ОВ L 127, 29.4.2004 г., стр. 144.[2] ОВ L 332, 9.12.2002 г., стр. 1.[***] Не са посочени конституционни изисквания.--------------------------------------------------


text:
 Важна правна забележка
 |
 22003D0068
 Официален вестник n° L 257 , 09/10/2003 стр. 0010 - 0011 специално чешко издание глава 11 том 08 стр. 311 - 312 специално испанско издание глава 11 том 08 стр. 311 - 312 специално унгарско издание глава 11 том 08 стр. 311 - 312 специално литвийско издание глава 11 том 08 стр. 311 - 312 LV.ES глава 11 том 08 стр. 311 - 312 MT.ES глава 11 том 08 стр. 311 - 312 PL.ES глава 11 том 08 стр. 311 - 312 SK.ES глава 11 том 08 стр. 311 - 312 специално словенско издание глава 11 том 08 стр. 311 - 312
 Решение на Съвместния комитет на ЕИПNo 68/2003от 20 юни 2003 годиназа изменение приложение I (Ветеринарни и фитосанитарни въпроси) към Споразумението за ЕИПСЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с Протокол за адаптиране на Споразумението за Европейското икономическо пространство, наричано по-долу "Споразумението", и по-специално член 98 от него,като има предвид, че:(1) Приложение I към споразумението беше изменено с Решение No 39/2003 на Съвместния комитет на ЕИП от 16 май 2003 г. [1].(2) Регламент (ЕО) No 1756/2002 на Съвета от 23 септември 2002 г. относно изменение на Директива 70/524/ЕИО относно добавките към храните за животни относно отнемане на разрешението за една добавка и изменяне на Регламент (ЕО) No 2430/1999 на Комисията [2] следва да бъде инкорпориран в споразумението.(3) Регламент (ЕО) No 1876/2002 на Комисията от 21 октомври 2002 г. за временно разрешаване на нова употреба на добавка към храните за животни [3] трябва да бъде включен в споразумението.(4) Регламент (ЕО) No 2188/2002 на Комисията от 9 декември 2002 г. за временно разрешение на нови употреби на добавки към храните за животни [4] трябва да бъде включен в споразумението,РЕШИ:Член 1Глава II на приложение I към споразумението се изменя, както следва:1. В точка 1 (Директива 70/524/ЕИО на Съвета) се добавя следното тире:- "— 32002 R 1756: Регламент (ЕО) No 1756/2002 на Комисията от 23 септември 2002 г. (ОВ L 265, 3.10.2002 г., стр. 1)."2. В точка 1к (Регламент (ЕО) No 2430/1999 на Комисията) се добавя следното:"както е изменено с:- 32002 R 1756: Регламент (ЕО) No 1756/2002 на Съвета от 23 септември 2002 г. (ОВ L 265, 3.10.2002 г., стр. 1)."3. След точка 33 (Директива 2002/32/ЕО на Европейския парламент и на Съвета) се добавят следните точки:"34. 32002 R 1876: Регламент (ЕО) No 1876/2002 на Комисията от 21 октомври 2002 г. за временно разрешаване на нова употреба на добавка към храните за животни (ОВ L 284, 22.10.2002 г., стр. 7).35. 32002 R 2188: Регламент (ЕО) No 2188/2002 на Комисията от 9 декември 2002 г. за временно разрешение на нови употреби на добавки към храните за животни (ОВ L 333, 10.12.2002 г., стр. 5)."Член 2Текстовете на Регламенти (ЕО) No 1756/2002, 1876/2002 и 2188/2002 на исландски и норвежки език се публикуват в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз и имат еднаква.Член 3Настоящето решение влиза в сила на 21 юни 2003 г., при условие че всички нотификации до Съвместния комитет на ЕИП съгласно


text: член 103, параграф 1 от споразумението са направени [*****].Член 4Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.Съставено в Брюксел на 20 юни 2003 година.За Съвместния комитет на ЕИППредседателP. Westerlund[1] ОВ L 193, 31.7.2003 г., стр. 1.[2] ОВ L 265, 3.10.2002 г., стр. 1.[3] ОВ L 284, 22.10.2002 г., стр. 7.[4] ОВ L 333, 10.12.2002 г., стр. 5.[*****] Не са посочени конституционни изисквания.--------------------------------------------------


text:
 20.12.2018
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 325/3
 ТРЕТИ ДОПЪЛНИТЕЛЕН ПРОТОКОЛ
 към Споразумението за икономическо партньорство, политическо координиране и сътрудничество между Европейската общност и нейните държави членки, от една страна, и Мексиканските съединени щати, от друга страна, за да се вземе предвид присъединяването на Република Хърватия към Европейския съюз
 КРАЛСТВО БЕЛГИЯ,
 РЕПУБЛИКА БЪЛГАРИЯ,
 ЧЕШКАТА РЕПУБЛИКА,
 КРАЛСТВО ДАНИЯ,
 ФЕДЕРАЛНА РЕПУБЛИКА ГЕРМАНИЯ,
 РЕПУБЛИКА ЕСТОНИЯ,
 ИРЛАНДИЯ,
 РЕПУБЛИКА ГЪРЦИЯ,
 КРАЛСТВО ИСПАНИЯ,
 ФРЕНСКАТА РЕПУБЛИКА,
 РЕПУБЛИКА ХЪРВАТИЯ,
 ИТАЛИАНСКАТА РЕПУБЛИКА,
 РЕПУБЛИКА КИПЪР,
 РЕПУБЛИКА ЛАТВИЯ,
 РЕПУБЛИКА ЛИТВА,
 ВЕЛИКОТО ХЕРЦОГСТВО ЛЮКСЕМБУРГ,
 УНГАРИЯ,
 РЕПУБЛИКА МАЛТА,
 КРАЛСТВО НИДЕРЛАНДИЯ,
 РЕПУБЛИКА АВСТРИЯ,
 РЕПУБЛИКА ПОЛША,
 ПОРТУГАЛСКАТА РЕПУБЛИКА,
 РУМЪНИЯ,
 РЕПУБЛИКА СЛОВЕНИЯ,
 СЛОВАШКАТА РЕПУБЛИКА,
 РЕПУБЛИКА ФИНЛАНДИЯ,
 КРАЛСТВО ШВЕЦИЯ,
 ОБЕДИНЕНОТО КРАЛСТВО ВЕЛИКОБРИТАНИЯ И СЕВЕРНА ИРЛАНДИЯ,
 договарящи страни по Договора за Европейския съюз и Договора за функционирането на Европейския съюз, наричани по-долу „държавите членки“, и
 ЕВРОПЕЙСКИЯТ СЪЮЗ, наричан по-долу „Съюзът“,
 от една страна, и
 МЕКСИКАНСКИТЕ СЪЕДИНЕНИ ЩАТИ, наричани по-долу „Мексико“,
 от друга страна,
 наричани по-долу заедно „страните“,
 КАТО ИМАТ ПРЕДВИД, че Споразумението за икономическо партньорство, политическо координиране и сътрудничество между Европейската общност и нейните държави членки, от една страна, и Мексиканските съединени щати, от друга страна, наричано по-долу „Споразумението“, бе подписано в Брюксел на 8 декември 1997 г. и влезе в сила на 1 октомври 2000 г.;
 КАТО ИМАТ ПРЕДВИД, че Първият допълнителен протокол към Споразумението във връзка с присъединяването на Чешката република, Република Естония, Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Унгария, Република Малта, Република Полша, Република Словения и Словашката република към Съюза, бе подписан в град Мексико на 2 април 2004 г. и в Брюксел на 29 април 2004 г.;
 КАТО ИМАТ ПРЕДВИД, че Вторият допълнителен протокол към Споразумението във връзка с присъединяването на Република България и Румъния към Съюза, бе подписан в град Мексико на 29 ноември 2006 г.;
 КАТО ИМАТ ПРЕДВИД, че Договорът за присъединяване на Република Хърватия към Европейския съюз, наричан по-долу „Договорът за присъединяване“, бе подписан в Брюксел на 9 декември 2011 г. и влезе в сила на 1 юли 2013 г.;
 КАТО ИМАТ ПРЕДВИД, че съгласно член 6, параграф 2 от Акта за присъединяване на Република Хърватия, приложен към Договора за присъединяване, присъединяването на Република Хърватия към Споразумението се одобрява чрез сключване на протокол към Споразумението;
 КАТО ИМАТ ПРЕДВИД, че съгласно член 55 от Споразумението за целите на Споразумението „страните“ означава, от една страна, Общността или нейните държави членки или Общността и нейните държави членки, в съответствие със съответните им области на компетентност, произтичащи от Договора за създаване на Европейската общност, и от друга страна, Мексико;
 КАТО ИМАТ ПРЕДВИД, че съгласно член 56 от Споразумението то се прилага, от една страна, за територията, за която е приложим Договорът за създаване на Европейската общност, по реда и при условията, определени в него, и от друга страна, за територията на Мексико;
 КАТО ИМАТ ПРЕДВИД, че в съответствие с член 59 от Споразумението то бе изготвено в еднообразни екземпляри на английски, гръцки, датски, испански, италиански, немски, нидерландски, португалски, фински, френски и шведски език, като текстовете на всички езици са еднакво автентични;
 КАТО ИМАТ ПРЕДВИД, че Споразумението бе заверено във версии на естонски, латвийски,


