text:
да повлияят на емисиите от замърсяващи вещества, трябва да са проектирани, конструирани и монтирани по такъв начин, че при нормални условия на употреба и независимо от вибрациите, на които може да бъде подложено, превозното средство да удовлетворява изискванията на настоящото правило.
 Техническите мерки, предприети от производителя, трябва да са такива, че да осигурят в съответствие с предписанията на настоящото правило ефективно ограничаване на емисиите от отработили газове и на емисиите от изпаряване през нормалния срок на експлоатация на превозното средство и при нормални условия на използване. Това включва надеждността на гъвкавите тръбопроводи и техните съединения, които се използват в системите за контрол на емисиите, които трябва да са изработени така, че да съответстват на предназначението им по първоначалния проект. По отношение на емисиите от изпускателната тръба тези условия се смятат за изпълнени, ако бъдат спазени съответно разпоредбите на точки 5.3.1.4. и 8.2.3.1. По отношение на емисиите от изпаряване тези условия се смятат за изпълнени, ако бъдат спазени съответно разпоредбите на точки 5.3.1.4. и 8.2.3.1.
 5.1.2.1. Забранява се употребата на измервателно-коригиращо устройство.
 Гърловини за пълнене на бензиновите резервоари
 5.1.3.1. При спазване на условията на точка 5.1.3.2., гърловината за зареждане на резервоара за бензин трябва да е проектирана така, че да не позволява зареждането на резервоара от накрайник на бензинова колонка с диаметър, равен или по-голям от 23,6 mm.
 Точка 5.1.3.1. не се прилага за превозно средство, по отношение на което са изпълнени следните две условия, т.е.:
 5.1.3.2.1. превозното средство е проектирано и конструирано така, че нито едно устройство, което е предназначено да контролира емисията на газообразни замърсители, не се влияе неблагоприятно от оловосъдържащ бензин, и;
 5.1.3.2.2. превозното средство е маркирано ясно, четливо и неизтриваемо със символа за безоловен бензин съгласно ISO 2575—1982 на място, което е непосредствено видимо от лицето, зареждащо резервоара за гориво. Допуска се наличието на допълнителни маркировки.
 Трябва да се предвидят мерки за предотвратяване на прекомерни емисии от изпаряване и разливане на гориво при липса на капачка на гърловината.
 Това може да се осигури с помощта на един от следните начини:
 5.1.4.1. използване на неотделяема капачка на гърловината с автоматично отваряне и затваряне,
 5.1.4.2. използване на конструкции, които водят до предпазване от прекомерни емисии от изпаряване вследствие на липса на капачка на гърловината за зареждане,
 5.1.4.3. прилагане на всякакви други мерки, които имат същия ефект. Като примери може да се посочи, без това да е изчерпателно, използването на привързани или захванати с верижка капачки или такива, които се заключват с контактния ключ на превозното средство. В този случай контактният ключ трябва да може да се сваля от капачката само в заключено положение.
 Предписания по отношение на сигурността на електронната система
 5.1.5.1. Всяко превозно средство, оборудвано с компютър за контрол на емисиите, трябва да има защита, която възпрепятства изменения на функциите му, с изключение на случаите, когато има разрешение за това от производителя. Производителят трябва да разреши промяната на тези функции, ако тя е необходима за диагностиката, обслужването, инспектирането, осъвременяването или ремонта на превозното средство. Всички препрограмируеми компютърни кодове или експлоатационни параметри трябва да са защитени срещу неупълномощена намеса


text:
и да са с ниво на защита не по-ниско от посоченото в разпоредбите на стандарт ISO DIS 15031-7 от октомври 1998 г. (SAE J2186 от октомври 1996 г.), при условие че обменът на защитени данни се извършва с използване на протоколите и диагностичния куплунг, предвидени в точка 6.5. от приложение II, допълнение 1. Всички сменяеми чипове с памет за калибриране трябва да са заляти, захванати в запечатан корпус или защитени чрез електронни алгоритми и трябва да не могат да се сменят без специализирани инструменти и процедури.
 5.1.5.2. Програмно определяните експлоатационни параметри на двигателя не трябва да могат да се сменят без помощта на специални инструменти и процедури (например запоени или заляти компютърни компоненти или запечатани (или запоени) компютърни кутии).
 5.1.5.3. При механични горивонагнетателни помпи, монтирани на двигатели със запалване чрез сгъстяване, производителят трябва да вземе подходящи мерки за защита от неупълномощена намеса в регулировката за максимално подаваното гориво, докато превозното средство е в експлоатация.
 5.1.5.4. Производителите могат да подадат молба към одобряващия орган за освобождаване от едно от тези изисквания на онези превозни средства, за които обичайно не се изисква такава защита. Критериите, по които одобряващият орган взема решение за освобождаване, включват, без да са посочени изчерпателно, наличието в момента на интегрални схеми за контрол на параметрите, способността за работа на превозното средство при високи показатели и прогнозният обем от продажби на превозното средство.
 5.1.5.5. Производителите, използващи системи с програмируеми компютърни кодове (например с електрически изтриваема програмируема памет само за четене, EEPROM) трябва да ги защитят от всяко непозволено препрограмиране. Производителите трябва да използват най-съвременни техники за защита от намеса и защита от записване, изискващи електронен достъп до външен компютър, управляван от производителя. Методите за постигане на адекватно ниво на защита срещу непозволена намеса се одобряват от одобряващия орган.
 5.1.6. Превозното средство може да бъде подложено на преглед за контрол на техническата му изправност и за проверка на състоянието му с оглед събираните данни в съответствие с точка 5.3.7. от настоящото правило. Ако този преглед налага прилагането на специална процедура, тя трябва да бъде подробно обяснена в ръководството за техническо обслужване (или в еквивалентен документ). Тази специална процедура не трябва да налага използването на оборудване, различно от доставяното с превозното средство.
 5.2. Методика на изпитване
 Таблица 1 илюстрира различните възможности за типово одобрение на превозно средство.
 5.2.1. Превозните средства с принудително запалване и хибридните електрически превозни средства, оборудвани с двигател с принудително запалване, се подлагат на следните изпитвания:
 Тип I (проверка на средните стойности на емисиите от изпускателната тръба след пускане в ход на студен двигател),
 Тип II (емисии на въглероден окис при работа на двигателя на празен ход),
 Тип III (емисии на картерни газове),
 Тип IV (емисии от изпаряване),
 Тип V (дълготрайност на устройствата против замърсяване),
 Тип VI (проверка на средните стойности на емисиите на въглероден окис и въглеводороди от изпускателната тръба след пускане в ход на студен двигател при ниска околна температура),
 изпитване на системата за бордова диагностика.
 5.2.2. Превозните средства, оборудвани с двигател с принудително запалване, и хибридните електрически превозни средства, оборудвани с двигател с принудително запалване,

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
работещ с втечнен нефтен газ (ВНГ) или с природен газ (ПГ), (едногоривен или двугоривен), се подлагат на следните изпитвания (в съответствие с таблица 1):
 Тип I (проверка на средните стойности на емисиите от изпускателната тръба след пускане в ход на студен двигател),
 Тип II (емисии на въглероден окис при работа на двигателя на празен ход),
 Тип III (емисии на картерни газове),
 Тип IV (емисии от изпаряване), ако е приложимо,
 Тип V (дълготрайност на устройствата против замърсяване),
 Тип VI (проверка на средните стойности на емисиите на въглероден окис и въглеводороди от изпускателната тръба след пускане в ход на студен двигател при ниска околна температура), ако е приложимо,
 изпитване на системата за бордова диагностика, ако е приложимо.
 5.2.3. Превозните средства, оборудвани с двигател със запалване чрез сгъстяване, и хибридните електрически превозни средства, оборудвани с двигател със запалване чрез сгъстяване, се подлагат на следните изпитвания:
 Тип I (проверка на средните стойности на емисиите от изпускателната тръба след пускане в ход на студен двигател)
 Тип V (дълготрайност на устройствата против замърсяване)
 и, ако е приложимо, изпитване на системата за бордова диагностика.
 Таблица 1
 Различни възможности за типово одобрение и разширяване на типово одобрение
 Изпитване за типово одобрение
 Превозни средства от категории М и N, оборудвани с двигатели с принудително запалване
 Превозни средства от категории M1 и N1, оборудвани с двигатели със запалване чрез сгъстяване
 бензиново превозно средство
 двугоривно превозно средство
 едногоривно превозно средство
 Тип I
 Да
 (максимална маса ≤ 3,5 t)
 Да
 (изпитва се с двата типа гориво)
 (максимална маса ≤ 3,5 t)
 Да
 (максимална маса ≤ 3,5 t)
 Да
 (максимална маса ≤ 3,5 t)
 Тип II
 Да
 Да
 (изпитва се с двата типа гориво)
 Да
 —
 Тип III
 Да
 Да
 (изпитва се само с бензин)
 Да
 —
 Тип IV
 Да
 (максимална маса ≤ 3,5 t)
 Да
 (изпитва се само с бензин)
 (максимална маса ≤ 3,5 t)
 —
 —
 Тип V
 Да
 (максимална маса ≤ 3,5 t)
 Да
 (изпитва се само с бензин)
 (максимална маса ≤ 3,5 t)
 Да
 (максимална маса ≤ 3,5 t)
 Да
 (максимална маса ≤ 3,5 t)
 Тип VI
 Да
 (максимална маса ≤ 3,5 t)
 Да
 (максимална маса ≤ 3,5 t)
 (изпитва се само с бензин)
 —
 —
 Разширяване на одобрението
 Точка 7.
 Точка 7.
 Точка 7.
 Точка 7.; категории M2 и N2 с референтна маса ≤ 2 840 kg.
 Система за бордова диагностика
 Да, в съответствие с точка 11.1.5.1.1. или 11.1.5.3.
 Да, в съответствие с точка 11.1.5.1.2. или 11.1.5.3.
 Да, в съответствие с точка 11.1.5.1.2. или 11.1.5.3.
 Да, в съответствие с точка 11.1.5.2.1. или 11.1.5.2.2. или 11.1.5.2.3. или 11.1.5.3.
 5.3. Описание на изпитванията
 Изпитване от тип I (контролиране на средните стойности на емисиите от изпускателната тръба след пускане в ход на студен двигател).
 5.3.1.1. Фигура 1 илюстрира различните възможности за провеждане на изпитване от тип I. Това изпитване трябва да се проведе на всички превозни средства, посочени в точка 1, с максимална маса не по-голяма от 3,5 тона.
 Превозното средство се поставя върху динамометричен стенд, оборудван със система за симулиране на натоварването и инерционните сили.
 Провежда се изпитване без прекъсване


text:
с обща продължителност 19 минути и 40 секунди, включващо две части — Част първа и Част втора. При съгласие на производителя се допуска прекъсване във вземането на проби за не повече от 20 секунди между края на Част първа и началото на Част втора, за да се улесни регулирането на изпитвателното оборудване.
 5.3.1.2.1.1. Превозните средства, които работят с ВНГ или с ПГ, се подлагат на изпитване от тип I с цел да се определи приспособимостта към промените в състава на ВНГ или на ПГ, както е посочено в приложение 12. Превозните средства, които могат да работят както с бензин, така и с ВНГ или с ПГ, се подлагат на изпитване и с двата вида гориво, като приспособимостта към промените в състава на ВНГ или на ПГ трябва да се изпита както е посочено в приложение 12.
 5.3.1.2.1.2. Независимо от изискванията на точка 5.3.1.2.1.1., превозните средства, които могат да работят с бензин и с едно газообразно гориво, но при които горивната система за подаване на бензин е предназначена само за аварийна ситуация или при пускане на двигателя в ход и чийто бензинов резервоар е с максимална вместимост 15 литра, за целите на изпитването от тип I се приемат за превозни средства, които работят само с газообразно гориво.
 5.3.1.2.2. Част първа от изпитването се състои от четири елементарни градски цикъла на движение. Всеки елементарен градски цикъл включва петнадесет фази (работа на празен ход, ускоряване, движение с постоянна скорост, намаляване на скоростта и т.н.).
 5.3.1.2.3. Част втора от изпитването се състои от един извънградски цикъл на движение. Извънградският цикъл включва 13 фази (работа на празен ход, ускоряване, движение с постоянна скорост, намаляване на скоростта и т.н.).
 5.3.1.2.4. По време на изпитването отработилите газове се разреждат и се взема пропорционална проба в една или повече торбички. Отработилите газове от изпитваното превозно средство се разреждат, взема се проба и се анализира, като се следва описаната по-долу процедура, а общият обем на разредените отработили газове се измерва. Записват се данните не само за емисиите на въглероден окис, въглеводороди и азотен окис, но също и емисиите на прахови частици от превозни средства, оборудвани с двигател със запалване чрез сгъстяване.
 5.3.1.3. Изпитването се извършва в съответствие с процедурата, описана в приложение 4. Методите за пробовземане и анализ на газовете и за отстраняване и претегляне на праховите частици трябва да са като предписаните.
 В съответствие с изискванията на точка 5.3.1.5 изпитването се извършва три пъти. Резултатите се умножават по съответния коефициент за влошаване, посочен в точка 5.3.6., и в случай на системи с периодично регенериране, съответстващи на описанието в точка 2.20., резултатите трябва да се умножат по коефициента Ki, получен съгласно приложение 13. Получените като резултат маси на газообразните емисии, а при превозните средства с двигатели със запалване чрез сгъстяване и масата на праховите частици от всяко от изпитванията, трябва да са по-ниски от пределните стойности, посочени в таблицата по-долу:
 Пределни стойности
 Референтна маса
 (RW)
 (kg)
 Маса на въглеродния окис
 (CO)
 Маса на въглеводородите
 (HC)
 Маса на азотните окиси
 (NOx)
 Сумарна маса на всички въглеводороди и азотни окиси
 (HC


text:
+ NOx)
 Маса на праховите частици (7)
 (PM)
 L1
 (g/km)
 L2
 (g/km)
 L3
 (g/km)
 L2 + L3
 (g/km)
 L4
 (g/km)
 Категория
 Клас
 Бензин
 Дизелово гориво
 Бензин
 Дизелово гориво
 Бензин
 Дизелово гориво
 Бензин
 Дизелово гориво
 Дизелово гориво
 A(2000)
 M (8)
 —
 Всички
 2,3
 0,64
 0,20
 —
 0,15
 0,50
 —
 0,56
 0,05
 N1
 (9)
 I
 RW ≤ 1 305
 2,3
 0,64
 0,20
 —
 0,15
 0,50
 —
 0,56
 0,05
 II
 1 305 < RW ≤ 1 760
 4,17
 0,80
 0,25
 —
 0,18
 0,65
 —
 0,72
 0,07
 III
 1 760 < RW
 5,22
 0,95
 0,29
 —
 0,21
 0,78
 —
 0,86
 0,10
 B(2005)
 M (8)
 —
 Всички
 1,0
 0,50
 0,10
 —
 0,08
 0,25
 —
 0,30
 0,025
 N1
 (9)
 I
 RW ≤ 1 305
 1,0
 0,50
 0,10
 —
 0,08
 0,25
 —
 0,30
 0,025
 II
 1 305 < RW ≤ 1 760
 1,81
 0,63
 0,13
 —
 0,10
 0,33
 —
 0,39
 0,04
 III
 1 760 < RW
 2,27
 0,74
 0,16
 —
 0,11
 0,39
 —
 0,46
 0,06
 5.3.1.4.1. Въпреки изискванията на точка 5.3.1.4., за всеки замърсител или комбинация от замърсители една от трите получени като резултат маси може да надвишава предписаната пределна стойност с не повече от 10 %, ако средноаритметичната им стойност е по-ниска от предписаната пределна стойност. Когато предписаните пределни стойности са надвишени от повече от един замърсител, няма значение дали това се е получило при същото изпитване или при различни изпитвания.
 5.3.1.4.2. Когато изпитванията се извършват с газообразни горива, получените маси на газообразните емисии трябва да са по-малки от пределните стойности за превозни средства с бензинови двигатели, посочени в таблицата по-горе.
 Броят на изпитванията, предписани в точка 5.3.1.4., се намалява при определените по-нататък условия, където V1 e резултатът от първото изпитване и V2 е резултатът от второто изпитване за всеки замърсител или общата емисия от два замърсителя, чиито емисии са предмет на нормиране.
 5.3.1.5.1. Извършва се само едно изпитване, ако стойността на резултата за всеки замърсител или общата емисия от два замърсителя, чиито емисии са предмет на нормиране, е по-малка или равна на 0,70 L (т.е. V1 ≤ 0,70 L).
 5.3.1.5.2. Ако не е изпълнено изискването от точка 5.3.1.5.1., се провеждат само две изпитвания, ако за всеки замърсител или за общата емисия от два замърсителя, чиито емисии са предмет на нормиране, са изпълнени следните условия:
 V1 ≤ 0,85 L и V1 + V2 ≤ 1,70 L и V2 ≤ L
 Изпитване от тип II (Изпитване за емисии от въглероден окис при работа на празен ход)
 Това изпитване се провежда на всички превозни средства с двигатели с принудително запалване, чиято максимална маса е по-голяма от 3,5 тона.
 5.3.2.1.1. Превозните средства, които могат да работят както с бензин, така и с втечнен нефтен газ или с природен газ, се подлагат на изпитването от тип II и с двата вида гориво.
 5.3.2.1.2. Независимо от изискванията на точка 5.3.2.1.1., превозните средства, които могат да работят както с бензин, така и с газообразни горива, но при които горивната система за подаване на бензин е предназначена само за аварийна ситуация или при пускане на двигателя в ход и чийто бензинов резервоар е


text:
с максимална вместимост 15 литра, за целите на изпитването от тип II се приемат за превозни средства, които работят само с газообразно гориво.
 5.3.2.2. Когато изпитването се извършва в съответствие с приложение 5, обемното съдържание на въглероден окис в отработилите газове, отделяни от двигателя при работа на празен ход, не трябва да превишава 3,5 % при настройките, указани от производителя, и не трябва да надвишава 4,5 % в обхвата от настройки, посочен в това приложение.
 Изпитване от тип III (проверка на емисиите на картерни газове)
 Това изпитване се провежда на всички превозни средства посочени в точка 1., с изключение на тези с двигатели със запалване чрез сгъстяване.
 5.3.3.1.1. Превозните средства, които могат да работят както с бензин, така и с втечнен нефтен газ или с природен газ, се подлагат на изпитването от тип III при работа само с бензин.
 5.3.3.1.2. Независимо от изискванията на точка 5.3.3.1.1., превозните средства, които могат да работят както с бензин, така и с газообразни горива, но при които горивната система за подаване на бензин е предназначена само за аварийна ситуация или при пускане на двигателя в ход и чийто бензинов резервоар е с максимална вместимост 15 литра, за целите на изпитването от тип III се приемат за превозни средства, които работят само с газообразно гориво.
 Когато изпитването се извършва в съответствие с приложение 6, системата за вентилация на картера на двигателя не трябва да позволява емисии на каквито и да е картерни газове в атмосферата.
 Фигура 1
 Логическа схема на системата за типово одобрение при изпитване от тип I
 (вж. точка 5.3.1.)
 Изпитване от тип IV (Определяне на емисиите от изпаряване)
 Това изпитване се провежда на всички превозни средства, посочени в точка 1., с изключение на превозните средства с двигател със запалване чрез сгъстяване, превозните средства, работещи с втечнен нефтен газ или с природен газ, и превозните средства с максимална маса по-голяма от 3 500 kg.
 5.3.4.1.1. Превозните средства, които могат да работят както с бензин, така и с втечнен нефтен газ или с природен газ, се подлагат на изпитването от тип IV при работа само с бензин.
 5.3.4.2. Когато се провежда изпитване съгласно приложение 7, емисиите от изпаряване трябва да бъдат по-малко от 2 g на изпитване.
 Изпитване от тип VI (Определяне на средните стойности на емисиите на въглероден окис и въглеводороди от изпускателната тръба след пускане в ход на студен двигател при ниска околна температура).
 Това изпитване се провежда за всички превозни средства от категории M1 и N1, клас I, оборудвани с двигател с принудително запалване, освен за превозните средства, проектирани за превоз на повече от 6 човека, и за превозните средства с максимална маса, по-голяма от 2 500 kg.
 5.3.5.1.1. Превозното средство се поставя на динамометричен стенд, оборудван с устройства за симулиране на натоварване и инерционни сили.
 5.3.5.1.2. Изпитването се състои от четири елементарни градски цикъла, както е предвидено за Част първа на изпитването от тип I. Част първа на изпитването е описана в приложение 4, допълнение 1, и е илюстрирана във фигури 1/1, 1/2 и 1/3 от допълнението. Изпитването при ниска


text:
околна температура, продължаващо общо 780 секунди, трябва да се провежда без прекъсване и започва от момента на пускането в ход на двигателя.
 5.3.5.1.3. Изпитването при ниска околна температура се провежда при температура на околната среда 266 К (–7 °C). Преди провеждане на изпитването превозните средства трябва да бъдат приведени по еднакъв начин към температурата на изпитването, за да се осигури възпроизводимост на резултатите. Привеждането към температурата на изпитването и другите методики на изпитване се провеждат съгласно изискванията на приложение 8.
 5.3.5.1.4. По време на изпитването отработили газове се разреждат и се взема пропорционална проба. Отработилите газове на изпитваното превозно средство се разреждат, от тях се вземат проби и се анализират съгласно процедурата, описана в приложение 8, и се измерва общият обем на разредените отработили газове. Разредените отработили газове се анализират за въглероден окис и въглеводороди.
 При спазване на изискванията по точки 5.3.5.2.2. и 5.3.5.3., изпитването трябва да се проведе три пъти. Получената маса на емисиите от въглероден окис и въглеводороди трябва да е под пределните стойности, посочени в таблицата по-долу:
 Температура на изпитване
 Въглероден окис L1
 (g/km)
 Въглеводороди L2
 (g/km)
 266 K (–7 °C)
 15
 18
 5.3.5.2.1. Независимо от изискванията на точка 5.3.5.2., не повече от един от трите получени резултата за всеки замърсител може да надвишава предписаните пределни стойности с не повече от 10 %, като средноаритметичната стойност от трите резултата трябва да е по-малка от предписаната пределна стойност. Когато пределните стойности са надвишени при повече от един от замърсителите, няма значение дали това е настъпило по време на едно и също изпитване или при различни изпитвания.
 5.3.5.2.2. По искане на производителя броят на изпитванията, предвиден в точка 5.3.5.2., може да бъде увеличен до 10, ако средноаритметичната стойност от първите три резултата е под 110 % от пределната стойност. В този случай единственото изискване след изпитването е средната аритметична стойност от всичките 10 резултата да бъде по-ниска от пределната стойност.
 Броят на изпитванията, предписани в точка 5.3.5.2., може да бъде намален в съответствие с разпоредбите на точки 5.3.5.3.1. и 5.3.5.3.2.
 5.3.5.3.1. Когато стойността на получения от първото изпитване резултат за всеки замърсител поотделно е по-малка или равна на 0,70 L, се провежда само едно изпитване.
 5.3.5.3.2. Ако не е изпълнено изискването по точка 5.3.5.3.1., се извършват само две изпитвания, ако за всеки замърсител резултатът от първото изпитване е по-малък или равен на 0,85 L и сумата на първите два резултата е по-малка или равна на 1,70 L, а резултатът от второто изпитване е по-малък или равен на L.
 (V1 ≤ 0,85 L и V1 + V2 ≤ 1,70 L и V2 ≤ L).
 Изпитване от тип V (Дълготрайност на устройствата против замърсяване)
 Това изпитване се провежда за всички превозни средства, посочени в точка 1., за които се прилага изпитването, посочено в точка 5.3.1. Изпитването включва изпитване за стареене при изминат пробег от 80 000 km в съответствие с програмата, описана в приложение 9, на писта за изпитване, на шосе или върху динамометричен стенд.
 5.3.6.1.1. Превозните средства, които могат да работят както с бензин, така и с втечнен нефтен газ