text:
литовски, малтийски, полски, словашки, словенски, унгарски и чешки език при същите условия като версиите, изготвени на първоначалните езици на Споразумението;
 КАТО ИМАТ ПРЕДВИД, че Споразумението бе заверено във версии на български и румънски език при същите условия като версиите, изготвени на първоначалните езици на Споразумението;
 КАТО ИМАТ ПРЕДВИД, че член 5, параграф 3 от настоящия протокол предвижда Протоколът да се прилага временно от Съюза и неговите държави членки, преди те да са приключили вътрешните си процедури, необходими за влизането му в сила,
 СЕ СПОРАЗУМЯХА ЗА СЛЕДНОТО:
 Член 1
 Република Хърватия се включва като страна по Споразумението за икономическо партньорство, политическо координиране и сътрудничество между Европейската общност и нейните държави членки, от една страна, и Мексиканските съединени щати, от друга страна.
 Член 2
 1. След подписването на настоящия протокол Съюзът предоставя на своите държави членки и на Мексико текста на Споразумението на хърватски език.
 2. При условие че настоящият протокол влезе в сила, текстът на хърватски език става автентичен при същите условия като текстовете на Споразумението на английски, български, гръцки, датски, естонски, испански, италиански, латвийски, литовски, малтийски, немски, нидерландски, полски, португалски, румънски, словашки, словенски, унгарски, фински, френски, чешки и шведски език.
 Член 3
 Настоящият протокол съставлява неразделна част от Споразумението.
 Член 4
 Настоящият протокол е изготвен в два еднообразни екземпляра на английски, български, гръцки, датски, естонски, испански, италиански, латвийски, литовски, малтийски, немски, нидерландски, полски, португалски, румънски, словашки, словенски, унгарски, фински, френски, хърватски, чешки и шведски език, като текстовете на всички езици са еднакво автентични.
 Член 5
 1. Настоящият протокол се подписва и одобрява от страните съгласно техните съответни вътрешни процедури.
 2. Настоящият протокол влиза в сила на първия ден от месеца, следващ датата, на която страните са се нотифицирали взаимно относно приключването на необходимите за тази цел вътрешни процедури.
 3. Независимо от параграф 2, страните се споразумяват, че до приключването на вътрешните процедури на Съюза и неговите държави членки за влизане на настоящия протокол в сила те ще прилагат неговите разпоредби, считано от първия ден на месеца след датата, на която Съюза и неговите държави членки нотифицират за приключването на своите вътрешни процедури, необходими за посочената цел, и Мексико нотифицира за приключването на процедурите, необходими за влизане в сила на настоящия протокол.
 4. Нотификациите се изпращат до генералния секретар на Съвета на Европейския съюз, който е депозитар на настоящия протокол.
 В ПОТВЪРЖДЕНИЕ НА КОЕТО долуподписаните, надлежно упълномощени за целта представители подписаха настоящия протокол.
 Съставено в Брюксел на двадесет и седми ноември две хиляди и осемнадесета година.
 Hecho en Bruselas, el veintisiete de noviembre de dos mil dieciocho.
 V Bruselu dne dvacátého sedmého listopadu dva tisíce osmnáct.
 Udfærdiget i Bruxelles den syvogtyvende november to tusind og atten.
 Geschehen zu Brüssel am siebenundzwanzigsten November zweitausendachtzehn.
 Kahe tuhande kaheksateistkümnenda aasta novembrikuu kahekümne seitsmendal päeval Brüsselis.
 Έγινε στις Βρυξέλλες, στις είκοσι εφτά Νοεμβρίου δύο χιλιάδες δεκαοκτώ.
 Done at Brussels on the twenty-seventh day of November in the year two thousand and eighteen.
 Fait à Bruxelles, le vingt-sept novembre deux mille dix-huit.
 Sastavljeno u Bruxellesu dvadeset sedmog studenoga godine dvije tisuće osamnaeste.
 Fatto a Bruxelles, addì


text:
ventisette novembre duemiladiciotto.
 Briselē, divi tūkstoši astoņpadsmitā gada divdesmit septītajā novembrī.
 Priimta du tūkstančiai aštuonioliktų metų lapkričio dvidešimt septintą dieną Briuselyje.
 Kelt Brüsszelben, a kétezer-tizennyolcadik év november havának huszonhetedik napján.
 Magħmul fi Brussell, fis-sebgħa u għoxrin jum ta’ Novembru fis-sena elfejn u tmintax.
 Gedaan te Brussel, zevenentwintig november tweeduizend achttien.
 Sporządzono w Brukseli dnia dwudziestego siódmego listopada roku dwa tysiące osiemnastego.
 Feito em Bruxelas, em vinte e sete de novembro de dois mil e dezoito.
 Întocmit la Bruxelles la douăzeci și șapte noiembrie două mii optsprezece.
 V Bruseli dvadsiateho siedmeho novembra dvetisícosemnásť.
 V Bruslju, dne sedemindvajsetega novembra leta dva tisoč osemnajst.
 Tehty Brysselissä kahdentenakymmenentenäseitsemäntenä päivänä marraskuuta vuonna kaksituhattakahdeksantoista.
 Som skedde i Bryssel den tjugosjunde november år tjugohundraarton.
 За държавите членки
 Por los Estados miembros
 Za členské státy
 For medlemsstaterne
 Für die Mitgliedstaaten
 Liikmesriikide nimel
 Για τα κράτη μέλη
 For the Member States
 Pour les États membres
 Za države članice
 Per gli Stati membri
 Dalībvalstu vārdā –
 Valstybių narių vardu
 A tagállamok részéről
 Għall-Istati Membri
 Voor de lidstaten
 W imieniu Państw Członkowskich
 Pelos Estados-Membros
 Pentru statele membre
 Za členské štáty
 Za države članice
 Jäsenvaltioiden puolesta
 För medlemsstaterna
 За Европейския съюз
 Рог la Unión Europea
 Za Evropskou unii
 For Den Europæiske Union
 Für die Europäische Union
 Euroopa Liidu nimel
 Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
 For the European Union
 Pour l'Union européenne
 Za Europsku uniju
 Per l'Unione europea
 Eiropas Savienības vārdā –
 Europos Sąjungos vardu
 Az Európai Unió részéről
 Għall-Unjoni Ewropea
 Voor de Europese Unie
 W imieniu Unii Europejskiej
 Pela União Europeia
 Pentru Uniunea Europeană
 Za Európsku úniu
 Za Evropsko unijo
 Euroopan unionin puolesta
 För Europeiska unionen
 За Мексиканските съединени щати
 Por los Estados Unidos Mexicanos
 Za Spojené státy mexické
 For De Forenede Mexicanske Stater
 Für die Vereinigten Mexikanischen Staaten
 Mehhiko Ühendriikide nimel
 Για τις Ηνωμένες Πολιτείες του Μεξικού
 For the United Mexican States
 Pour les États-Unis mexicains
 Za Sjedinjene Meksičke Države
 Per gli Stati Uniti messicani
 Meksikas Savienoto Valstu vārdā –
 Meksikos Jungtinių Valstijų vardu
 A Mexikói Egyesült Államok részéről
 Għall-Istati Uniti Messikani
 Voor de Verenigde Mexicaanse Staten
 W imieniu Meksykańskich Stanów Zjednoczonych
 Pelos Estados Unidos Mexicanos
 Pentru Statele Unite Mexicane
 Za Spojené štáty mexické
 Za Združene mehiške države
 Meksikon yhdysvaltojen puolesta
 För Mexikos förenta stater


text:
 Важна правна забележка
 |
 12008E/PRO/37
 Консолидиран текст на Договора за функционирането на Европейския съюз - ПРОТОКОЛИ - Протокол (No 37) относно финансовите последици от изтичането на срока на Договора за ЕОВС и Изследователския фонд за въглища и стомана
 Официален вестник n° 115 , 09/05/2008 стр. 0327 - 0328
 ПРОТОКОЛ (No 37)ОТНОСНО ФИНАНСОВИТЕ ПОСЛЕДИЦИ ОТ ИЗТИЧАНЕТО НА СРОКА НА ДОГОВОРА ЗА ЕОВС И ИЗСЛЕДОВАТЕЛСКИЯ ФОНД ЗА ВЪГЛИЩА И СТОМАНАВИСОКОДОГОВАРЯЩИТЕ СЕ СТРАНИ,КАТО ПРИПОМНЯТ, че всички елементи на имуществото, в това число активи и пасиви, на Европейската общност за въглища и стомана, в състоянието им към 23 юли 2002 г., са прехвърлени на Европейската общност, считано от 24 юли 2002 г.;КАТО ОТЧИТАТ желанието тези средства да бъдат използвани за научни изследвания в свързаните с въглищата и стоманата отрасли и следователно необходимостта от установяване на някои специални правила в тази връзка;СЕ СПОРАЗУМЯХА по следните разпоредби, които са приложени към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз:Член 11. Нетната стойност на тези активи и пасиви според счетоводния баланс на ЕОВС към 23 юли 2002 г. с всяко увеличение или намаление в резултат на действията по ликвидацията се смятат за активи, предназначени за научни изследвания в свързаните с въглищата и стоманата отрасли, наричани "ЕОВС в ликвидация". След приключване на ликвидацията те се наричат "Активи на Изследователския фонд за въглища и стомана".2. Приходите от активите, наричани "Изследователски фонд за въглища и стомана", се използват изключително за научни изследвания извън рамковата научна програма в свързаните с въглищата и стоманата отрасли в съответствие с разпоредбите на настоящия протокол и приетите въз основа на него актове.Член 2Съветът, като действа в съответствие със специална законодателна процедура и след одобрение на Европейския парламент, приема всички необходими разпоредби за прилагане на настоящия протокол, включително основните принципи.Съветът, по предложение на Комисията и след консултация с Европейския парламент, приема мерките за установяване на многогодишни финансови насоки за управление на активите на Изследователския фонд за въглища и стомана, както и на технически насоки за научната програма на Изследователския фонд за въглища и стомана.Член 3Освен ако в настоящия протокол и в приетите въз основа на него актове не е предвидено друго, се прилагат разпоредбите на Договорите.--------------------------------------------------