text:
или с природен газ, следва да се подлагат на изпитване от тип V при работа само с бензин. В този случай коефициентът на влошаване, получен при работа с безоловен бензин, се приема като валиден и за втечнения нефтен газ или за природния газ.
 5.3.6.2. Независимо от изискванията на точка 5.3.6.1., производителят може да избере коефициенти на влошаване от следната таблица, използвана като алтернатива на изпитването по точка 5.3.6.1.
 Коефициенти на влошаване
 Замърсител
 CO
 HC
 NOx
 HC + NOx
 (10)
 Прахови частици
 Категория на двигателя
 Двигател с принудително запалване
 1,2
 1,2
 1,2
 —
 —
 Двигател със запалване чрез сгъстяване
 1,1
 —
 1
 1
 1,2
 По искане на производителя техническата служба може да проведе изпитване от тип I преди приключването на изпитването от тип V, като се използват коефициентите на влошаване от горната таблица. При приключване на изпитването от тип V техническата служба може да коригира резултатите, използвани за целите на типовото одобрение, записани в приложение 2, като замени коефициентите на влошаване от горната таблица с измерените при изпитването от тип V.
 5.3.6.3. Коефициентите на влошаване се определят или с помощта на процедурата в точка 5.3.6.1., или като се използват стойностите в таблицата към точка 5.3.6.2. Тези коефициенти са предназначени за установяване на съответствието с изискванията по точка 5.3.1.4. и 8.2.3.1.
 Данни за емисиите, необходими за целите на техническия преглед
 5.3.7.1. Настоящото изискване се отнася до всички превозни средства, които се задвижват с двигатели с принудително запалване, за които е подадено заявление за типово одобрение в съответствие с настоящото изменение.
 5.3.7.2. При провеждане на изпитване в съответствие с приложение 5 (изпитване от тип II), при нормална честота на въртене на двигателя при работа на празен ход:
 а)
 се отчита обемното съдържание на въглероден окис в отработилите газове,
 б)
 се отчита честотата на въртене на двигателя по време на изпитването, включително и евентуалния интервал на изменение.
 5.3.7.3. При изпитване с висока честота на въртене на двигателя при работа на празен ход (т.е. > 2 000 min.–1)
 а)
 се отчита обемното съдържание на въглероден окис в отработилите газове,
 б)
 се записва стойността на Ламбда (*),
 в)
 се отчита честотата на въртене на двигателя по време на изпитването, включително и интервала на изменение.
 (*)
 Стойността на Ламбда се изчислява чрез опростеното уравнение на Бретшнайдер, както следва:
 където:
 [ ]
 =
 концентрация в обемни проценти
 K1
 =
 коефициент на преобразуване на измерването NDIR към измерване FID (предоставен от производителя на измервателното оборудване)
 Hcv
 =
 атомно отношение на водорода към въглерода
 —
 за бензин
 1,73
 —
 за ВНГ
 2,53
 —
 за ПГ
 4,0
 Ocv
 =
 атомно отношение на кислорода към въглерода
 —
 за бензин
 0,02
 —
 за втечнен нефтен газ
 0,0
 —
 за природен газ
 0,0
 5.3.7.4. Температурата на маслото на двигателя по време на изпитването се измерва и записва.
 5.3.7.5. Попълва се таблицата от точка 17 към приложение 2.
 5.3.7.6. Производителят трябва да потвърди точността на стойността Ламбда, отчетена по време на типовото одобрение съгласно изискванията на точка 5.3.7.3., като представителна за типичните серийни превозни средства в рамките на 24 месеца от датата на издаване на


text:
типовото одобрение от техническата служба. Трябва да се направи оценка въз основа на наблюдения и проучвания на серийни превозни средства.
 5.3.8. Изпитване на системата за бордова диагностика
 Това изпитване се провежда върху всички превозни средства, посочени в точка 1. Следва се методиката на изпитване, посочена в приложение 11, точка 3.
 6. ИЗМЕНЕНИЯ НА ТИПА НА ПРЕВОЗНОТО СРЕДСТВО
 Всяко изменение на типа на превозното средство се съобщава на административната служба, която е издала одобрението за този тип превозно средство. В такъв случай службата може:
 6.1.1. да приеме, че измененията нямат съществен отрицателен ефект и че при всички случаи превозното средство продължава да отговаря на изискванията; или
 6.1.2. да изиска протокол от допълнително изпитване от техническата служба, отговорна за провеждането му.
 6.2. Потвърждението на одобрението или отказът на одобрение, в което се посочват измененията, се съобщава съгласно процедурата, посочена в точка 4.3. по-горе, на страните по Спогодбата, които прилагат настоящото правило.
 6.3. Компетентният орган, който издава разширение на одобрението, дава сериен номер на това разширение и информира за това другите страни по Спогодбата от 1958 г., прилагащи настоящото правило, чрез формуляра на съобщение, съответстващ на образеца в приложение 2 към настоящото правило.
 7. РАЗШИРЯВАНЕ НА ОДОБРЕНИЕ
 В случай на изменения на типа, одобрен съгласно настоящото правило, се прилагат следните специални условия в случаите, когато са приложими.
 Разширения, свързани с емисиите от изпускателната тръба (Изпитвания от тип I, тип II и тип VI).
 Типове превозни средства с различни референтни маси
 7.1.1.1. Одобрение, издадено за определен тип превозно средство, може да бъде разширено само до типовете превозни средства с референтна маса, която изисква да се използват следващите две по-високи еквивалентни инерционни категории или която и да е по-ниска еквивалентна инерционна категория.
 7.1.1.2. За превозните средства от категории N1 и М, посочени в забележка 2 към точка 5.3.1.4., ако референтната маса на типа превозно средство, за което се иска разширение на одобрението, изисква използването на еквивалентна инерционна маса, която е по-малка от използваната за вече одобрения тип превозно средство, се издава разширение на одобрението ако масите на замърсителите от вече одобрения тип превозно средство са в границите на допустимите стойности, предписани за превозното средство, за което се иска разширяване на одобрението.
 Превозни средства с различни общи предавателни числа
 Типовото одобрение, издадено на превозно средство, може при следните условия да бъде разширено за други типове превозни средства, които се различават от одобрения тип само по отношение на предавателното число на трансмисиите:
 7.1.2.1. За всяко едно от предавателните числа, използвани в изпитванията от тип I и тип VI, е необходимо да се определи следното съотношение,
 където при честота на въртене на двигателя от 1 000min–1 V1 е скоростта на одобрения тип превозно средство, а V2 е скоростта на типа превозно средство, за което се иска разширяване на одобрението.
 7.1.2.2. Ако за всяко предавателно число на трансмисията E ≤ 8 %, разширението се издава без да се повтарят изпитванията от тип I и тип VI.
 7.1.2.3. В случай че за поне едно предавателно число на трансмисията E > 8 % и ако за всяко предавателно число Е ±


text:
13 %, изпитванията от тип I и тип VI трябва да бъдат повторени, но могат да се проведат в лаборатория, избрана от производителя и одобрена от техническата служба. Протоколът от изпитванията се изпраща на техническата служба, отговорна за провеждане на изпитванията за типово одобрение.
 7.1.3. Типове превозни средства с различна референтна маса и различни общи предавателни числа на трансмисията
 Типовото одобрение, издадено за определен тип превозно средство, може да бъде разширено до типовете превозни средства, които се различават от одобрения тип само по отношение на референтната маса и общите предавателни числа на трансмисиите им, при условие че са изпълнени изискванията на точка 7.1.1. и 7.1.2.
 Забележка: Когато определен тип превозно средство е бил одобрен в съответствие с точки от 7.1.1. до 7.1.3., това одобрение не може да бъде разширено за други типове превозни средства.
 Емисии от изпаряване (изпитване от тип IV)
 Одобрението, издадено на тип превозно средство, оборудвано със система за контрол на емисиите от изпаряване, може да бъде разширено при следните условия:
 7.2.1.1. Основният принцип на дозиране на горивовъздушната смес трябва да бъде един и същ (например едноточково впръскване, карбуратор).
 7.2.1.2. Формата и материалът на резервоара за гориво, както и гъвкавите тръбопроводи за течно гориво трябва да са еднакви. Трябва да бъде изпитан най-неблагоприятният за фамилията случай по отношение на напречното сечение и приблизителната дължина на гъвкавите тръбопроводи. Техническата служба, отговорна за изпитванията за типово одобрение, решава дали е приемливо използването на различни сепаратори за газообразната и течната фаза. Разликата в обема на резервоара за гориво трябва да е в границите на ±10 %. Регулировката на предпазния клапан на резервоара трябва да е еднаква.
 7.2.1.3. Методът на задържане на горивните пари трябва да бъде еднакъв, т.е. обемът и формата на устройството за улавяне на парите, използваното вещество в него, въздушният филтър (ако се използва за контрол на емисиите от изпаряване) и т.н.
 7.2.1.4. Обемът на поплавковата камера на карбуратора не трябва да се различава с повече от ±10 милилитра.
 7.2.1.5. Методът за прочистване на натрупаните изпарения трябва да бъде еднакъв (напр. въздушен поток, в момента на пускане в ход или продухване с определен обем по време на движение на превозното средство).
 7.2.1.6. Методът на херметизиране и вентилиране на системата за дозиране на горивото трябва да бъде еднакъв.
 7.2.2. Допълнителни забележки:
 i)
 разрешава се различен работен обем на двигателя;
 ii)
 разрешават се различни мощности на двигателя;
 iii)
 разрешават се предавателни кутии с автоматично и ръчно управление, трансмисии със задвижване на две и четири колела;
 iv)
 разрешават се различни видове каросерии;
 v)
 разрешават се различни по размери колела и гуми.
 Дълготрайност на устройствата против замърсяване (Изпитване от тип V)
 Издаденото типово одобрение за превозно средство може да бъде разширено за други типове превозни средства при условие, че комбинацията двигател/система за контрол на замърсяването е еднаква с тази на вече одобреното превозно средство. За тази цел онези типове превозни средства, чиито описани по-долу параметри са еднакви или остават в определените пределни стойности, се считат за принадлежащи към една и съща комбинация двигател/система за контрол на замърсяването.
 7.3.1.1. Двигател:
 —
 брой на цилиндрите,


text:
—
 обем на двигателя (±15 %),
 —
 конфигурация на цилиндровия блок,
 —
 брой на клапаните,
 —
 горивна система,
 —
 вид на охладителната система,
 —
 горивен процес,
 —
 осово разстояние между цилиндрите.
 7.3.1.2. Система за контрол на замърсяването:
 —
 Каталитични преобразуватели:
 —
 брой на каталитичните преобразуватели и елементите,
 —
 размер и форма на каталитичните преобразуватели (разлика в обема на монолитен елемент до ±10 %),
 —
 каталитично действие на преобразувателя (окисляване, трипътен, ...),
 —
 зареждане с благороден метал (eднакво или по-голямо),
 —
 съдържание на благороден метал (разлика до ±15 %),
 —
 субстрат (структура и материал),
 —
 гъстота на клетките,
 —
 тип на кожуха на каталитичния(ите) преобразувател(и),
 —
 разположение на каталитичните преобразуватели (местоположение и размер в изпускателната система така, че да не създава температурни разлики по-големи от 50 К на входа на каталитичния преобразувател).
 Тази температурна разлика се проверява при стабилизирани условия, при скорост от 120 km/h и регулировки на натоварването, използвани при изпитване от тип I.
 —
 Подаване на въздух:
 —
 с или без
 —
 тип (пулсиращо, въздушни помпи, ...).
 —
 Рециркулация на отработилите газове (EGR):
 —
 с или без.
 7.3.1.3. Инерционна категория: двете непосредствено по-високи и всички по-ниски инерционни категории.
 7.3.1.4. Изпитването за дълготрайност може да бъде проведено, като се използва превозно средство, чиято каросерия, предавателна кутия (с автоматично или ръчно управление) и размери на колелата или гумите са различни от тези на типа превозно средство, за който се иска типово одобрение.
 Системи за бордова диагностика
 7.4.1. Издаденото одобрение на тип превозно средство по отношение на системата за бордова диагностика може да бъде разширено за други типове превозни средства, принадлежащи към същата фамилия СБД, както е описано в приложение 11, допълнение 2. Системата за контрол на емисиите от двигателя трябва да бъде еднаква с тази на вече одобреното превозно средство и да отговаря на описанието на фамилията двигатели със СБД, посочено в приложение 11, допълнение 2, независимо от следните характеристики на превозното средство:
 принадлежности на двигателя,
 гуми,
 еквивалентна инерционна маса,
 охладителна система,
 общо предавателно число,
 тип на трансмисията,
 тип на каросерията.
 8. СЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО
 8.1. Всяко превозно средство, върху което е поставена маркировка за типово одобрение съгласно изискванията на настоящото правило, трябва по отношение на елементите, свързани с емисиите на газообразни замърсители и прахови частици от двигателя, емисиите на картерните газове и емисиите от изпаряване, да отговаря на одобрения тип превозно средство. Процедурите за оценка на съответствието на производството трябва да съответстват на записаните в Спогодбата от 1958 г., допълнение 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), по отношение на следните изисквания:
 Като общо правило съответствието на производството по отношение на ограничаването на емисиите от превозното средство (изпитвания от тип I, II, III и IV) се проверява въз основа на описанието във формуляра за съобщение и неговите приложения.
 Съответствие на превозни средства в експлоатация
 Мерките, които се вземат във връзка с издадените типови одобрения по отношение на емисиите, трябва да бъдат подходящи и за потвърждаване на функционалността на устройствата за контрол на емисиите по време на нормалния живот на превозните средства, при нормални условия на експлоатация (съответствие на правилно поддържаните и използвани превозни средства в