text:
 24.1.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 19/4
 ПРОТОКОЛ
 към Споразумението за партньорство и сътрудничество между Европейските общности и техните държави членки, от една страна, и Република Азербайджан, от друга страна, относно Рамково споразумение между Европейския съюз и Република Азербайджан за общите принципи за участието на Република Азербайджан в програми на Съюза
 ЕВРОПЕЙСКИЯТ СЪЮЗ, наричан по-нататък „Съюзът“,
 от една страна, и
 РЕПУБЛИКА АЗЕРБАЙДЖАН, наричана по-нататък „Азербайджан“
 от друга страна,
 по-долу наричани заедно „страните“,
 като имат предвид, че:
 (1)
 Азербайджан е сключил Споразумение за партньорство и сътрудничество с Европейските общности и техните държави членки (наричано по-долу„споразумението“) (1), което влезе в сила на 1 юли 1999 г.
 (2)
 Европейският съвет от 17—18 юни 2004 г. приветства предложенията на Комисията за европейска политика за съседство (ЕПС) и одобри заключенията на Съвета от 14 юни 2004 г.
 (3)
 Съветът многократно е приемал заключения в подкрепа на тази политика.
 (4)
 На 5 март 2007 г. Съветът изрази подкрепа за общия подход, очертан в съобщението на Комисията от 4 декември 2006 г., който да дава възможност на държавите — партньори по ЕПС, да участват в агенции на Общността и програми на Общността в зависимост от постиженията си и когато правните основания позволяват това.
 (5)
 Азербайджан изрази своето желание да участва в редица програми на Съюза.
 (6)
 Конкретният ред и условия за участието на Азербайджан във всяка отделна програма на Съюза, и по-специално финансовата вноска, която да се изплаща от Азербайджан, както и процедурите за докладване и оценка, следва да се определят посредством споразумение между Европейската комисия и компетентните органи на Азербайджан,
 СЕ СПОРАЗУМЯХА ЗА СЛЕДНОТО:
 Член 1
 Азербайджан се допуска до участие във всички текущи и бъдещи програми на Съюза, които са отворени за участието на Азербайджан, при спазване на съответните разпоредби за приемане на тези програми.
 Член 2
 Азербайджан внася финансова вноска в общия бюджет на Европейския съюз в съответствие с конкретните програми, в които участва.
 Член 3
 Представители на Азербайджан се допускат да участват като наблюдатели и по въпросите, които засягат Азербайджан, в управителните комитети, отговарящи за мониторинга на програмите на Съюза, по които Азербайджан прави финансова вноска.
 Член 4
 За проектите и инициативите, представени от участници от Азербайджан, се прилагат, доколкото е възможно, същите условия, правила и процедури по отношение на програмите като тези, които се прилагат спрямо държавите членки.
 Член 5
 1. Конкретният ред и условия за участието на Азербайджан във всяка отделна програма на Съюза, и по-специално финансовата вноска, която се изплаща от Азербайджан, както и процедурите за докладване и оценка, се определят със споразумение между Европейската комисия и компетентните органи на Азербайджан въз основа на критериите, установени в рамките на съответните програми.
 2. В случай че Азербайджан кандидатства за външна помощ от Съюза, за да участва в дадена програма на Съюза на основание на член 3 от Регламент (ЕО) No 1638/2006 на Европейския парламент и на Съвета (2) или съгласно друг подобен регламент, предвиждащ външна помощ за Азербайджан от Съюза, който може да бъде приет в бъдеще, условията, уреждащи използването на външната помощ на Съюза от страна на


text:
Азербайджан, се определят със споразумение за финансиране в съответствие по-специално с член 20 от Регламент (ЕО) No 1638/2006.
 Член 6
 1. В съответствие с Регламент (ЕО, Евратом) No 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (3) във всяко споразумение, сключено съгласно член 5, се посочва, че финансовият контрол, одитите или другите проверки, включително административните проверки, се извършват от или под ръководството на Европейската комисия, Европейската служба за борба с измамите и Сметната палата.
 2. Изготвят се подробни разпоредби за финансовия контрол и одита, административните мерки, санкциите и събирането на вземания, с които на Европейската комисия, Европейската служба за борба с измамите и Сметната палата се предоставят правомощия, които съответстват на правомощията им по отношение на бенефициерите или изпълнителите, установени в Съюза.
 Член 7
 1. Настоящият протокол се прилага за срока, през който Споразумението е в сила.
 2. Настоящият протокол се подписва и одобрява от страните съгласно техните съответни процедури.
 3. Всяка от страните може да денонсира настоящия протокол с писмена нотификация до другата страна. Действието на настоящия протокол се прекратява шест месеца след датата на такава нотификация. Прекратяването на протокола вследствие на денонсиране от която и да било от страните не засяга проверките и контрола, които трябва да бъдат извършвани, когато това е целесъобразно, съгласно разпоредбите на членове 5 и 6.
 Член 8
 Не по-късно от три години след датата на влизане в сила на настоящия протокол и на всеки три години след това двете страни могат да извършват преглед на прилагането на настоящия протокол в зависимост от реалното участие на Азербайджан в програми на Съюза.
 Член 9
 Настоящият протокол се прилага, от една страна, на териториите, в рамките на които се прилага Договорът за функционирането на Европейския съюз, и при условията, определени в посочения договор, и от друга страна — на територията на Азербайджан.
 Член 10
 1. Настоящият протокол влиза в сила на първия ден от месеца, следващ датата, на която страните се нотифицират взаимно по дипломатически път за приключването на необходимите процедури за влизането му в сила.
 2. До влизането в сила на настоящия протокол страните се договарят да го прилагат временно от датата на подписването му до сключването му на по-късна дата.
 Член 11
 Настоящият протокол съставлява неразделна част от споразумението.
 Член 12
 Настоящият протокол се изготвя в два еднообразни екземпляра на английски, български, гръцки, датски, естонски, испански, италиански, латвийски, литовски, малтийски, немски, нидерландски, полски, португалски, румънски, словашки, словенски, унгарски, фински, френски, хърватски, чешки, шведски и азербайджански език, като текстовете на всички езици са автентични.
 За Европейския съюз
 Рог la Unión Europea
 Za Evropskou unii
 For Den Europæiske Union
 Für die Europäische Union
 Euroopa Liidu nimel
 Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
 For the European Union
 Pour l'Union européenne
 Za Europsku uniju
 Per l'Unione europea
 Eiropas Savienības vārdā –
 Europos Sąjungos vardu
 Az Európai Unió részéről
 Għall-Unjoni Ewropea
 Voor de Europese Unie
 W imieniu Unii Europejskiej
 Pela União Europeia
 Pentru Uniunea Europeană
 Za Európsku úniu
 Za Evropsko unijo
 Euroopan unionin puolesta
 För Europeiska unionen
 Avropa İttifaqı adından
 За Република Азербайджан
 Por la República de Azerbaiyán
 Za Ázerbájdžánskou republiku
 For


text:
Republikken Aserbajdsjan
 Für die Republik Aserbaidschan
 Aserbaidžaani Vabariigi nimel
 Για τη Δημοκρατία του Αζερμπαϊτζάν
 For the Republic of Azerbaijan
 Pour la République d'Azerbaïdjan
 Za Republiku Azerbajdžan
 Per la Repubblica dell'Azerbaigian
 Azerbaidžānas Republikas vārdā
 AzerbaidÞano Respublikos vardu
 Az Azerbajdzsán Köztársaság részről
 Għar-Repubblika ta' l-Ażerbajġan
 Voor de Republiek Azerbeidzjan
 W imieniu Republiki Azerbejdżanskiej
 Pela República do Azerbaijão
 Pentru Republica Azerbaidjan
 Za Azerbajdžanskú republiku
 Za Azerbajdžansko republiko
 Azerbaidžanin tasavallan puolesta
 För Republiken Azerbajdzjan
 (1) Споразумение за партньорство и сътрудничество между Европейските общности и техните държави членки, от една страна, и Република Азербайджан, от друга страна (ОВ L 246, 17.9.1999 г., стр. 3).
 (2) Регламент (ЕО) No 1638/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 2006 г. за определяне на общи разпоредби относно установяване на Европейски инструмент за съседство и партньорство (ОВ L 310, 9.11.2006 г., стр. 1).
 (3) Регламент (ЕС, Евратом) No 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 г. относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза и за отмяна на Регламент (ЕО, Евратом) No 1605/2002 на Съвета (ОВ L 298, 26.10.2012 г., стр. 1).


text:
 3.3.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 58/76
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 119/2010
 от 10 ноември 2010 година
 за изменение на приложение II (Технически наредби, стандарти, изпитвания и сертифициране) към Споразумението за ЕИП
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с Протокола за адаптиране на Споразумението за Европейското икономическо пространство, наричано по-нататък „Споразумението“, и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Приложение II към Споразумението бе изменено с Решение на Съвместния комитет на ЕИП No 8/2006 от 27 януари 2006 г. (1)
 (2)
 Директива 2007/23/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 май 2007 г. относно пускането на пазара на пиротехнически изделия (2) следва да бъде включена в Споразумението.
 (3)
 Директива 2008/43/ЕО на Комисията от 4 април 2008 г. относно въвеждането, съгласно Директива 93/15/ЕИО на Съвета, на система за идентификация и проследяване на взривни вещества с гражданско предназначение (3) следва да бъде включена в Споразумението,
 РЕШИ:
 Член 1
 След точка 3 (Директива 2004/57/ЕО на Комисията) от глава XXIX от приложение II към Споразумението се вмъкват следните точки:
 „4.
 32007 L 0023: Директива 2007/23/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 май 2007 г. относно пускането на пазара на пиротехнически изделия (ОВ L 154, 14.6.2007 г., стр. 1).
 5.
 32008 L 0043: Директива 2008/43/ЕО на Комисията от 4 април 2008 г. относно въвеждането, съгласно Директива 93/15/ЕИО на Съвета, на система за идентификация и проследяване на взривни вещества с гражданско предназначение (ОВ L 94, 5.4.2008 г., стр. 8).“
 Член 2
 Текстовете на директиви 2007/23/ЕО и 2008/43/ЕО на исландски и норвежки език, които ще бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила на 11 ноември 2010 г., при условие че всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението, са внесени в Съвместния комитет на ЕИП (4).
 Член 4
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 10 ноември 2010 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 Stefán Haukur JÓHANNESSON
 (1) ОВ L 92, 30.3.2006 г., стр. 29.
 (2) ОВ L 154, 14.6.2007 г., стр. 1.
 (3) ОВ L 94, 5.4.2008 г., стр. 8.
 (4) С отбелязани конституционни изисквания.


text:
 Важна правна забележка
 |
 22003A0719(01)
 Официален вестник n° L 181 , 19/07/2003 стр. 0027 - 0033 специално чешко издание глава 19 том 06 стр. 161 - 167 специално испанско издание глава 19 том 06 стр. 161 - 167 специално унгарско издание глава 19 том 06 стр. 161 - 167 специално литвийско издание глава 19 том 06 стр. 161 - 167 LV.ES глава 19 том 06 стр. 161 - 167 MT.ES глава 19 том 06 стр. 161 - 167 PL.ES глава 19 том 06 стр. 161 - 167 SK.ES глава 19 том 06 стр. 161 - 167 специално словенско издание глава 19 том 06 стр. 161 - 167
 20030719Споразумениеза екстрадиране между Европейския съюз и Съединените американски щатиСЪДЪРЖАНИЕПреамбюлЧлен 1 Предмет и целЧлен 2 ОпределенияЧлен 3 Приложно поле на настоящото споразумение по отношение на двустранни договори за екстрадиране с държавите-членкиЧлен 4 Престъпления, които могат да доведат до екстрадиранеЧлен 5 Предаване и заверка на документиЧлен 6 Предаване на искания за временно задържанеЧлен 7 Предаване на документи след временен арестЧлен 8 Допълнителна информацияЧлен 9 Временно предаванеЧлен 10 Искания за екстрадиране или за предаване, направени от няколко държавиЧлен 11 Опростени процедури за екстрадиранеЧлен 12 ТранзитЧлен 13 Смъртно наказаниеЧлен 14 Чувствителна информация в дадено исканеЧлен 15 КонсултацииЧлен 16 Приложение във времетоЧлен 17 Изключване на дерогацияЧлен 18 Бъдещи двустранни договори за екстрадиране с държави-членкиЧлен 19 Посочване и нотификацияЧлен 20 Териториално приложениеЧлен 21 ПреразглежданеЧлен 22 Влизане в сила и денонсиранеОбяснителна бележкаЕВРОПЕЙСКИЯТ СЪЮЗ И СЪЕДИНЕНИТЕ АМЕРИКАНСКИ ЩАТИ,В ЖЕЛАНИЕТО СИ да улеснят по-нататъшното сътрудничество между държавите-членки на Европейския съюз и Съединените американски щати,В ЖЕЛАНИЕТО СИ да се борят по-ефикасно срещу престъпността, за да защитят своите съответни демократични общества и общите ценности,ПРИ СПАЗВАНЕ на правата на човека и върховенството на закона,КАТО ИМАТ ПРЕДВИД гаранциите, предвидени в техните съответни правни системи, които признават на екстрадираното лице правото на справедлив процес, включително и правото да бъде съдено от независим съд, предвиден в закон,В ЖЕЛАНИЕТО си да сключат споразумение за екстрадирането на извършители на престъпни деяния,СЕ ДОГОВОРИХА ЗА СЛЕДНОТО:Член 1Предмет и целДоговарящите страни се задължават в съответствие с разпоредбите на настоящото споразумение да осигурят засилено сътрудничество в контекста на приложимите отношения в областта на екстрадирането между държавите-членки и Съединените американски щати, които уреждат екстрадирането на престъпници.Член 2Определения1. "Договарящи страни" означава Европейският съюз и Съединените американски щати.2. "Държава-членка" означава държава-членка на Европейския съюз.3. "Министерство на правосъдието" означава за Съединените американски щати Департаментът по правосъдие ("Department of Justice"), а за държавите-членки, техните министерства на правосъдието, с изключение на държавите-членки, в които функциите, описани в членове 3, 5, 6, 8 и 12, се изпълняват от главния прокурор, където последният може да бъде натоварен да упражнява тези функции на мястото и вместо Министерството на правосъдието в съответствие с член 19, освен ако Съединените американски щати и съответната държава-членка не определят друг орган.Член 3Приложно поле на настоящото споразумение по отношение на двустранни договори за екстрадиране с държавите-членки1. Европейският съюз в съответствие с Договора за Европейския съюз и Съединените американски щати гарантират, че разпоредбите на настоящото споразумение се прилагат при изложените по-долу условия по отношение на двустранните договори за екстрадиране


text: между държавите-членки и Съединените американски щати към момента на влизане в сила на настоящото споразумение:а) член 4 се прилага вместо разпоредбите на двустранните договори, които разрешават екстрадиране само за списък от определени престъпления;б) член 5 се прилага вместо разпоредбите на двустранните договори, които уреждат предаването, удостоверяването, заверяването или легализацията на искане за екстрадиране и на доказателствените материали, предадени от молещата държава;в) член 6 се прилага при липса в двустранните договори на разпоредби, които разрешават директното предаване на исканията за временен арест, между Департамента по правосъдието на Съединените щати и Министерството на правосъдието на заинтересуваната държава-членка;г) член 7 се прилага наред с разпоредбите на двустранните договори, които уреждат предаването на исканията за екстрадиране;д) член 8 се прилага при липса на разпоредби в двустранните договори, които уреждат представянето на допълнителна информация; когато двустранните договори не уточняват канала, който трябва да се използва, се прилага също параграф 2 от посочения член;е) член 9 се прилага при липса на разпоредби в двустранните договори, които разрешават временното предаване на лица, които са обект на преследване или изтърпяват присъда в замолената държава;ж) ако не е уговорено друго в двустранните договори, член 10 се прилага вместо разпоредбите на тези договори по отношение на решенията, които трябва да бъдат взети относно приемането на няколко искания за екстрадиране на едно и също лице, или при липса на такива разпоредби в тези договори;з) член 11 се прилага при липса на разпоредби в двустранните договори, които позволяват отклонение от процедурите за екстрадиране или от опростените процедури за екстрадиране;и) член 12 се прилага при липса на разпоредби в двустранните договори, които уреждат транзита; когато двустранните договори не уточняват процедурата, която трябва да се следва в случай на непредвидено междинно кацане на въздухоплавателно средство, също така се прилага параграф 3 от посочения член;й) член 13 може да се прилага от замолената държава вместо разпоредбите на двустранните договори, които са приложими по отношение на смъртното наказание, или при липса на такива разпоредби;к) член 14 се прилага при липса на разпоредби в двустранните договори, които уреждат обработката на чувствителната информация, която се съдържа в искане за екстрадиране.2. а) Европейският съюз в съответствие с Договора за Европейския съюз гарантира всяка държава-членка да признае, чрез разменянето на писмени инструменти между тази държава-членка и Съединените американски щати, че нейното двустранно споразумение за екстрадиране се прилага по описания в настоящия член начин в отношенията със Съединените американски щати.б) Европейският съюз в съответствие с Договора за Европейския съюз гарантира новите държави-членки, които се присъединяват към Европейския съюз след влизането в сила на настоящото споразумение и които имат сключени двустранни договори за екстрадиране със Съединените американски щати, да вземат мерките, посочени в буква а).в) Договарящите страни полагат усилия да доведат докрай процеса, описан в буква б), преди предвиденото присъединяване на нова държава-членка или веднага щом като това бъде възможно, след присъединяването. Европейският съюз нотифицира Съединените американски щати за датата на присъединяване на нови държави-членки.3. Ако процесът, описан в параграф 2, буква б), не е приключил към датата на присъединяване, разпоредбите на настоящото споразумение се прилагат в отношенията между новата държава-членка и


text: Съединените американски щати, считано от датата, на която те са се нотифицирали взаимно и са нотифицирали Европейския съюз за приключването на техните вътрешни процедури за това.Член 4Престъпления, които могат да доведат до екстрадиране1. Престъпление, което може да доведе до екстрадиране, е наказуемо деяние по закона на молещата държава, както и по закона на замолената държава, с наказание лишаване от свобода с максимална продължителност повече от една година или с по-строго наказание. Престъпление, което също може да доведе до екстрадиране, е опит, заговор или участие в извършване на престъпление, което може да доведе до екстрадиране. Когато искането се отнася до изпълнението на наказанието по отношение на лице, осъдено за престъпление, което може да доведе до екстрадиране, срокът на наказанието лишаване от свобода, който остава да бъде изтърпян, трябва да бъде най-малко четири месеца.2. Ако е допуснато екстрадиране за престъпление, което може да доведе до екстрадиране, то се допуска и за всяко друго престъпление, което е посочено в искането, ако това друго престъпление се наказва с лишаване от свобода за срок една година или по-малък, доколкото са налице всички други условия за екстрадирането.3. За нуждите на настоящия член се приема, че едно престъпление може да доведе до екстрадиране:а) независимо дали правото на молещата държава и това на замолената държава класифицират или не това престъпление в една и съща категория, или го описват, като използват една и съща терминология;б) независимо дали федералното законодателство на Съединените щати изисква или не, да бъдат налице елементи, като транспорт между държавите, използването на пощенски услуги или на други услуги, които се включват в търговията между щатите или с чужбина, доколкото тези елементи се използват, само за да се установи компетентността на даден федерален съд на Съединените щати, ив) по наказателните дела, свързани с данъчната система, с митата, с валутния режим или с контрола на вноса или на износа на определени стоки, независимо дали правото на молещата държава и това на замолената държава предвиждат или не един и същ вид данъци, мита, валутен режим или контрол на вноса или на износа на същите видове изделия.4. Ако престъплението е извършено извън територията на молещата държава, екстрадирането се допуска, при условие че са налице другите условия, които се прилагат за тази цел, ако правото на замолената държава предвижда санкции за действия, извършени извън неговата територия при аналогични обстоятелства. Ако правото на замолената държава не предвижда санкции за действия, извършени извън нейната територия при аналогични обстоятелства, изпълнителните органи на тази държава могат, по своя преценка, да допуснат екстрадирането, доколкото са налице всички други условия за екстрадирането.Член 5Предаване и заверка на документи1. Исканията за екстрадиране и доказателствата се предават по дипломатически път, което включва правилата по член 7.2. Документите, които са удостоверени или носят печат на Министерството на правосъдието или на министерството или на департамента, които са отговорни за външните работи на молещата държава, са допустими в процедурите за екстрадиране в замолената държава без друго удостоверяване, заверка или друга легализация.Член 6Предаване на искания за временно задържанеОсвен по дипломатически път, исканията за временно задържане могат също така да бъдат предавани направо от Министерството