text:
експлоатация). За целите на настоящото правило тези мерки трябва да се проверяват за период на използване до 5 години или пробег до 80 000 km, което от двете събития настъпи първо, а от 1 януари 2005 г. — за период на използване до 5 години или пробег до 100 000 km, което от двете събития настъпи първо.
 Проверката на съответствието на превозните средства в експлоатация от страна на органа за типово одобрение се извършва въз основа на цялата съответна информация, с която производителят разполага, и съгласно процедури, които са сходни на определените в допълнение 2 от Спогодбата от 1958 г. (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2).
 Фигури 4/1 и 4/2 от допълнение 4 илюстрират процедурата за проверка на съответствието в експлоатация.
 8.2.1.1. Параметри, определящи фамилия превозни средства в експлоатация
 Фамилията превозни средства в експлоатация може да се определи чрез основните конструктивни параметри, които са общи за превозните средства, принадлежащи към тази фамилия. Следователно типовете превозни средства, при които са общи най-малко параметрите, описани по-долу, или се намират в определените допуски, могат да се разглеждат като принадлежащи към една и съща фамилия превозни средства в експлоатация:
 —
 горивен процес (двутактов, четиритактов, ротационен двигател);
 —
 брой на цилиндрите;
 —
 разположение на цилиндрите (редово, V-образно, радиално, боксерно, друго). Наклонът или ориентирането на цилиндрите не е критерий;
 —
 метод на подаване на гориво към двигателя (например индиректно или директно впръскване);
 —
 тип охладителна уредба (с въздух, вода, масло);
 —
 метод на засмукване на въздуха (атмосферно засмукване, пълнене под налягане);
 —
 гориво, за което е предназначен двигателят (бензин, дизелово гориво, ПГ, ВНГ и т.н.). Двугоривните превозни средства могат да се групират с едногоривни превозни средства, ако едно от горивата е общо;
 —
 тип каталитичен преобразувател (трипътен катализатор или друг(и));
 —
 тип на филтъра за прахови частици (с или без);
 —
 рециркулация на отработилите газове (с или без);
 —
 работен обем на най-големия двигател от фамилията превозни средства минус 30 %.
 Проверка на съответствието в експлоатация се провежда от органа за типово одобрение въз основа на информация, предоставена от производителя. Тази информация трябва да съдържа най-малко следните елементи:
 8.2.1.2.1. Име и адрес на производителя.
 8.2.1.2.2. Име, адрес, телефонен номер и номер на факс, както и адрес на електронната поща на неговия упълномощен представител за географските зони, обхванати от информацията на производителя.
 8.2.1.2.3. Име(на) на модела(ите) на превозните средства, включени в информацията на производителя.
 8.2.1.2.4. Когато е приложимо, списък на типовете превозни средства, обхванати от информацията на производителя, т.е. фамилия превозни средства в експлоатация в съответствие с точка 8.2.1.1.
 8.2.1.2.5. Кодове на идентификационния номер на превозното средство (VIN), приложими за типовете превозни средства, принадлежащи към фамилията в експлоатация (представка VIN).
 8.2.1.2.6. Номерата на типовите одобрения, приложими за типовете превозни средства от фамилията в експлоатация, включително, когато е приложимо, номерата на всички разширения и поправки на място и/или повиквания от производителя за отстраняване на дефекти (доработка).
 8.2.1.2.7. Подробности за тези разширения на типовите одобрения и поправки на място и/или повиквания от производителя за отстраняване на дефекти (доработка) на превозните средства, обхванати от информацията на производителя (ако органът за типово одобрение ги поиска).
 8.2.1.2.8.


text:
Периодът от време, през който е била събрана информацията на производителя.
 8.2.1.2.9. Периодът на производство на превозните средства, включен в информацията на производителя (например „превозни средства, произведени през календарната 2001 г.“).
 Прилаганата от производителя процедура за проверка на съответствието в експлоатация, включително:
 8.2.1.2.10.1. Метода за установяване на местоположението на превозните средства;
 8.2.1.2.10.2. Критериите за избор или за отхвърляне на превозните средства;
 8.2.1.2.10.3. Типовете изпитвания и процедурите, използвани за целите на програмата;
 8.2.1.2.10.4. Критерии на производителя за приемането/отхвърлянето на фамилията превозни средства в експлоатация;
 8.2.1.2.10.5. Географска област(и), в рамките на която производителят е събирал информация.
 8.2.1.2.10.6. Размер на извадката и план за вземане на проби.
 Резултатите от прилаганата от производителя процедура по проверка на съответствието в експлоатация, включително:
 8.2.1.2.11.1. Идентификация на превозните средства, включени в програмата (независимо дали са били подложени на изпитване или не).
 —
 Тази идентификация включва: наименование на модела;
 —
 идентификационен номер на превозното средство (VIN);
 —
 регистрационен номер на превозното средство;
 —
 дата на производство;
 —
 регион на употреба (когато е известен);
 —
 пневматични гуми, с които е оборудвано превозното средство.
 8.2.1.2.11.2. Основание(я) за изключване на превозно средство от извадката.
 8.2.1.2.11.3. Данни за извършеното обслужване за всяко превозно средство от извадката (включително евентуалните доработки).
 8.2.1.2.11.4. Данни за извършените ремонти по всяко превозно средство от извадката (когато са известни).
 8.2.1.2.11.5. Данни за изпитванията, включително:
 —
 дата на изпитването;
 —
 място на изпитването;
 —
 разстояние, отчетено от километража на превозното средство;
 —
 спецификации на горивото, използвано при изпитването (например еталонно гориво или гориво от търговската мрежа);
 —
 условия на изпитването (температура, влажност, инерционна маса на динамометъра);
 —
 настройка на динамометъра (например режим на функциониране);
 —
 резултати от изпитването (за най-малко три различни превозни средства от всяка фамилия).
 8.2.1.2.12. Данни, отчетени от системата за бордова диагностика.
 8.2.2. Сведенията, събрани от производителя, трябва да са достатъчно пълни, за да може да се направи оценка на показателите при експлоатация при нормалните условия на употреба, определени в точка 8.2., и по начин, който е представителен за географското проникване на производителя на пазара.
 За целите на настоящото правило производителят не е длъжен да извърши проверка на съответствието в експлоатация на определен тип превозно средство, ако е в състояние да докаже по задоволителен начин пред органа, отговарящ за типовото одобрение, че годишните световни продажби на този тип превозно средство не надвишават 10 000 екземпляра.
 В случай на превозни средства, които ще се продават в рамките на Европейския съюз, производителят не е длъжен да извърши проверка на съответствието в експлоатация на определен тип превозно средство, ако е в състояние да докаже по задоволителен начин пред органа, отговарящ за типовото одобрение, че годишните продажби в рамките на Европейския съюз на този тип превозно средство не надвишават 5 000 екземпляра.
 Ако трябва да се проведе изпитване от тип I и типовото одобрение на превозно средство има едно или няколко разширения, изпитванията се провеждат или върху превозното средство, описано в първоначалната техническа документация, или върху превозното средство, описано в техническата документация, свързана със съответното разширение.
 Проверка на съответствието на превозното средство при изпитване от тип I.
 След извършването на


text:
подбора от страна на компетентния орган, производителят не може да предприема каквито и да било промени в регулировките на избраните превозни средства.
 Изпитванията на хибридните електрически превозни средства (ХЕПС) се провеждат съгласно условията, посочени в приложение 14:
 —
 За превозните средства с външно зареждане (OVC) измерването на емисиите от замърсители се извършва след подготовката на превозното средство в съответствие с условие Б от изпитване от тип I за хибридни превозни средства с външно зареждане.
 —
 За превозните средства без външно зареждане (NOVC) измерването на емисиите от замърсители се извършва при същите условия, както при изпитването от тип I на превозни средства без външно зареждане.
 Избират се три превозни средства от серията по метода на случайния подбор и се изпитват съгласно предписанията в точка 5.3.1. Коефициентите на влошаване се използват по същия начин. Пределните стойности са посочени в точка 5.3.1.4.
 8.2.3.1.1.1. В случай на системи с периодично регенериране, съгласно определението в точка 2.20., резултатите трябва да се умножат по коефициента Ki, получен по процедурата, определена в приложение 13 по времето, когато е било издадено типовото одобрение.
 По молба на производителя изпитването може да се извърши непосредствено след края на регенерирането.
 8.2.3.1.2. Ако компетентният орган е удовлетворен от посочените от производителя в съответствие с точка 8.2.1. по-горе стандартни отклонения на производството, изпитванията се извършват съгласно допълнение 1.
 Ако компетентният орган не е удовлетворен от посочените от производителя в съответствие с точка 8.2.1. по-горе стандартни отклонения на производството, изпитванията се извършват съгласно допълнение 2.
 8.2.3.1.3. Производството за дадена серия се приема, че съответства на изискванията, ако въз основа на резултатите от изпитване на образците е взето решение за приемане по отношение на всички замърсители, или се приема, че не съответства на изискванията, ако е взето решение за отхвърляне на един замърсител, в съответствие с критерия за изпитване, посочен в съответното допълнение.
 Когато е взето решение за приемане по отношение на един замърсител, това решение не може да се променя в резултат на допълнителни изпитвания, провеждани с цел вземане на решение по отношение на други замърсители.
 Ако не се вземе решение за приемане по отношение на всички замърсители и когато не е взето решение за отхвърляне по отношение на един замърсител, изпитването се провежда върху друго превозно средство (вж. фигура 2 по-долу).
 Фигура 2
 Независимо от изискванията на точка 3.1.1. от приложение 4, изпитванията се провеждат върху превозни средства, взети директно от производствената линия.
 8.2.3.2.1. Въпреки това, по искане на производителя изпитванията могат да се проведат върху превозни средства с пробег:
 —
 не по-голям от 3 000 km за превозни средства, оборудвани с двигател с принудително запалване,
 —
 не по-голям от 15 000 km за превозни средства, оборудвани с двигател със запалване чрез сгъстяване.
 И в двата случая процедурата по разработване се извършва от производителя, който се задължава да не извършва никакви промени по тези превозни средства.
 8.2.3.2.2. Ако производителят желае да разработи превозните средства (с пробег от „x“ km, като x ≤ 3 000 km за превозни средства, оборудвани с двигател с принудително запалване, и x ≤ 15 000 km за превозни средства,