text: на правосъдието на молещата държава на Министерството на правосъдието на замолената държава. Възможно е също така такова искане да се предаде, като се използват органите на Международната организация на криминалната полиция (Интерпол).Член 7Предаване на документи след временното задържане1. Ако лицето, чието екстрадиране е поискано, е временно задържано в замолената държава, молещата държава може да изпълни задължението си за предаване на искането за екстрадиране и доказателствата по дипломатически път, в съответствие с член 5, параграф 1, като представи това искане и доказателствата към него на посолството на замолената държава в молещата държава. В този случай датата на получаване на това искане от посолството се счита за дата на получаване от замолената държава с оглед прилагането на срока, който трябва да бъде спазен по силата на действащия договор за екстрадиране, за да може да бъде продължен арестът на лицето.2. Ако към момента на подписване на настоящото споразумение държава-членка не може, поради трайната съдебна практика на своята правна система, която се прилага към тази дата, да приложи мерките по параграф 1, настоящият член не се прилага по отношение на нея до момента, в който тази държава-членка и Съединените американски щати вземат друго решение чрез размяна на дипломатически ноти.Член 8Допълнителна информация1. Замолената държава може да поиска от молещата държава да предостави в разумен срок допълнителна информация, ако счита, че предоставената информация в подкрепа на искането за екстрадиране с оглед спазването на изискванията, предвидени в действащия договор за екстрадиране, е недостатъчна.2. Тази допълнителна информация може да бъде поискана или предоставена директно от министерствата на правосъдието на заинтересуваните държави.Член 9Временно предаване1. При направено искане за екстрадиране на лице, срещу което има наказателно преследване или което изтърпява наказание в замолената държава, тя може да предаде временно това лице на молещата държава за нуждите на наказателното преследване.2. Предаденото по този начин лице се задържа в молещата държава и се връща на замолената държава след приключване на производството срещу него, в съответствие с условията, които ще бъдат определени по взаимно съгласие от молещата държава и от замолената държава. Времето, за което лицето е задържано на територията на молещата държава в очакване на наказателното преследване, което се води там, може да се приспадне от срока на оставащото наказание в замолената държава.Член 10Искания за екстрадиране или за предаване, направени от няколко държави1. Ако замолената държава получи искания за екстрадиране на едно и също лице, които са направени от молещата държава и от една или няколко други държави, независимо дали става въпрос за едно и също престъпление или за различни престъпления, изпълнителните органи на замолената държава определят на коя държава да бъде предадено лицето, ако са налице условията за това.2. Ако една държава-членка получи искане за екстрадиране от Съединените американски щати и искане за предаване по силата на европейска заповед за арест за едно и също лице, независимо дали става въпрос за едно и също престъпление или за различни престъпления, компетентният орган на замолената държава-членка определя на коя държава да бъде предадено лицето, ако са налице условията за това. За тази цел компетентният орган е изпълнителният орган на замолената държава-членка, ако според


text: двустранния договор за екстрадиране между Съединените американски щати и държавата-членка решенията по конкуриращи се искания се взимат от този орган; ако двустранният договор за екстрадиране не го предвижда, компетентният орган се определя от държавата-членка на основание член 19.3. За да вземе решение по параграфи 1 и 2, замолената държава преценява съвкупността от свързаните обстоятелства, включително, но не само тези, които вече са изложени в действащия договор за екстрадиране и, ако не са включени в него, и следните обстоятелства:а) дали исканията са направени на основата на договор;б) мястото, където е извършено всяко едно от престъпленията;в) интересите на всяка от молещите държави;г) тежестта на престъпленията;д) гражданството на пострадалия;е) възможността за последваща екстрадиране между молещите държави; иж) последователността на получаване на исканията от молещите държави.Член 11Опростени процедури за екстрадиранеАко лице, което се търси, се съгласи да бъде предадено на молещата държава, замолената държава може в съответствие с принципите и процедурите на нейната правна система да го предаде, колкото е възможно по-бързо, без други формалности. Съгласието на търсеното лице може да включва споразумение за отказ от защитата на принципа на особеността.Член 12Транзит1. Една държава-членка може да разреши транспортирането през нейната територия на лице, което е предадено на Съединените американски щати от трета държава или от Съединените американски щати на трета държава. Съединените американски щати могат да разрешат транспортирането през тяхната територия на лице, което е предадено на държава-членка от трета държава или от държава-членка на трета държава.2. Всяко искане за транзит се предава по дипломатически път или директно между Департамента по правосъдие на Съединените щати и Министерството на правосъдието на заинтересуваната държава-членка. То може също да бъде предадено чрез службите на Интерпол. Искането трябва да съдържа описание на транспортираното лице, както и кратко описание на фактите по делото. Лице, което се транспортира транзитно, е задържано през времето на транзита.3. Не се изисква разрешение при въздушно транспортиране, при което не се предвижда междинно кацане на територията на държавата, през която се осъществява транзитът. В случай на непредвидено междинно кацане държавата, на чиято територия то се осъществява, може да поиска представянето на искане за транзит в съответствие с параграф 2. Предприемат се всички необходими мерки, за да се попречи на лицето да избяга по време на транзита, доколкото искането за транзитен превоз е било получено в рамките на 96 часа от момента на непредвиденото междинно кацане.Член 13Смъртно наказаниеКогато престъплението, за което се иска екстрадирането, е наказуемо със смъртно наказание според правото на молещата държава, а не е според правото на замолената държава, замолената държава може да разреши екстрадирането, при условие че смъртното наказание няма да бъде наложено на търсеното лице или ако поради процедурни причини това условие не може да бъде спазено от молещата държава, при условие че смъртната присъда, ако тя бъде произнесена, няма да бъде изпълнена. Ако молещата държава приеме екстрадирането при условията, изложени в настоящия член, тя трябва да спази тези условия. Ако молещата държава не приеме условията, екстрадирането може да бъде отказано.Член 14Чувствителна информация в дадено исканеКогато молещата държава смята да предаде особено чувствителна информация в подкрепа на искането за екстрадиране, тя


text: може да се консултира със замолената държава, за да определи в каква степен тази информация може да бъде защитена от нея. Ако замолената държава не може да защити информацията по поискания от молещата държава начин, молещата държава решава дали тази информация ще бъдат предоставени независимо от това.Член 15КонсултацииПри необходимост договарящите страни се консултират, за да създадат възможност за най-ефективно използване на настоящото споразумение, включително и за да допринесат за уреждането на всеки спор относно неговото тълкуване или прилагане.Член 16Приложение във времето1. Настоящото споразумение се прилага по отношение на престъпления, които са извършени както преди, така и след неговото влизане в сила.2. Настоящото споразумение се прилага по отношение на исканията за екстрадиране, които са направени след неговото влизане в сила. Независимо от това, членове 4 и 9 се прилагат по отношение на исканията, които към момента на влизането в сила на настоящото споразумение не са решени в замолена държава.Член 17Изключване на дерогация1. Настоящото споразумение не засяга позоваването на замолената държава на основания за отказ, които не са уредени от настоящото споразумение, но са налице съгласно двустранен договор за екстрадиране между държава-членка и Съединените американски щати.2. Ако конституционните принципи на замолената държава или окончателни съдебни решения, които имат задължителен характер, са от естество да попречат на изпълнението на нейното задължение за екстрадиране и ако нито настоящото споразумение, нито приложимият двустранен договор не дават възможност да се разреши въпросът, замолената държава и молещата държава пристъпват към консултации.Член 18Бъдещи двустранни договори за екстрадиране с държави-членкиНастоящото споразумение не е пречка за сключването след влизането му в сила на двустранни споразумения между държава-членка и Съединените американски щати, които да са съобразени с настоящото споразумение.Член 19Посочване и нотификацияЕвропейският съюз нотифицира Съединените американски щати за всяко посочване по член 2, параграф 3 и член 10, параграф 2 преди размяната на писмени инструменти по член 3, параграф 2 между Съединените американски щати и държавите-членки.Член 20Териториално приложение1. Настоящото споразумение се прилага:а) към Съединените американки щати;б) по отношение на Европейския съюз:- към държавите-членки,- към териториите, за чиито външни отношения отговаря държава-членка, или към страните, които не са държави-членки, по отношение на които държава-членка има други задължения в областта на външните отношения, когато това е договорено чрез размяна на дипломатическа нота между договарящите страни, надлежно потвърдено от съответната държава-членка.2. Прилагането на настоящото споразумение по отношение на територия или на страна, които са предмет на разширението по параграф 1, буква б), може да бъде денонсирано с шестмесечно писмено предизвестие от другата страна по дипломатически път, когато това е било надлежно потвърдено от съответната държава-членка и от Съединените американски щати.Член 21ПреразглежданеДоговарящите страни се договарят при необходимост да осъществят съвместно преразглеждане на настоящото споразумение, но не по-късно от пет години след неговото влизане в сила. Това преразглеждане се отнася по-специално до конкретното прилагане на споразумението, но може също да се отнася до такива въпроси като последиците от развитието на Европейския съюз от гледна точка на предмета на настоящото споразумение, включително член 10.Член 22Влизане в сила и денонсиране1. Настоящото споразумение влиза в сила на първия ден от третия месец след датата, на която договарящите страни са


text: разменили инструментите, които удостоверяват, че са проведени успешно вътрешноправните процедури за влизане в сила. В тези инструменти също така се посочва, че действията по член 3, параграф 2 са били изпълнени.2. Всяка от договарящите страни може във всеки момент да денонсира настоящото споразумение, като уведоми писмено за това другата страна. Денонсирането влиза в сила шест месеца след датата на уведомяването за него.В потвърждение на горното долуподписаните представители подписаха това споразумение.Съставено във Вашингтон, окръг Колумбия, двадесет и пети юни две хиляди и трета година в два екземпляра на английски, гръцки, датски, испански, италиански, немски, нидерландски, португалски, фински, френски и шведски език, като всеки от текстовете е еднакво автентичен.Por la Unión EuropeaFor Den Europæiske UnionFür die Europäische UnionΓια την Ευρωπαϊκή ΈνωσηFor the European UnionPour l'Union européennePer l'Unione europeaVoor de Europese UniePela União EuropeiaEuroopan unionin puolestaPå Europeiska unionens vägnar+++++ TIFF +++++Por los Estados Unidos de AméricaFor Amerikas Forenede StaterFür die Vereinigten Staaten von AmerikaΓια τις Ηνωμένες Πολιτείες της ΑμερικήςFor the United States of AmericaPour les États-Unis d'AmériquePer gli Stati Uniti d'AmericaVoor de Verenigde Staten van AmerikaPelos Estados Unidos da AméricaAmerikan yhdysvaltojen puolestaPå Amerikas förenta staters vägnar+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------20030719Обяснителна бележка относно Споразумението за екстрадиране между Европейския съюз и Съединените американски щатиНастоящата обяснителна бележка съдържа тълкуване по прилагането на определени разпоредби на Споразумението за екстрадиране между Европейския съюз и Съединените американски щати (по-долу наричано "Споразумението"), които са договорени от договарящите страни.По отношение на член 10Член 10 няма за цел да засегне задълженията на държавите, които са страни по Римския статут на Международния наказателен съд, нито правата на Съединените американски щати като държава, която не е страна по отношение на Международния наказателен съд.По отношение на член 18Член 18 предвижда, че Споразумението не е пречка за сключването, след неговото влизане в сила, на двустранни споразумения за екстрадиране, които са съобразени с настоящото споразумение, между държава-членка и Съединените американски щати.Ако предвидени от споразумението мерки създават оперативно затруднение за една или за няколко държави-членки, или за Съединените американски щати, това затруднение трябва първо да бъде уредено, ако е възможно, чрез консултации между съответната държава-членка или държави-членки и Съединените американски щати, или когато това е необходимо, по реда на процедурите по настоящото споразумение. Когато консултациите не могат самостоятелно да отстранят оперативното затруднение, би било в съответствие с настоящото споразумение бъдещите двустранни споразумения между държава-членка или държави-членки и Съединените американски щати да предвидят друг механизъм, приложим в оперативен план, който да позволи да бъдат постигнати целите на специалната разпоредба, по повод на която е възникнало затруднението.--------------------------------------------------


text:
 23.8.2018
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 215/32
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 235/2016
 от 2 декември 2016 година
 за изменение на приложение II (Технически правила, стандарти, изпитвания и сертифициране) към Споразумението за ЕИП [2018/1173]
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство („Споразумението за ЕИП“), и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Регламент (ЕС) 2016/1688 на Комисията от 20 септември 2016 г. за изменение на приложение VII към Регламент (ЕО) No 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH) по отношение на сенсибилизацията на кожата (1) следва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.
 (2)
 С оглед на това приложение II към Споразумението за ЕИП следва да бъде съответно изменено,
 ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
 Член 1
 В глава XV, точка 12щв (Регламент (ЕО) No 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета) от приложение II към Споразумението за ЕИП се добавя следното тире:
 „—
 32016 R 1688: Регламент (ЕС) 2016/1688 на Комисията от 20 септември 2016 г. (ОВ L 255, 21.9.2016 г., стр. 14).“
 Член 2
 Текстовете на Регламент (ЕС) 2016/1688 на исландски и норвежки език, които ще бъдат публикувани в притурката за ЕИП на Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила на 3 декември 2016 г., при условие че са внесени всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението за ЕИП (*1).
 Член 4
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП на Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 2 декември 2016 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 Bergdís ELLERTSDÓTTIR
 (1) ОВ L 255, 21.9.2016 г., стр. 14.
 (*1) Без отбелязани конституционни изисквания.


text:
 Важна правна забележка
 |
 22004A0210(01)
 Официален вестник n° L 037 , 10/02/2004 стр. 0009 - 0015 специално чешко издание глава 11 том 49 стр. 187 - 193 специално испанско издание глава 11 том 49 стр. 187 - 193 специално унгарско издание глава 11 том 49 стр. 187 - 193 специално литвийско издание глава 11 том 49 стр. 187 - 193 LV.ES глава 11 том 49 стр. 187 - 193 MT.ES глава 11 том 49 стр. 187 - 193 PL.ES глава 11 том 49 стр. 187 - 193 SK.ES глава 11 том 49 стр. 187 - 193 специално словенско издание глава 11 том 49 стр. 187 - 193
 Споразумениеза научно и технологично сътрудничество между Европейската общност и Кралство МарокоЕВРОПЕЙСКАТА ОБЩНОСТ (наричана по-долу "Общността"),от една страна,иКРАЛСТВО МАРОКО (наричано по-долу "Мароко"),от друга страна,наричани по-долу "страните",КАТО ВЗЕХА ПРЕДВИД Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 170 от него, във връзка с член 300, параграф 2, първо изречение и член 300, параграф 3, първа алинея от него,КАТО ВЗЕХА ПРЕДВИД Решение No 1513/2002/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 юни 2002 г. относно Шестата рамкова програма на Европейската общност за изследователска, технологична, развойна и демонстрационна дейност, допринасяща за създаването на Европейското изследователско пространство, а също и за нововъведенията (2002—2006 г.) [1],КАТО ОТЧИТАТ важността на науката и технологиите за икономическото и социалното развитие и упоменаването им в член 47 от Евро-средиземноморското споразумение за асоцииране между Европейските общности и техните държави-членки, от една страна, и Кралство Мароко, от друга страна, което влезе в сила на 1 март 2000 г. [2],КАТО ОТЧИТАТ, че Общността и Мароко провеждат изследователска, технологична развойна и демонстрационна дейности в редица области от общ интерес, както и че участието в изследователската и развойна дейност на другата страна, на базата на реципрочност ще доведе до взаимни изгоди,КАТО ЖЕЛАЯТ да създадат формална рамка на сътрудничество в научните и технологични изследвания с оглед разширяване и интензификация на провеждането на дейности по сътрудничеството в области от общ интерес, както и да насърчат прилагането на резултатите от това сътрудничество за икономическото и социално благополучие и на двете страни,КАТО ОТЧИТАТ желанието за отваряне на Европейското изследователско пространство за трети страни, и по-специално за средиземноморските страни партньорки,СЕ СПОРАЗУМЯХА ЗА СЛЕДНОТО:Член 1Цел и принципи1. Страните поощряват, развиват и подпомагат сътрудничеството в научните и технологични дейности между Общността и Мароко в области от общ интерес, където те извършват научно-изследователска и технологична развойна дейност.2. Дейностите по сътрудничеството се извършват въз основа на следните принципи:а) насърчаване на общество на познания, за благото на икономическото и социалното развитие на страните;б) взаимна изгода, основаваща се на едно общо балансиране на предимствата;в) реципрочен достъп до дейностите по научно-изследователските и технологични развойни програми и проекти (наричани по-долу "изследвания"), предприети от всяка от страните в областите, обхванати от настоящото споразумение;г) своевременен обмен на информация, която може да влияе на дейностите по сътрудничеството;д) подходяща защита на правата на интелектуална собственост.Член 2Условия на сътрудничество1. Мароканските правни субекти участват в индиректни действия по Рамковата програма на Европейската общност за научно-изследователска, технологична развойна и демонстрационна дейност, допринасяща за създаването на