text:
оборудвани с двигател със запалване чрез сгъстяване), се прилага следната процедура:
 а)
 емисиите от замърсители (тип 1) се измерват при нула и при „x“ km на първото изпитвано превозно средство,
 б)
 коефициентът на изменение на емисиите между нула и „x“ km се изчислява за всеки един от замърсителите, както следва:
 Емисии при „x“ km/Емисии при 0 km
 Коефициентът може да бъде по-малък от 1,
 в)
 останалите превозни средства не се разработват, а емисиите им при 0 km се умножават по коефициента на изменение.
 В такъв случай стойностите, които се приемат, са:
 i)
 стойностите при „x“ km за първото превозно средство,
 ii)
 стойностите при 0 km, умножени по коефициента на изменение за останалите превозни средства.
 8.2.3.2.3. Всички тези изпитвания могат да се провеждат с гориво от търговската мрежа. Въпреки това, по искане на производителя могат да се използват еталонните горива, описани в приложение 10.
 i)
 Ако се извършва изпитване от тип III, то се провежда върху всички превозни средства, избрани за изпитване за съответствие на производството от тип I. Трябва да се спазват условията, предвидени в точка 5.3.3.2. Изпитванията на хибридните електрически превозни средства (ХЕПС) се провеждат съгласно условията, посочени в приложение 14, точка 5.
 ii)
 Ако се извършва изпитване от тип IV, то се провежда в съответствие с точка 7. от приложение 7.
 8.2.4. Когато се провежда изпитване в съответствие с приложение 7, средната стойност на емисиите от изпаряване на всички серийни превозни средства от одобрения тип трябва да бъде по-малка от пределната стойност, предвидена в точка 5.3.4.2.
 8.2.5. За редовните изпитвания в края на производствената линия притежателят на одобрението може да покаже съответствие с изискванията, като включи в извадката превозни средства, които отговарят на изискванията на точка 7. от приложение 7.
 Системи за бордова диагностика (СБД)
 Ако трябва да се извърши проверка на работата на СБД, тя се провежда както следва:
 8.2.6.1. Когато одобряващият орган реши, че качеството на производството изглежда незадоволително, се взема едно превозно средство на случаен принцип от серията и се подлага на изпитванията, описани в приложение 11, допълнение 1.
 Изпитванията на хибридните електрически превозни средства (ХЕПС) се провеждат съгласно условията, посочени в приложение 14, точка 9.
 8.2.6.2. Счита се, че е налице съответствие на производството, ако превозното средство отговаря на изискванията на изпитванията, описани в приложение 11, допълнение 1.
 8.2.6.3. Ако избраното от серията превозно средство не отговаря на изискванията по точка 8.2.6.1., се прави случайна извадка от други четири превозни средства от серията, които се подлагат на изпитванията, описани в приложение 11, допълнение 1. Изпитванията могат да бъдат проведени на разработени превозни средства с пробег от не повече от 15 000 km.
 8.2.6.4. Приема се, че е налице съответствие на производството, ако най-малко 3 превозни средства отговарят на изискванията на изпитванията, описани в приложение 11, допълнение 1.
 Въз основа на проверката, посочена в точка 8.2.1., одобряващият орган взема едно от следните решения:
 —
 че съответствието в експлоатация на определен тип превозно средство или на определена фамилия превозни средства в експлоатация е удовлетворително и не предприема никакви други действия;
 —
 че предоставените от производителя данни


text:
са недостатъчни за вземането на решение и иска от производителя допълнителна информация или данни от изпитвания, или
 —
 че съответствието в експлоатация на определен тип превозно средство или на един или повече типа превозни средства, принадлежащи към една фамилия превозни средства в експлоатация не е удовлетворително и пристъпва към изпитванията на този или тези тип(ове) превозно(и) средство(а) в съответствие с допълнение 3.
 Когато на производителя е разрешено да не извършва проверка на даден тип превозно средство съгласно точка 8.2.2., одобряващият орган може да пристъпи към изпитвания на този тип превозно средство в съответствие с допълнение 3.
 8.2.7.1. Когато се приеме, че са необходими изпитвания от тип I за проверка на съответствието на устройствата за контрол на емисиите с изискванията за тяхното функциониране по време на експлоатация, те трябва да се проведат съгласно методика на изпитване, отговаряща на статистическите критерии, определени в допълнение 4.
 8.2.7.2. Одобряващият орган съвместно с производителя избира извадка от превозни средства с достатъчен пробег, за които с голяма сигурност може да се приеме, че са използвани при нормални условия. Производителят трябва да бъде консултиран за избора на превозните средства и да му бъде дадена възможност да присъства на потвърдителните проверки на превозните средства.
 Производителят има право под надзора на органа, натоварен с типовото одобрение, да извършва проверки, дори и от разрушително естество, на онези превозни средства, при които нивата на емисиите надвишават пределните стойности, с оглед да се установят възможните причини за влошаване, които не са по вина на самия производител (например употреба на оловосъдържащ бензин преди датата на изпитването). Когато резултатите от проверките потвърдят наличието на такива причини, тези резултати от изпитването се изключват от проверката за съответствие.
 8.2.7.3.1. От проверките за съответствие се изключват също така резултатите от изпитванията, извършени върху превозни средства от извадката:
 i)
 които са получили сертификат за типово одобрение, удостоверяващ съответствието им с пределните стойности на емисиите от категория А, определени в точка 5.3.1.4. на 05 серия от изменения на настоящото правило, когато въпросните превозни средства са работили редовно с гориво със съдържание на сяра над 150 mg/kg (бензин) или над 350 mg/kg (дизелово гориво), или
 ii)
 които са получили сертификат за типово одобрение, удостоверяващ съответствието им с пределните стойности на емисиите от категория Б, определени в точка 5.3.1.4. на 05 серия от изменения на настоящото правило, когато въпросните превозни средства са работили редовно с бензин или дизелово гориво със съдържание на сяра над 50 mg/kg.
 8.2.7.4. Когато одобряващият орган не е удовлетворен от получените резултати от изпитванията, проведени в съответствие с критериите, определени в допълнение 4, коригиращите мерки, предвидени в допълнение 2 към Спогодбата от 1958 г. (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), трябва да се приложат и спрямо превозните средства в експлоатация, принадлежащи към същия тип, които се очаква да бъдат засегнати от същите неизправности в съответствие с точка 6. на допълнение 3.
 Планът за коригиращите мерки, представен от производителя, се одобрява от органа, отговарящ за типовото одобрение. Производителят е отговорен за изпълнението на одобрения план.
 Органът, отговарящ за типовото одобрение, трябва в срок от 30 дни да уведоми всички страни по Спогодбата за


text:
своето решение. Страните по Спогодбата могат да изискат прилагане на същия план с коригиращи мерки за отстраняване на несъответствието към всички превозни средства от същия тип, регистрирани на тяхната територия.
 8.2.7.5. Ако някоя от страните по Спогодбата установи, че определен тип превозни средства не отговаря на приложимите към него изисквания на допълнение 3, тя незабавно уведомява страната по Спогодбата, която е издала оригиналното типово одобрение в съответствие с изискванията на Спогодбата.
 След това, съгласно разпоредбите на Спогодбата, компетентният орган от страната по Спогодбата, която е издала оригиналното типово одобрение, уведомява производителя, че типът превозни средства не отговаря на изискванията на настоящите разпоредби и че от производителя се очаква да предприеме съответни мерки. В срок до два месеца след това известие производителят представя на компетентния орган план за отстраняване на неизправностите, който по своята същност трябва да съответства на изискванията на точки от 6.1. до 6.8. от допълнение 3. В срок от два месеца компетентният орган, който е издал първоначалното типово одобрение, провежда консултации с производителя за съгласуване на плана за мерки и за неговото изпълнение. Ако компетентният орган, издал оригиналното типово одобрение, установи че не е възможно да се постигне такова споразумение, се задействат съответните процедури по Спогодбата.
 9. САНКЦИИ ПРИ НЕСЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО
 9.1. Одобрението, издадено на определен тип превозни средства в съответствие с настоящата поправка, може да бъде отнето, ако не са изпълнени изискванията на точка 8.1. по-горе, или ако избраното(ите) превозно(и) средство(а) не преминат успешно изпитванията, предписани в точка 8.2. по-горе.
 9.2. Ако някоя от страните по Спогодбата, които прилагат настоящото правило, отнеме одобрение, което е било издадено от нея преди това, тя незабавно уведомява другите договарящи се страни, прилагащи настоящото правило, чрез съобщение, съответстващо на образеца в приложение 2 към настоящото правило.
 10. ОКОНЧАТЕЛНО ПРЕКРАТЯВАНЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО
 Ако притежателят на одобрение прекрати напълно производството на типа превозно средство, одобрено съгласно настоящото правило, той трябва да уведоми за това органа, издал одобрението. При получаване на съответното съобщение, този орган трябва да уведоми за това останалите страни по Спогодбата от 1958 г., прилагащи настоящото правило, чрез съобщение, съответстващо на образеца в приложение 2 към настоящото правило.
 11. ПРЕХОДНИ РАЗПОРЕДБИ
 11.1. Общи положения
 11.1.1. Считано от датата на официалното влизане в сила на серия от изменения 05, никоя от договарящите се страни, прилагащи настоящото правило, не може да отказва да издава одобрения по настоящото правило, изменено със серия от изменения 05.
 11.1.2. Нови типови одобрения
 11.1.2.1. В съответствие с разпоредбите на точки 11.1.4., 11.1.5. и 11.1.6. договарящите се страни, прилагащи настоящото правило, могат за издават типово одобрение само ако подлежащият на одобряване тип превозно средство отговаря на изискванията на настоящото правило, изменено със серия от изменения 05.
 За превозните средства от категории М или N1 тези изисквания се прилагат, считано от датата на влизане в сила на серия от изменения 05.
 Превозните средства трябва да отговарят на изискванията по отношение на пределните стойности за изпитване от тип I, посочени в ред „А“ или ред „Б“ от таблицата към точка 5.3.1.4. от настоящото правило.
 11.1.2.2. В съответствие с разпоредбите на


text:
точки 11.1.4., 11.1.5., 11.1.6. и 11.1.7. договарящите се страни, прилагащи настоящото правило, могат за издават типово одобрение само ако подлежащият на одобряване тип превозно средство отговаря на изискванията на настоящото правило, изменено със серия от изменения 05.
 За превозните средства от категория М с максимална маса по-малка или равна на 2 500 kg, или за превозните средства от категория N1 (клас I) тези изисквания се прилагат от 1 януари 2005 г.
 За превозните средства от категория М с максимална маса по-голяма от 2 500 kg, или за превозните средства от категория N1 (клас II и III) тези изисквания се прилагат от 1 януари 2006 г.
 Превозните средства трябва да отговарят на изискванията по отношение на пределните стойности за изпитване от тип I, посочени в ред „Б“ от таблицата към точка 5.3.1.4. от настоящото правило.
 11.1.3. Краен срок на действие на съществуващите типови одобрения
 11.1.3.1. При спазване на изискванията на точки 11.1.4., 11.1.5. и 11.1.6., одобренията, издадени в съответствие с настоящото правило, изменено със серия от изменения 04, ще се смятат за невалидни от датата на влизане в сила на серия от изменения 05 за превозните средства от категория М с максимална маса по-малка или равна на 2 500 kg или за превозните средства от категория N1 (клас I), и от 1 януари 2002 г. — за превозните средства от категория М с максимална маса по-голяма от 2 500 kg или за превозните средства от категория N1 (клас II и III), освен ако договарящата се страна, която е издала одобрението, уведоми другите договарящи се страни, прилагащи настоящото правило, че одобреният тип превозно средство отговаря на изискванията на настоящото правило в съответствие с разпоредбите на точка 11.1.2.1. по-горе.
 11.1.3.2. При спазване на изискванията на точки 11.1.4., 11.1.5., 11.1.6. и 11.1.7., одобренията, издадени в съответствие с настоящото правило, изменено със серия от изменения 05, и в съответствие с пределните стойности в ред „А“ от таблицата към точка 5.3.1.4. от настоящото правило, ще се смятат за невалидни от 1 януари 2006 г. за превозните средства от категория М с максимална маса по-малка или равна на 2 500 kg или за превозните средства от категория N1 (клас I), и от 1 януари 2007 г. — за превозните средства от категория М с максимална маса по-голяма от 2 500 kg или за превозните средства от категория N1 (клас II и III), освен ако договарящата се страна, която е издала одобрението, уведоми другите договарящи се страни, прилагащи настоящото правило, че одобреният тип превозно средство отговаря на изискванията на настоящото правило в съответствие с разпоредбите на точка 11.1.2.2. по-горе.
 11.1.4. Особени разпоредби
 11.1.4.1. До 1 януари 2003 г. превозните средства от категория М1, оборудвани с двигатели със запалване чрез сгъстяване и с максимална маса по-голяма от 2 000 kg, които:
 i)
 са проектирани за превоз на повече от шест пътника (включително водача), или
 ii)
 са превозни средства за движение по черни пътища и без път съгласно определението в приложение 7 от Консолидираната резолюция за конструкцията на превозните средства (R.E.3) (11)
 ще се считат за целите на точка 11.1.3.1.


text:
и 11.1.3.2. за превозни средства от категория N1.
 11.1.4.2. За превозните средства, оборудвани с двигатели със запалване чрез сгъстяване с директно впръскване и проектирани за превоз на повече от шест пътника (включително водача), одобренията, издадени в съответствие с разпоредбите на точка 5.3.1.4.1. от настоящото правило, изменено от серия от изменения 04, остават в сила до 1 януари 2002 г.
 11.1.4.3. Разпоредбите по отношение на типовите одобрения и проверките за съответствие на производството, посочени в настоящото правило, изменено със серия изменения 04, остават в сила до датите, посочени в точки 11.1.2.1. и 11.1.3.1.
 11.1.4.4. Считано от 1 януари 2002 г. изпитването от тип VI, определено в приложение 8, се прилага към новите типове превозни средства от категория М1 и от категория N1, клас 1, които са оборудвани с двигатели с принудително запалване. Това изискване не се прилага към превозните средства, проектирани за превоз на повече от шест пътника (включително водача), или към превозните средства, чиято максимална маса е по-голяма от 2 500 kg.
 11.1.5. Система за бордова диагностика (СБД)
 Превозни средства, оборудвани с двигатели с принудително запалване
 11.1.5.1.1. Превозните средства от категория М1 и от категория N1, които работят с бензин, трябва да са оборудвани със системи за бордова диагностика, както е посочено в точка 3.1. от приложение 11 към настоящото правило, считано от датите, посочени в точка 11.1.2.
 11.1.5.1.2. Превозните средства от категория М1, различни от тези, чиято максимална маса е по-голяма от 2 500 kg, и превозните средства от категория N1, клас I, които работят постоянно или през част от времето с ВНГ или с ПГ, трябва да бъдат оборудвани със система за бордова диагностика от 1 октомври 2004 г. за новите типове и от 1 юли 2005 г. — за всички типове.
 Превозните средства от категория М1, чиято максимална маса е по-голяма от 2 500 kg, и превозните средства от категория N1, клас II, които работят постоянно или през част от времето с ВНГ или с ПГ, трябва да бъдат оборудвани със система за бордова диагностика от 1 януари 2006 г. за новите типове и от 1 януари 2007 г. — за всички типове.
 Превозни средства, оборудвани с двигатели със запалване чрез сгъстяване
 11.1.5.2.1. Превозните средства от категория М1, различни от тези, които са проектирани за превоз на повече от шест пътника (включително водача), или превозните средства, чиято максимална маса е по-голяма от 2 500 kg, трябва да бъдат оборудвани със система за бордова диагностика от 1 октомври 2004 г. за новите типове и от 1 юли 2005 г. — за всички типове.
 11.1.5.2.2. Превозните средства от категория М1, невключени в точка 11.1.5.2.1., с изключение на превозните средства, чиято максимална маса е по-голяма от 2 500 kg, и превозните средства от категория N1, клас 1, трябва да бъдат оборудвани със система за бордова диагностика от 1 януари 2005 г. за новите типове и от 1 януари 2006 г. — за всички типове.
 11.1.5.2.3. Превозните средства от категория N1, клас II и III, и превозните средства от категория M1, чиято максимална маса е по-голяма от 2 500 kg, трябва


text:
да бъдат оборудвани със система за бордова диагностика от 1 януари 2006 г. за новите типове и от 1 януари 2007 г. — за всички типове.
 11.1.5.2.4. Ако превозните средства, оборудвани с двигатели със запалване чрез сгъстяване, пуснати в експлоатация преди датите, посочени в горната точка, са оборудвани със система за бордова диагностика, се прилагат разпоредбите на точки от 6.5.3. до 6.5.3.6. от приложение 11, допълнение 1.
 Хибридните електрически превозни средства (ХЕПС) трябва да отговарят на изискванията относно системите за бордова диагностика, както следва:
 11.1.5.3.1. Хибридни електрически превозни средства (ХЕПС), оборудвани с двигатели с принудително запалване, хибридни електрически превозни средства (ХЕПС) от категория М1, оборудвани с двигатели със запалване чрез сгъстяване, чиято максимална маса не надвишава 2 500 kg, и хибридни електрически превозни средства (ХЕПС) от категория N1, (клас I), оборудвани с двигатели със запалване чрез сгъстяване — от 1 януари 2005 г. за новите типове и от 1 януари 2006 г. — за всички типове.
 11.1.5.3.2. Хибридни електрически превозни средства (ХЕПС) от категория N1 (клас II и III), оборудвани с двигатели със запалване чрез сгъстяване, и хибридни електрически превозни средства (ХЕПС) от категория М1, оборудвани с двигатели със запалване чрез сгъстяване, чиято максимална маса е по-голяма от 2 500 kg — от 1 януари 2006 г. за новите типове и от 1 януари 2007 г. — за всички типове.
 11.1.5.4. Превозните средства от други категории или превозните средства от категории М1 или N1, които не са включени по-горе, могат да бъдат оборудвани със система за бордова диагностика. В такъв случай те трябва да отговарят на разпоредбите по отношение на СБД, посочени в точки от 6.5.3. до 6.5.3.6. от приложение 11, допълнение 1.
 11.1.6. Типове одобрения в съответствие с настоящото правило, изменено със серия от изменения 04
 11.1.6.1. По изключение от изискванията на точка 11.1.2. и 11.1.3. договарящите се страни могат да продължат да издават одобрения на превозни средства и могат да продължат да признават валидността на съществуващите одобрения, които отговарят на:
 i)
 изискванията на точка 5.3.1.4.1. от серия от изменения 04 към настоящото правило, при условие че въпросните превозни средства са предназначени за износ или за първоначално регистриране в страни, в които употребата на безоловен бензин не е широко разпространена, и
 ii)
 изискванията на точка 5.3.1.4.2. от серия от изменения 04 към настоящото правило, при условие че въпросните превозни средства са предназначени за износ или за първоначално регистриране в страни, в които безоловният бензин с максимално съдържание на сяра от 50 mg/kg не е широко разпространен, и
 iii)
 изискванията на точка 5.3.1.4.3. от серия от изменения 04 към настоящото правило, при условие че въпросните превозни средства са предназначени за износ или за първоначално регистриране в страни, в които дизеловото гориво с максимално съдържание на сяра от 350 mg/kg не е широко разпространено.
 11.1.6.2. Чрез дерогация от задълженията на договарящите се страни по настоящото правило, типовите одобрения, издадени по силата на настоящото правило, изменено със серия от изменения 04, престават да бъдат валидни в Европейската общност, считано от:
 i)
 1 януари 2001 г. за превозните средства от категория М с


text:
максимална маса по-малка или равна на 2 500 kg, или за превозните средства от категория N1 (клас I), и от
 ii)
 1 януари 2002 г. за превозните средства от категория М с максимална маса по-голяма от 2 500 kg, или за превозните средства от категория N1 (клас II или III),
 освен ако договарящата се страна, която е издала одобрението, уведоми другите договарящи се страни, прилагащи настоящото правило, че одобреният тип превозно средство отговаря на изискванията на настоящото правило в съответствие с точка 11.1.2.1. по-горе.
 11.1.7. Типове одобрения в съответствие с настоящото правило, изменено със серия от изменения 05
 11.1.7.1. По изключение от изискванията на точка 11.1.2.2. и 11.1.3.2. договарящите се страни могат да продължат да извършват типово одобрение на превозни средства и могат да продължат да признават валидността на одобрения, издадени на превозни средства в съответствие с изискванията на точка 5.3.1.4. (по отношение на емисиите от категория А) от серия от изменения 05 към настоящото правило, при условие че въпросните превозни средства са предназначени за износ или за първоначално регистриране в страни, в които безоловният бензин или дизеловото гориво с максимално съдържание на сяра от 50 mg/kg не са широко разпространени.
 11.1.7.2. Чрез дерогация от задълженията на договарящите се страни по настоящото правило, типовите одобрения, издадени с цел удостоверяване, че превозните средства отговарят на пределните стойности на емисиите от категория А от точка 5.3.1.4. от серия от изменения 05 към настоящото правило, престават да бъдат валидни в Европейската общност, считано от:
 i)
 1 януари 2006 г. за превозните средства от категория М с максимална маса по-малка или равна на 2 500 kg, или за превозните средства от категория N1 (клас I), и от
 ii)
 1 януари 2007 г. за превозните средства от категория М с максимална маса по-голяма от 2 500 kg, или за превозните средства от категория N1 (клас II или III),
 освен ако договарящата се страна, която е издала одобрението, уведоми другите договарящи се страни, прилагащи настоящото правило, че одобреният тип превозно средство отговаря на изискванията на настоящото правило в съответствие с точка 11.1.2.2. по-горе.
 12. НАИМЕНОВАНИЯ И АДРЕСИ НА ТЕХНИЧЕСКИТЕ СЛУЖБИ, ОТГОВАРЯЩИ ЗА ПРОВЕЖДАНЕТО НА ИЗПИТВАНИЯТА ЗА ОДОБРЕНИЕ, И НА АДМИНИСТРАТИВНИТЕ СЛУЖБИ
 Страните по Спогодбата от 1958 г., прилагащи настоящото правило, изпращат в секретариата на Обединените нации наименованията и адресите на техническите служби, отговорни за провеждане на изпитванията за одобрение, и на административните служби, които издават одобрения и до които трябва да се изпращат формулярите за одобрение, разширяване, отказ или отнемане на одобрение, издадени в други държави.
 (1) Съгласно определението в Приложение 7 към Консолидираната резолюция за конструкцията на превозните средства (R.E.3), (документ TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2, последно изменен с Поправка 4).
 (2) природен газ.
 (3) втечнен нефтен газ.
 (4) Правило No 83 се прилага само за превозни средства с референтна маса ≤ 2 840 kg като разширение на одобрение, издадено на двигател, използван в превозни средства от категориите M1 или N1.
 „R49 или R83“ означава, че производителите могат да получат типово одобрение съгласно настоящото правило или съгласно Правило No 49.
 (5) Одобрение А е отменено. 05 серия от изменения


text:
към настоящото правило забранява използването на оловосъдържащи бензини.
 (6) 1 за Германия, 2 за Франция, 3 за Италия, 4 за Нидерландия, 5 за Швеция, 6 за Белгия, 7 за Унгария, 8 за Чешка република, 9 за Испания, 10 за Сърбия и Черна Гора, 11 за Обединеното Кралство, 12 за Австрия, 13 за Люксембург, 14 за Швейцария, 15 (незает), 16 за Норвегия, 17 за Финландия, 18 за Дания, 19 за Румъния, 20 за Полша, 21 за Португалия, 22 за Руската федерация, 23 за Гърция, 24 за Ирландия, 25 за Хърватия, 26 за Словения, 27 за Словакия, 28 за Беларус, 29 за Естония, 30 (незает), 31 за Босна и Херцеговина, 32 за Латвия, 33 (незает), 34 за България, 35 (незает), 36 за Литва, 37 за Турция, 38 (незает), 39 за Азербайджан, 40 за Бивша югославска република Македония, 41 (незает), 42 за Европейската общност (типовите одобрения се издават от държавите-членки, които използват своя символ по ИКЕ), 43 за Япония, 44 (незает), 45 за Австралия, 46 за Украйна, 47 за Южна Африка, 48 за Нова Зеландия, 49 за Кипър, 50 за Малта и 51 за Република Корея. Следващите номера ще се предоставят на останалите страни по хронологичния ред на ратифицирането или на присъединяването към Спогодбата за приемането на единни технически предписания, прилагани спрямо колесните превозни средства, оборудването и частите, за които се предвижда да бъдат монтирани или използвани на колесни превозни средства и относно условията за взаимно признаване на типовите одобрения, извършвани съгласно тези предписания, и определените по този начин номера ще бъдат съобщавани от Генералния секретар на Организацията на Обединените нации на Договарящите се страни по Спогодбата.
 (7) За двигателите със запалване чрез сгъстяване.
 (8) Освен за превозните средства с максимална маса над 2 500 kg.
 (9) Включително превозните средства от категория M, посочени в бележка (2).
 (10) Отнася се за превозни средства с двигатели със запалване чрез сгъстяване.
 (11) Документ TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2.
 Допълнение 1
 Процедура за проверка на съответствието с изискванията към производството, когато стандартното отклонение при производството, предоставено от производителя, е приемливо
 1. Настоящото допълнение описва процедурата, която се използва за проверка на съответствието на производството при изпитване от тип I, когато стандартното отклонение при производството, посочено от производителя, е приемливо.
 2. При минимален размер на извадката от три превозни средства, процедурата за избор на образците е такава, че вероятността партида с 40 % дефектно производство да премине изпитването е 0,95 (риск на производителя = 5 %), докато вероятността партида с 65 % дефектно производство да премине изпитването е 0,1 (риск за потребителя = 10 %).
 3. За всеки от замърсителите, посочени в точка 5.3.1.4. от настоящото правило, се прилага следната процедура (виж фигура 2 от настоящото правило). Приема се, че:
 L
 =
 натуралният логаритъм от пределната стойност за замърсителя,
 xi
 =
 натуралният логаритъм от измерената стойност за i-поредното превозно средство от извадката,
 s
 =
 приблизителна оценка на стандартното отклонение при производството (след получаване на натуралния логаритъм от измерванията),
 n
 =
 броят на образците в извадката.
 4. Изчисляват се статистическите данни от изпитването за съответната извадка, представляващи сумата на стандартните отклонения от