text: Европейското изследователско пространство (наричана по-долу "Рамковата програма") при същите условия като тези, приложими за правните субекти на държавите-членки на Европейската общност, при условията, определени от или посочени в приложения I и II.2. Правни субекти от Общността участват в изследователските проекти на Мароко в области, еквивалентни на тези на Рамковата програма при същите условия като тези, приложими за тунизийските правни субекти, при условията, определени от или посочени в приложения I и II.3. Сътрудничеството може да приема следните форми и средства:а) съвместни срещи;б) редовни дискусии по насоките и приоритетите на изследователската политика и планиране в Мароко и в Общността;в) размяна на виждания и консултации по перспективите на сътрудничеството и развитието;г) своевременно осигуряване на информация относно осъществяването и резултатите от общите изследователски програми и проекти на Мароко и на Общността, предприети в рамките на настоящото споразумение;д) посещения и обмен на изследователи, инженери и техници, включително за изследователско обучение;е) обмен и съвместно ползване на научно оборудване и материали;ж) редовни контакти между ръководителите на изследователски програми и проекти на Мароко и на Общността;з) участие на експерти на двете страни в тематични семинари, симпозиуми и работни срещи;и) обмен на информация за практиките, законите, правилниците и програмите, касаещи сътрудничеството по настоящото споразумение;й) реципрочен достъп до научна и техническа информация, касаеща това сътрудничество;к) всякакви други договорености, приети от Съвместния комитет за научно и технологично сътрудничество ЕО-Мароко, посочен в член 4, и в съответствие с политиките и процедурите, приложими в двете страни.Член 3Повишаване на сътрудничеството1. Страните се ангажират да положат всички усилия, в рамките на техните действащи законодателства, да спомагат за свободното движение и установяване на изследователи, участващи в мероприятията, обхванати от настоящото споразумение, както и да улесняват влизането в и излизането от своите територии на материали, данни или оборудване, предназначени за използване в тези дейности.2. Когато в съответствие със своите правила Общността предостави финансиране на юридическо лице, учредено в Мароко, за да участва в индиректно действие на Общността, правителството на Мароко ще осигурява, в рамките на своето действащо законодателство, да не се налагат никакви фискални такси или вземания върху тези дейности.Член 4Управление на споразумението1. Координацията и насърчаването на дейностите, обхванати от настоящото споразумение се осъществява, от страна на Мароко, от министерството, отговарящо за научните изследвания и, от страна на Общността, от службите на Европейската комисия, отговарящи за Рамковата програма, които действат като изпълнителни агенти за страните (наричани по-долу изпълнителните агенти).2. Изпълнителните агенти учредяват Съвместен комитет за научно и технологично сътрудничество ЕО-Мароко, отговарящ за:а) наблюдение на изпълнението и оценка на въздействието на настоящото споразумение, както и да предлага необходимите му повторни преглеждания, в резултат на прилагане от всяка от страните на съответните собствени процедури;б) да предлага всякакви подходящи мерки, целящи подобряването и развитието на научното и технологично сътрудничество по настоящото споразумение;в) редовно да изследва насоките и приоритетите на изследователската политика и планиране на Мароко и на Общността и перспективите на бъдещото сътрудничество по настоящото споразумение.3. Съвместният комитет за научно и технологично сътрудничество ЕО-Мароко се състои от равен брой представители на изпълнителните агенти на всяка страна. Той приема своите процедурни правила.4. Съвместният комитет за научно и технологично сътрудничество ЕО-Мароко заседава


text: най-малко веднъж годишно в Общността и в Мароко, като се редуват. По искане на всяка от страните могат да се провеждат извънредни заседания. Заключенията и препоръките на Съвместния комитет за научно и технологично сътрудничество ЕО-Мароко се изпращат, за информация, до Комитета по асоциирането на Евро-средиземноморското споразумение между Европейската общност и Кралство Мароко.Член 5Условия за участиеРеципрочното участие в изследователските дейности, обхванати от настоящото споразумение се осъществява в съответствие с предвидените в приложение 1 условия и се подчинява на законодателството, нормативната уредба, политиката и условията, регулиращи осъществяването на действащите програми на територията на всяка от страните.Член 6Разпространяване и използване на резултатите и информациятаРазпространяването и използването на резултатите от придобитата и/или обменена информация, както и управлението, разпределението и упражняването на правата на интелектуална собственост, произтичащи от изследователските дейности, осъществени по настоящото споразумение, се подчиняват на условията, определени в приложение II към настоящото споразумение.Член 7Заключителни разпоредби1. Приложения I и II са неразделна част от настоящото споразумение.Всички въпроси или спорове във връзка с тълкуването или изпълнението на настоящото споразумение се уреждат по взаимно съгласие между страните.2. Настоящото споразумение влиза в сила на датата, на която страните се нотифицират взаимно в писмена форма, че необходимите за това процедури са били изпълнени.На всеки четири години страните ще оценяват въздействието на споразумението върху интензивността на тяхното научно и технологично сътрудничество.Настоящото споразумение може да бъде изменяно или да бъде разширяван обхватът му чрез споразумение между страните. Измененията или удължаванията влизат в сила на датата, на която страните се нотифицират взаимно в писмена форма, че необходимите за това процедури са били изпълнени.Настоящото споразумение може да бъде прекратено по всяко време от всяка от страните с шестмесечно писмено предизвестие.Проектите и дейностите, които са в процес на извършване по време на прекратяване на настоящото споразумение ще продължат до завършването им, в съответствие с установените в настоящото споразумение условия.3. Ако една от страните реши да промени изследователските си програми или проекти, посочени в член 1, параграф 1, изпълнителният агент на тази страна нотифицира изпълнителния агент на другата страна за точното съдържание на съответните изменения.В такъв случай и с дерогация от настоящия член, параграф 2, втора алинея от настоящото споразумение може да бъде прекратено при взаимно договорени условия, ако някоя от страните нотифицира другата в рамките на един месец за намерението си да прекрати настоящото споразумение след приемането на измененията, посочени в алинея 1.4. Настоящото споразумение се прилага, от една страна, спрямо териториите, в които се прилага Договорът за създаване на Европейската общност в съответствие с условията, залегнали в този Договор, а от друга страна, спрямо територията на Кралство Мароко. Това не изключва осъществяване на дейности по сътрудничеството в открито море, в небесното пространство или на територията на трети страни в съответствие с международното законодателство.5. Настоящото споразумение се изготви в два екземпляра на датски, нидерландски, английски, финландски, френски, немски, гръцки, италиански, португалски, испански, шведски и арабски език, като всички текстове са еднакво автентични.Съставено в Солун на двадесет и шести юни две хиляди и трета година.Hecho en Salónica el veintiséis de junio de dos mil tres.Udfærdiget i Thessaloniki, den seksogtyvende juni to tusind og tre.Geschehen


text: zu Thessaloniki am sechsundzwanzigsten Juni zweitausenddrei.Έγινε στη Θεσσαλονίκη, στις είκοσι έξι Ιουνίου δύο χιλιάδες τρία.Done at Thessaloniki, twenty-sixth day of June, in the year two thousand and three.Fait à Thessalonique, le vingt-six juin deux mille trois.Fatto a Salonicco, addì ventisei giugno duemilatre.Gedaan te Thessaloniki, de zesentwintigste juni tweeduizenddrie.Feito em Salónica, em vinte e seis de Junho de dois mil e três.Tehty Thessalonikissa kahdentenakymmenentenäkuudentena päivänä kesäkuuta vuonna kaksituhattakolme.Som skedde i Thessaloniki den tjugosjätte juni tjugohundratre.+++++ TIFF +++++Por la Comunidad EuropeaFor Det Europæiske FællesskabFür die Europäische GemeinschaftΓια την Ευρωπαϊκή ΚοινότηταFor the European CommunityPour la Communauté européennePer la Comunità europeaVoor de Europese GemeenschapPela Comunidade EuropeiaEuroopan yhteisön puolestaPå Europeiska gemenskapens vägnar+++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++[1] ОВ L 232, 29.8.2002 г., стр. 1.[2] ОВ L 70, 18.3.2000 г., стр. 2.--------------------------------------------------ПРИЛОЖЕНИЕ IУСЛОВИЯ ЗА УЧАСТИЕТО НА ПРАВНИ СУБЕКТИ ОТ ДЪРЖАВИТЕ-ЧЛЕНКИ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ И НА КРАЛСТВО МАРОКОЗа целите на настоящото споразумение правен субект означава всяко физическо или юридическо лице, създадено в съответствие с националното законодателство на мястото, където е учредено или съгласно законодателството на Общността, което притежава правосубектност и има правото да притежава от свое име права и задължения от всякакъв вид.I. Условия за участие на правните субекти, учредени в Мароко в индиректни действия по Рамковата програма за изследвания на ЕО1. Участието на правни субекти, учредени в Мароко в индиректни действия по Рамковата програма е в съответствие с правилата за участие, установени според член 167 от Договора за създаване на Европейската общност за изпълнението на Рамковата програма [1].В допълнение, правните субекти, учредени в Мароко, могат да участват в индиректни действия, провеждани съгласно член 164 от Договора за създаване на Европейската общност.2. Общността може да отпусне финансиране на правни субекти в Мароко, участващи в индиректни действия, посочени в параграф 1, в съответствие с условията, установени от правилата за участие, определени в параграф 1, приети от Европейския парламент и от Съвета по силата на член 167 от Договора за създаване на Европейската общност, финансовите нормативни разпоредби на Европейската общност и останалото приложимо законодателство на Общността.3. Сключените от Общността договори с правни субекти, учредени в Мароко, участващи в индиректни действия, трябва да предвижда провеждането на одити и проверки от или по пълномощие на Комисията или Сметната палата на Европейските общности.В дух на сътрудничество и взаимен интерес, съответните власти на Мароко ще предоставят всяко разумно и възможно съдействие, необходимо или спомагащо за извършването на такива одити и проверки.II. Условия за участие на правни субекти на държавите-членки на Европейския съюз в изследователските проекти и програми на Мароко1. Всяко юридическо лице, учредено в Европейската общност, създадено съгласно националното законодателство на една от държавите-членки на Европейския съюз или съгласно законодателството на Европейската общност, може да участва в програмите и проектите на Мароко за научно-изследователска и развойна дейност в сътрудничество с правни субекти, учредени в Мароко.2. При условията на параграф 1 и приложение II, правата и задълженията на юридическите личности, учредени в Общността, участващи в програмите и проектите на Мароко за научно-изследователска и развойна дейност, условията, които се прилагат за подаване и оценяване на предложения, както и даването и сключването на