text:
допустимата граница, съгласно следната формула:
 След това:
 5.1. Ако статистическият резултат от изпитването е по-висок от прага на приемане, предвиден за размера на извадката, посочен в таблица 1/1 по-долу, се взема решение за приемане по отношение на този замърсител,
 5.2. Ако статистическият резултат от изпитването е по-нисък от прага на отхвърляне, предвиден за размера на извадката, посочен в таблица 1/1 по-долу, се взема решение за отхвърляне по отношение на този замърсител; в такъв случай се изпитва допълнително превозно средство и изчислението се прилага отново към извадката, като обемът ѝ се увеличава с 1.
 Таблица 1/1
 Кумулативен брой изпитвани превозни средства (размер на извадката)
 Праг на приемане
 Праг на отхвърляне
 3
 3,327
 –4,724
 4
 3,261
 –4,790
 5
 3,195
 –4,856
 6
 3,129
 –4,922
 7
 3,063
 –4,988
 8
 2,997
 –5,054
 9
 2,931
 –5,120
 10
 2,865
 –5,185
 11
 2,799
 –5,251
 12
 2,733
 –5,317
 13
 2,667
 –5,383
 14
 2,601
 –5,449
 15
 2,535
 –5,515
 16
 2,469
 –5,581
 17
 2,403
 –5,647
 18
 2,337
 –5,713
 19
 2,271
 –5,779
 20
 2,205
 –5,845
 21
 2,139
 –5,911
 22
 2,073
 –5,977
 23
 2,007
 –6,043
 24
 1,941
 –6,109
 25
 1,875
 –6,175
 26
 1,809
 –6,241
 27
 1,743
 –6,307
 28
 1,677
 –6,373
 29
 1,611
 –6,439
 30
 1,545
 –6,505
 31
 1,479
 –6,571
 32
 –2,112
 –2,112
 Допълнение 2
 Процедура за проверка на съответствието с изискванията към производството, когато стандартното отклонение при производството, предоставено от производителя, е неприемливо или няма такова в наличност
 1. Настоящото допълнение описва процедурата, която се използва за проверка на съответствието на производството с изискванията при изпитване от тип I, когато данните за стандартното отклонение на производството, предоставени от производителя, са неприемливи или няма такива в наличност.
 2. При минимален размер на извадката от три образеца, процедурата за избор на образците е такава, че вероятността партида с 40 % дефектно производство да премине изпитването да е 0,95 (риск на производителя = 5 %), докато вероятността партида с 65 % дефектно производство да премине изпитването да е 0,1 (риск за потребителя = 10 %).
 3. За измерените количества замърсители съгласно точка 5.3.1.4. от настоящото правило се приема, че имат логаритмично-нормално разпределение и трябва първо да бъдат преобразувани, като се използват техните натурални логаритми. С m0 и m се отбелязват съответно минималният и максималният обем на извадките (m0 = 3 и m = 32), а с n — обемът на текущата извадка.
 4. Ако натуралните логаритми на стойностите, измерени в серията, са x1, x2, ..., xi, и L е натуралният логаритъм на пределната стойност на замърсителя, се определят:
 d1 = x1 – L
 и
 5. В Таблица 1/2 са дадени праговете на приемане (An) и на отхвърляне (Bn) в зависимост от обема на разглежданата извадка. Статистическата оценка на изпитването е отношението и тя трябва да се използва за определяне дали изпитваната серия е преминала изпитването или не е, както следва:
 За mo ≤ n ≤ m
 i)
 серията се приема, ако
 ii)
 серията се отхвърля, ако
 iii)
 извършва се допълнително изпитване, ако
 6. Забележки
 Следващите рекурентни формули са удобни за пресмятане на последователните стойности от резултатите от изпитването:
 (n = 2,3 ...; ; V1 = 0)


text:
Таблица 1/2
 Mинимален обем на извадката = 3
 Обем на извадката (n)
 Праг на приемане (An)
 Праг на отхвърляне (Bn)
 3
 –0,80381
 16,64743
 4
 –0,76339
 7,68627
 5
 –0,72982
 4,67136
 6
 –0,69962
 3,25573
 7
 –0,67129
 2,45431
 8
 –0,64406
 1,94369
 9
 –0,61750
 1,59105
 10
 –0,59135
 1,33295
 11
 –0,56542
 1,13566
 12
 –0,53960
 0,97970
 13
 –0,51379
 0,85307
 14
 –0,48791
 0,74801
 15
 –0,46191
 0,65928
 16
 –0,43573
 0,58321
 17
 –0,40933
 0,51718
 18
 –0,38266
 0,45922
 19
 –0,35570
 0,40788
 20
 –0,32840
 0,36203
 21
 –0,30072
 0,32078
 22
 –0,27263
 0,28343
 23
 –0,24410
 0,24943
 24
 –0,21509
 0,21831
 25
 –0,18557
 0,18970
 26
 –0,15550
 0,16328
 27
 –0,12483
 0,13880
 28
 –0,09354
 0,11603
 29
 –0,06159
 0,09480
 30
 –0,02892
 0,07493
 31
 –0,00449
 0,05629
 32
 –0,03876
 0,03876
 Допълнение 3
 Проверка на съответствието в експлоатация
 1. ВЪВЕДЕНИЕ
 В настоящото допълнение се определят критериите за подбор на превозните средства за изпитване, посочени в точка 8.2.7. към настоящото правило, и процедурите за проверка на съответствието на превозните средства в експлоатация.
 2. КРИТЕРИИ ЗА ПОДБОР
 Критериите за приемане на избрано превозно средство са определени в точки от 2.1. до 2.8. от настоящото допълнение. Информацията се събира чрез преглед на превозното средство и събеседване със собственика/водача.
 2.1. Превозното средство трябва да принадлежи към тип превозни средства, одобрен съгласно настоящото правило, и да има сертификат за съответствие съгласно Спогодбата от 1958 г. То трябва да е регистрирано и да се използва в някоя от държавите, които са договарящи се страни.
 2.2. Превозното средство трябва да е с пробег не по-малко от 15 000 km от началото на експлоатацията или да е в експлоатация от 6 месеца, в зависимост от това кое от двете събития е настъпило по-късно, и да е с пробег не по-голям от 80 000 km или да е в експлоатация най-много 5 години, в зависимост от това кое от двете събития е настъпило по-рано.
 2.3. Трябва да има сервизна документация, удостоверяваща че превозното средство е поддържано правилно, т.е. че е било подложено на сервизни обслужвания съгласно препоръките на производителя.
 2.4. Превозното средство не трябва да показва признаци на неправилно използване (за състезателни цели, претоварване, зареждане с неподходящо гориво и др.) или други фактори (например неупълномощени въздействия върху него), които биха могли да повлияят на емисиите. При превозни средства, които са оборудвани със система за бордова диагностика, се вземат под внимание кодовете за неизправности и информацията на километропоказателя, запаметени в компютъра. Превозното средство не трябва да се избира за изпитване, ако запаметената в компютъра информация показва, че то е било използвано след възникване на код за неизправност и не е бил извършен своевременен ремонт.
 2.5. Не трябва да е извършван неразрешен значителен ремонт на двигателя или на превозното средство.
 2.6. Съдържанието на олово или на сяра в проба от резервоара на превозното средство трябва да отговаря на приложимите за горивото стандарти и не трябва да има доказателства за използване на неподходящо гориво. Проверки могат да се извършват в изходната тръба на шумозаглушителя или на други места.
 2.7. Не трябва да има признаци за проблеми, които биха могли да изложат на опасност персонала в лабораторията.
 2.8. Всички компоненти на системата против замърсяване


text:
от емисиите на превозното средство трябва да бъдат в съответствие с одобрения тип.
 3. ДИАГНОСТИКА И ПОДДРЪЖКА
 Диагностиката и всяка друга необходима нормална поддръжка на превозните средства, одобрени за изпитване, трябва да се извършат преди да се измерят емисиите от изпускателната тръба, в съответствие с процедурата, определена в точки от 3.1. до 3.7. по-долу.
 3.1. Трябва да се извършат следните проверки: проверки на въздушния филтър, на всички задвижващи ремъци, на нивата на всички течности, на капачката на радиатора, на доброто състояние на всички гъвкави тръбопроводи с подналягане и електрически проводници, имащи отношение към системата против замърсяване; проверки на запалването, на дозирането на горивовъздушната смес и на компонентите на устройството против замърсяване за неточни регулировки и/или неразрешено манипулиране. Всички несъответствия трябва да бъдат документирани.
 3.2. Проверява се правилното функциониране на системата за бордова диагностика. Всички показания за неправилно функциониране в паметта на СБД трябва да бъдат документирани и да се извършат необходимите ремонти. В случай на регистрирана от СБД индикация за неизправност по време на цикъла на подготовка, повредата може да бъде идентифицирана и отстранена. Изпитването може да бъде повторено и да бъдат използвани резултатите на ремонтираното превозно средство.
 3.3. Системата за запалване трябва да бъде проверена и дефектните части да се подменят, например запалителни свещи, кабели и т.н.
 3.4. Трябва да бъде проверена степента на сгъстяване. Ако резултатът е неудовлетворителен, превозното средство се отхвърля.
 3.5. Параметрите на двигателя трябва да се проверят съгласно спецификациите на производителя и да се регулират при необходимост.
 3.6. Ако в рамките на 800 km превозното средство трябва да премине през планово техническо обслужване, то трябва да се проведе съгласно инструкциите на производителя. Независимо от показанието на километропоказателя при желание на производителя масленият и въздушният филтри могат да се сменят.
 3.7. При приемане на превозното средство горивото трябва да се замени със съответното еталонно гориво за изпитване на емисиите, освен ако производителят се съгласи да се използва гориво от търговската мрежа.
 В случай на превозни средства, оборудвани със система с периодично регенериране, съгласно определението в точка 2.20., трябва да се установи дали превозното средство не наближава период на рененериране. (На производителя трябва да се даде възможност да потвърди тази информация).
 3.8.1. Ако случаят е такъв, превозното средство трябва да работи до края на периода на регенериране. Ако започне регенериране по време на измерването на емисиите, се извършва допълнително изпитване, за да се гарантира, че периодът на регенериране е завършил. В такъв случай се провежда ново пълно изпитване, а резултатите от първото и второто изпитване не се вземат под внимание.
 3.8.2. Като алтернатива на разпоредбите на точка 3.8.1., ако превозното средство наближава период на регенериране, производителят може да поиска провеждането на специален цикъл на подготовка, с цел да се предизвика настъпването на периода на регенериране (тоест може да се наложи работа с висока скорост или с високо натоварване).
 Производителят може да поиска изпитването да се извърши непосредствено след края на регенерирането или след края на указания от производителя цикъл за подготовка и нормалното привеждане до работна температура за целите на изпитването.
 4. ИЗПИТВАНЕ НА ПРЕВОЗНОТО СРЕДСТВО В


text:
ЕКСПЛОАТАЦИЯ
 4.1. Когато е необходимо да се направи проверка на превозни средства, се извършва изпитване за измерване на емисиите в съответствие с приложение 4 към настоящото правило върху превозни средства, преминали през етапа на подготовка и избрани в съответствие с изискванията в точки 2. и 3. на настоящото допълнение.
 4.2. Превозните средства, оборудвани със система за бордова диагностика, могат да бъдат проверявани за нормалното функциониране на индикацията за неизправности и др., свързани с нивата на емисиите (например пределните стойности на индикацията за неизправности, определени в приложение 11 към настоящото правило), по отношение на спецификациите за одобрения тип превозно средство.
 4.3. Системата за бордова диагностика може да бъде проверявана например за нива на емисиите над определените пределни стойности, без да е налице индикация за неизправност, при системно погрешно задействане на индикатора за неизправно функциониране и при идентифицирани повредени компоненти на СБД или такива с влошено качество.
 4.4. Ако някой компонент или система работят по начин, който не е упоменат в сертификата за типово одобрение и/или в информационния пакет за този тип превозно средство, и ако това отклонение не е разрешено съгласно изискванията на Спогодбата от 1958 г., при което липсва индикация от СБД за наличие на неизправност, компонентът или системата не трябва да се заменят преди изпитването за емисиите, освен ако не е установено, че компонентът или системата са били повредени вследствие на неупълномощено въздействие или злоупотреба, така че СБД да не може да установи възникналата неизправност.
 5. ОЦЕНКА НА РЕЗУЛТАТИТЕ
 5.1. Резултатите от изпитването се подлагат на процедурата за оценяване в съответствие с допълнение 4.
 5.2. Резултатите от изпитването не трябва да се умножават по коефициентите на влошаване.
 5.3. В случай на системи с периодично регенериране, съгласно определението в точка 2.20., резултатите трябва да се умножат по коефициентите Ki, получени по времето, когато е било издадено типовото одобрение.
 6. ПЛАН С КОРИГИРАЩИ МЕРКИ
 6.1. Когато се установи, че няколко превозни средства надвишават пределните стойности относно емисиите, като:
 —
 удовлетворяват условията на точка 3.2.3. от допълнение 4 и ако одобряващият орган и производителят са съгласни, че повишените емисии се дължат на същата причина, или
 —
 удовлетворяват условията на точка 3.2.4. от допълнение 4 и ако одобряващият орган е установил, че повишените емисии се дължат на същата причина,
 одобряващият орган трябва да изиска от производителя да представи план с коригиращи мерки с цел отстраняване на това състояние на несъответствие.
 6.2. Планът с коригиращи мерки трябва да бъде предоставен на органа, издаващ типовото одобрение, не по-късно от 60 работни дни, считано от датата на уведомлението, посочено в точка 6.1. по-горе. Органът, издаващ типовото одобрение, обявява в срок от 30 работни дни дали одобрява или не одобрява плана с коригиращи мерки. Въпреки това, в случай че производителят докаже пред одобряващия орган, че е необходимо повече време за проучване на несъответствието, за да изготви план с мерки за отстраняването му, срокът се удължава.
 6.3. Коригиращите мерки трябва да се приложат към всички превозни средства, за които има вероятност да бъдат засегнати от същия дефект. Преценява се дали е необходимо да се изменят документите за типовото


text:
одобрение.
 6.4. Производителят трябва да предостави копие от цялата кореспонденция, отнасяща се до плана с коригиращи мерки, да пази досие с информация за кампанията за повикване за отстраняване на дефектите, и да предоставя периодични отчети за нейното изпълнение на одобряващия орган.
 Планът с коригиращи мерки трябва да включва изискванията, определени в точки от 6.5.1. до 6.5.11. Производителят трябва да определи уникално идентификационно име или номер на плана с коригиращите мерки.
 6.5.1. Описание на всеки тип превозно средство, включен в плана с коригиращи мерки.
 6.5.2. Описание на конкретните модификации, адаптирания, ремонти, корекции, настройки или други промени, които трябва да се извършат с цел привеждане в съответствие на превозните средства, включително кратко описание на данните и на техническите проучвания, които подкрепят решението на производителя да предприеме определени мерки за отстраняване на несъответствията.
 6.5.3. Описание на начина, по който производителят уведомява собствениците на превозните средства.
 6.5.4. Описание на изискванията относно правилната поддръжка или експлоатация, ако има такива, които производителят определя като условие за извършване на ремонт съгласно плана с коригиращи мерки, и обяснение на мотивите на производителя, поради които той налага тези условия. Не могат да се налагат никакви изисквания относно поддръжката или експлоатацията, освен ако те не са категорично свързани с несъответствието и с коригиращите мерки.
 6.5.5. Описание на процедурата за отстраняване на несъответствието, която трябва да се следва от собствениците на превозните средства. То трябва да включва датата, след която могат да се предприемат коригиращите мерки, продължителността на ремонта и мястото, където той може да се извърши. Ремонтът трябва да бъде извършен своевременно в разумен срок след преставянето на превозното средство.
 6.5.6. Копие от информацията, изпратена на собственика на превозното средство.
 6.5.7. Кратко описание на използваната от производителя система за осигуряване на необходимата доставка на части или системи за изпълнение на ремонтната дейност. Трябва да се посочи датата, на която ще има достатъчна наличност от необходимите части или системи за започване на кампанията.
 6.5.8. Копие от всички инструкции, които се изпращат на лицата, отговорни за извършване на ремонта.
 6.5.9. Описание на въздействието на предлаганите коригиращи мерки върху емисиите, разхода на горивото, удобството за управление и безопасността на всеки тип превозно средство, включен в плана за коригиращи мерки, включително данни, технически проучвания и др., подкрепящи заключенията за възможните въздействия.
 6.5.10. Всяка друга информация, отчети или данни, които одобряващият орган може да прецени като необходими за оценка на плана с коригиращи мерки.
 6.5.11. Когато планът за коригиращи мерки включва повикване за отстраняване на несъответствието, на одобряващия орган се предоставя описание на метода за регистриране на извършения ремонт. Ако се използва етикет, трябва да се предостави образец от него.
 6.6. Одобряващият орган може да изиска от производителя да проведе адекватно изготвени и необходими изпитвания на компоненти и превозни средства, свързани с предложените корекции, ремонти или изменения, за да докаже тяхната ефективност.
 6.7. Производителят е отговорен за воденето на документация за всяко повикано и ремонтирано превозно средство, както и за сервиза, в който е извършен ремонтът. При поискване, на одобряващия орган трябва да бъде предоставен достъп до документацията за период от 5 години от изпълнението


text:
на плана с коригиращи мерки.
 6.8. Ремонтът и/или изменението или поставянето на допълнително ново оборудване се отразяват в сертификат, предоставен от производителя на собственика на превозното средство.
 Допълнение 4
 Статистическа процедура за изпитване на съответствието в експлоатация
 1. Настоящото допълнение описва процедурата, която следва да се използва за проверка на изискванията за съответствие на превозните средства в експлоатация при провеждане на изпитване от тип I.
 2. Трябва да се изпълнят следните две различни процедури:
 i)
 първата се прилага за превозните средства от извадката за изпитване, които имат превишаване на допустимите емисии, дължащо се на дефект, свързан с емисиите (точка 3. по-долу).
 ii)
 втората се прилага за цялата извадка (точка 4. по-долу).
 3. ПРОЦЕДУРА, ПРИЛОЖИМА КЪМ ПРЕВОЗНИ СРЕДСТВА ОТ ИЗВАДКАТА, КОИТО ЯВНО НАДВИШАВАТ ПРЕДЕЛНИТЕ СТОЙНОСТИ НА ЕМИСИИТЕ (1)
 3.1. От минимална извадка от три превозни средства и от максимална извадка, определена съгласно процедурата в точка 4., се взема произволно превозно средство и се подлага на изпитване, за да се определи дали явно надвишава пределните стойности относно емисиите.
 Дадено превозно средство се определя като явно надвишаващо пределните стойности относно емисиите, когато са изпълнени условията, посочени в точка 3.2.1. или в точка 3.2.2.
 3.2.1. В случай на превозно средство, което е типово одобрено в съответствие с пределните стойности, посочени в ред А от таблицата към точка 5.3.1.4., превозното средство се определя като явно надвишаващо пределните стойности относно емисиите, ако то надвишава приложимите пределни стойности за който и да е замърсител с коефициент 1,2.
 3.2.2. В случай на превозно средство, което е типово одобрено в съответствие с пределните стойности, посочени в ред В от таблицата към точка 5.3.1.4., превозното средство се определя като явно надвишаващо пределните стойности относно емисиите, ако то надвишава приложимите пределни стойности за който и да е замърсител с коефициент 1,5.
 Конкретен случай на превозно средство, чиито измерени емисии на който и да е контролиран замърсител попадат в „междинната зона“ (2).
 3.2.3.1. Ако превозното средство удовлетворява условията на настоящата точка, причината за надвишените емисии трябва да се определи, и тогава от извадката се избира на произволен принцип друго превозно средство.
 Когато повече от едно превозно средство удовлетворяват условията на настоящата точка, одобряващият орган и производителят трябва да определят дали надвишените емисии на двете превозни средства се дължат на една и съща причина или не.
 3.2.3.2.1. Ако одобряващият орган и производителят постигнат съгласие за общата причина за надвишените емисии, извадката се счита за несъответстваща и се прилага планът с коригиращи мерки, посочен в точка 6. от допълнение 3.
 3.2.3.2.2. Ако одобряващият орган и производителят не постигнат съгласие за причината за надвишените емисии на едно от превозните средства, или че причините са едни и същи за повече от едно превозно средство, от извадката се взема на произволен принцип друго превозното средство, освен ако вече не е достигнат максималният размер на извадката.
 3.2.3.3. Когато само едно или повече превозни средства удовлетворяват условията на настоящата точка и ако одобряващият орган и производителят достигнат до съгласие, че причините са различни, от извадката се взема на произволен принцип друго превозното средство, освен ако вече не е достигнат


text:
максималният размер на извадката.
 3.2.3.4. Ако максималният размер на извадката е достигнат и само едно превозно средство удовлетворява условията на настоящата точка, и ако надвишената емисия се дължи на една и съща причина, извадката се счита за отговаряща на изискванията на точка 3. от настоящото допълнение.
 3.2.3.5. Ако в определен момент извадката е изчерпана, към първоначалната извадка се добавя друго превозно средство, като то се взема за изпитванията.
 3.2.3.6. Когато от извадката е взето друго превозно средство, статистическата процедура по точка 4. от настоящото допълнение се прилага за увеличената извадка.
 Конкретен случай на превозно средство, чиито измерени емисии на който и да е контролиран замърсител попадат в „зоната на несъответствие“ (3).
 3.2.4.1. Ако превозното средство удовлетворява условията на настоящата точка, одобряващият орган трябва да определи причината за надвишените емисии, и тогава от извадката се избира на произволен принцип друго превозно средство.
 3.2.4.2. Когато повече от едно превозно средство удовлетворяват условията на настоящата точка, и ако одобряващият орган определи, че надвишените емисии се дължат на същата причина, производителят трябва да бъде уведомен, че извадката се счита за несъответстваща, като се посочват основанията за това решение и се прилага планът с коригиращи мерки, предвиден в точка 6. от допълнение 3.
 3.2.4.3. Когато само едно или няколко превозни средства удовлетворяват условията на настоящата точка, и ако одобряващият орган установи, че причините са различни, от извадката се взема на произволен принцип друго превозно средство, освен ако вече не е достигнат максималният размер на извадката.
 3.2.4.4. Ако максималният размер на извадката е достигнат и само едно превозно средство удовлетворява условията на настоящата точка, и ако надвишените емисии се дължат на една и съща причина, извадката се счита за отговаряща на изискванията на точка 3. от настоящото допълнение.
 3.2.4.5. Ако в определен момент извадката е изчерпана, към първоначалната извадка се добавя друго превозно средство, като то се взема за изпитванията.
 3.2.4.6. Когато от извадката е взето друго превозно средство, статистическата процедура по точка 4. от настоящото допълнение се прилага за увеличената извадка.
 3.2.5. Когато се установи, че дадено превозно средство не е явно надвишаващо пределните стойности на емисиите, от извадката се взема на произволен принцип друго превозно средство.
 3.3. Ако се открие превозно средство, явно надвишаващо пределните стойности на емисиите, трябва да се определи причината за надвишената емисия.
 3.4. Ако се окаже, че повече от едно превозни средства са източници на емисии, явно надвишаващи пределните стойности, извадката се приема за несъответстваща.
 Ако се открие само едно превозно средство, явно надвишаващо пределните стойности на емисиите, или ако се открият повече от едно превозни средства, емисиите на които явно надвишават пределните стойности, но ако тези емисии се дължат на различни причини, извадката се увеличава с едно превозно средство, освен ако вече не е достигнат максималният размер на извадката.
 3.5.1. Ако в увеличената извадка се окаже, че повече от едно превозни средства са източници на емисии, явно надвишаващи пределните стойности, които се дължат на една и съща причина, извадката се приема за несъответстваща.
 3.5.2. Ако в извадката с максимален брой превозни средства се открие само едно превозно средство, явно