text: договори, се подчинява на мароканските закони, правилници и правителствени директиви, регулиращи работата на програмите за научно-изследователска и развойна дейност, при условията, приложими за правните субекти, учредени в Мароко, като се отчита характерът на сътрудничеството в тази област между Мароко и Европейската общност.Финансирането на правни субекти, учредени в Общността, участващи в програмите и проектите на Мароко за научно-изследователска и развойна дейност се подчинява на мароканските закони, правилници и правителствени директиви, регулиращи работата на програмите за научно-изследователска и развойна дейност, при условията, приложими за правните субекти от трети страни, участващи в програмите и проектите на Мароко за научно-изследователска и развойна дейност.3. Мароко ще информира редовно Общността и собствените си правни субекти за възможностите за участие на правните субекти, установени в Общността, за своите проекти и програми за научно-изследователска и развойна дейност.[1] Виж Шестата рамкова програма (2002—2006 г.), член 6 от Регламент (ЕО) 2321/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2002 г. (ОВ L 355, 30.12.2002 г., стр. 23).--------------------------------------------------ПРИЛОЖЕНИЕ IIПРИНЦИПИ ОТНОСНО ПРЕДОСТАВЯНЕТО НА ПРАВАТА НА ИНТЕЛЕКТУАЛНА СОБСТВЕНОСТI. ПрилаганеЗа целите на настоящото споразумение "интелектуална собственост" има значението, посочено в член 2 от Конвенцията за създаване на Световната организация за интелектуална собственост, съставена в Стокхолм на 14 юли 1967 г.За целите на настоящото споразумение "знание" означава резултатите, включително информация, независимо дали те могат да бъдат защитени, както и авторски права или права, отнасящи се до такива резултати, вследствие на искания за издаването на патенти или издаване на патенти, скици и модели, растителни модификации, допълнителни сертификати за защита или подобни форми на защита.II. Права на интелектуална собственост на правните субекти на страните1. Всяка страна осигурява, правата на интелектуална собственост на правните субекти на другата страна, участващи в дейностите, предприети съгласно споразумението, както и правата и задълженията вследствие на това участие, да се третират по начин, съвместим със съответните международни конвенции, приложими спрямо страните, включително Споразумението за свързаните с търговията аспекти на интелектуалната собственост (Agreement on Trade-Related Aspects of Intelectual Property - TRIPS Agreement, администрирано от Световната търговска организация), Бернската конвенция (Парижкият акт от 1971 г.) и Парижката конвенция (Стокхолмският акт от 1967 г.).2. Правните субекти, учредени в Мароко, участващи в индиректно действие по Рамковата програма имат същите права и задължения по отношение на интелектуална собственост като правните субекти, учредени в Общността, участващи в индиректното действие. Тези права и задължения по отношение на интелектуалната собственост са установени в правилата за разпространение на резултати от изследвания, приети съгласно член 167 от Договора за създаване на Европейската общност [1], сключен с Общността за осъществяване на индиректното действие, като тези права и задължения са в съответствие с параграф 1.3. Правните субекти, учредени в Общността, които участват в марокански изследователски програми и/или проекти, имат същите права и задължения по отношение на интелектуалната собственост, както правните субекти, учредени в Мароко, участващи в тези изследователски програми или проекти, като тези права са в съответствие с параграф 1.4. Всяка от страните осигурява правните субекти, които тя представлява, да предприемат всички необходими действия да дефинират и защитават правата си на интелектуална собственост.III. Права на интелектуална собственост на страните1. Освен ако не е


text: уговорено друго между страните, се прилагат следните правила за знание, генерирано от страните в процеса на дейностите, предприети в съответствие с член 2, параграф 3 от настоящото споразумение:а) страната, която генерира такова знание, е собственикът на това знание. Когато знанието е създадено съвместно и съответното участие на страните в работата не може да бъде установено, те притежават съвместно знанието;б) страната, притежаваща знанието, предоставя на другата страна права на достъп до знанието с оглед дейностите, посочени в член 2, параграф 3 от настоящото споразумение. Предоставянето на такива права на достъп до знанието се гарантира без заплащане.2. Освен ако страните не са се споразумели за друго, следните правила се прилагат за научните литературни разработки на страните:а) когато една страна публикува научни и технологични данни, информация и резултати, възникващи и свързани с дейностите, предприети съгласно настоящото споразумение, чрез списания, статии, доклади и книги или видео, на другата страна се предоставя неизключителна, неотменима, освободена от възнаграждения за права лицензия, валидна за цял свят, за превод, адаптиране, излъчване и публично разпространение на такива разработки;б) всички екземпляри на данни и информация, защитени с авторски права, приготвени в този контекст, за да се разпространяват публично, посочват имената на авторите на разработката, освен ако авторът изрично отказва да бъде назован. Екземплярите носят още и ясно видимо признание на подкрепата на сътрудничеството на страните.3. Освен ако страните не са се споразумели за друго се прилагат следните правила за тайната информация на страните:а) когато предоставя на другата страна информация, необходима за дейностите, предприети съгласно настоящото споразумение, всяка страна идентифицира информацията, която тя желае да остане неразкрита;б) за конкретните цели на прилагането на настоящото споразумение, получаващата страна може, на своя собствена отговорност, да предаде тайна информация на органи или лица под нейна власт;в) с предварителното писмено съгласие на страната, предоставяща информация, която да не бъде разкрита, получаващата страна може да разпространява такава информация по-свободно, отколкото се разрешава в противен случай от параграф 3, буква б). Страните си сътрудничат за разработването на процедури за искане и получаване на предварително писмено съгласие за по-свободно разпространение, и всяка страна ще дава такова одобрение до такава степен, до каквато това е разрешено от вътрешните политики, правилници и закони;г) не документирана тайна информация или друга поверителна информация, предоставена на семинари или на други срещи на представителите на страните, организирани съгласно настоящото споразумение, или информация, възникваща в следствие на назначаване на персонал, използване на съоръжения или провеждане на индиректно действие, трябва да остане поверителна, когато получателят на такава тайна или поверителна информация е информиран за поверителния характер на информацията преди тя да бъде предоставена, в съответствие с параграф 3, буква а);д) всяка страна осигурява тайната информация, която тя получава в съответствие с параграф 3, букви а) и г), да бъде контролирана, както е предвидено в настоящото споразумение. Ако една от страните разбере, че тя ще е или може да се очаква да бъде неспособна да изпълни разпоредбите за неразпространение, предвидени в параграф 3, букви а) и г), тя незабавно информира другата страна. След това страните се консултират, за да определят подходящ начин на действие.[1] Виж Шестата рамкова


text:
 22.1.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 15/80
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 154/2014
 от 9 юли 2014 година
 за изменение на приложение XIII (Транспорт) към Споразумението за ЕИП [2015/89]
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство (Споразумението за ЕИП), и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Член 29 от Регламент (ЕС) No 1316/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2013 г. за създаване на Механизъм за свързване на Европа, за изменение на Регламент (ЕС) No 913/2010 и за отмяна на регламенти (ЕО) No 680/2007 и (ЕО) No 67/2010 (1) следва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.
 (2)
 Поради това приложение XIII към Споразумението за ЕИП следва да бъде съответно изменено,
 ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
 Член 1
 Към точка 41в (Регламент (ЕС) No 913/2010 на Европейския парламент и на Съвета) от приложение ХIII към Споразумението за ЕИП се добавя следното:
 „, изменен със:
 —
 32013 R 1316: Регламент (ЕС) No 1316/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2013 г. (ОВ L 348, 20.12.2013 г., стр. 129).“
 Член 2
 Текстовете на Регламент (ЕС) No 1316/2013 на исландски и норвежки език, които ще бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила на 10 юли 2014 г., при условие че са внесени всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението за ЕИП (2).
 Член 4
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 9 юли 2014 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 Kurt JÄGER
 (1) ОВ L 348, 20.12.2013 г., стр. 129.
 (2) Без отбелязани конституционни изисквания.


text:
 Важна правна забележка
 |
 22006D0111(01)
 Официален вестник n° L 333 , 30/11/2006 стр. 0029 - 0029
 Решение на Съвместния комитет на ЕИПNo 111/2006oт 22 септември 2006 годиназа изменение на приложение II (Технически правила, стандарти, изпитвания и сертифициране) към Споразумението за ЕИПСЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с Протокола за адаптиране на Споразумението за Европейското икономическо пространство, по-нататък наричано "споразумението", и по-специално член 98 от него,като има предвид, че:(1) Приложение II към споразумението e изменено с Решение No 79/2006 на Съвместния комитет на ЕИП oт 7 юли 2006 г. [1].(2) Директива 2006/4/EО на Комисията oт 26 януари 2006 г. за изменение на приложенията към Директиви 86/362/ЕИО и 90/642/ЕИО на Съвета по отношение на максимално допустимите граници на остатъчни вещества от карбофуран [2] следва да се включи в споразумението,РЕШИ:Член 1В точка 38 (Директива 86/362/EИО на Съвета) и точка 54 (Директива 90/642/EИО на Съвета) oт глава XII от приложение II към споразумението се добавя следното тире:- "— 32006 L 0004: Директива 2006/4/EО на Комисията от 26 януари 2006 г. (ОВ L 23, 27.1.2006 г., стр. 69)."Член 2Текстовете на Директива 2006/4/EО на исландски и норвежки език, които се публикуват в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.Член 3Настоящото решение влиза в сила на 23 септември 2006 г., при условие че всички нотификации до Съвместния комитет на ЕИП съгласно член 103, параграф 1 от споразумението са направени [***].Член 4Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.Съставено в Брюксел на 22 септември 2006 година.За Съвместния комитет на ЕИППредседателOda Helen Sletnes[1] ОВ L 289, 19.10.2006 г., стр. 10.[2] ОВ L 23, 27.1.2006 г., стр. 69.[***] Не са посочени конституционни изисквания.--------------------------------------------------