text:
дава в точка 2.3, трябва да изпълнява следните функции:
 5.1.2.1. Работна спирачна уредба
 Работната спирачна уредба трябва да позволява контрол на движението на превозното средство и неговото безопасно, бързо и ефективно спиране, независимо от скоростта и натоварването му, при всякакъв наклон нагоре или надолу. Трябва да е възможно регулирането на спирачното действие. Водачът трябва да има възможност да осъществява спирането от мястото си за управление, без да отделя ръцете си от волана.
 5.1.2.2. Аварийна спирачна уредба
 Аварийната спирачна уредба трябва да позволява, чрез задействането на органа за управление на работната спирачка, спирането на превозното средство в границите на допустимо разстояние в случай на неизправност на работната спирачна уредба. Трябва да е възможно регулирането на спирачното действие. Водачът трябва да има възможност да осъществява спирането от мястото си за управление, без да отделя ръцете си от волана. За целите на тези разпоредби се приема, че не е възможно настъпването едновременно на повече от една неизправност на работната спирачна уредба.
 5.1.2.3. Ръчна спирачка
 Ръчната спирачка трябва да позволява задържането на превозното средство неподвижно при наклон нагоре или надолу, дори и в отсъствие на водача, като работните ѝ части остават задействани посредством напълно механично устройство. Водачът трябва да може да осъществява спирането от мястото си.
 5.1.3. По отношение на аспектите на надеждността на всички сложни електронни системи за управление на превозното средство, които осигуряват или представляват част от управлението на функцията „спиране“, включително тези, които използват спирачната(ите) уредба(и) за автоматично спиране или избирателно спиране, се прилагат изискванията на приложение 8.
 Системите или функциите обаче, които използват спирачната уредба като средство за постигане на цел от по-високо ниво, са предмет на приложение 8 само доколкото пряко влияят на спирачната уредба. Ако са налице такива системи, те не трябва да бъдат изключвани по време на изпитването за одобрение на типа на спирачната уредба.
 5.1.4. Разпоредби за периодична техническа проверка на спирачните уредби
 5.1.4.1. Трябва да бъде възможно да се оцени износването на елементите на работната спирачка, които са подложени на износване, напр. феродови накладки и барабани/дискове (в случай на барабани или дискове може да не е необходимо извършването на оценка на износването по време на периодичната техническа проверка). Методът, по който може да се извърши това, е определен в точка 5.2.11.2 от настоящото правило.
 5.1.4.2. Трябва да бъде възможно често да се проверява по опростен начин правилното функциониране на онези сложни електронни системи, които управляват спирането. Ако е необходима специална информация, тя се предоставя без ограничения.
 5.1.4.2.1. Ако експлоатационното състояние се указва на водача чрез предупредителни сигнали, както е определено в настоящото правило, трябва да бъде възможно при периодичната техническа проверка да се потвърди правилното експлоатационно състояние чрез визуалното наблюдение за предупредителни сигнали след включване на захранването.
 5.1.4.2.2. Към момента на одобрение на типа, при спазване на принципа на поверителност, се представя описание на средствата, които служат за защита срещу непозволена промяна на функционирането на средствата за проверка, избрани от производителя (напр. предупредителен сигнал). Друго решение за изпълнение на това изискване за защита е наличието на допълнително средство за проверка на правилното функциониране.
 5.1.4.3. Трябва


text:
да бъде възможно да се генерират максимални спирачни усилия при статични условия на движеща се пътека или барабанен изпитвателен стенд за спирачки.
 5.2. Характеристики на спирачните уредби
 5.2.1. Комплектът от спирачни уредби, с които е оборудвано превозното средство, трябва да удовлетворява определените изисквания за работна и аварийна спирачни уредби, както и за ръчна спирачка за паркиране.
 5.2.2. Уредбите, които осигуряват работно и аварийно спиране, както и спиране при паркиране могат да имат общи елементи, при условие че изпълняват следните условия:
 5.2.2.1.
 Трябва да има най-малко два независими един от друг органа за управление на спирачките, които да са леснодостъпни за водача от неговото обичайно място за управление. Всеки орган за управление на спирачките трябва да бъде конструиран така, че след отпускане да се връща в напълно изключено положение. Това изискване не се прилага към органа за управление на ръчната спирачка, когато той е механично блокиран в натиснато положение;
 5.2.2.2.
 Органът за управление на работната спирачна уредба трябва да бъде независим от органа за управление на ръчната спирачка;
 5.2.2.3.
 Ефективността на връзката между органа за управление на работната спирачна уредба и различните елементи на задействането не трябва да се влошава след определен период на експлоатация;
 5.2.2.4.
 Ръчната спирачка трябва да бъде конструирана така че да може да се задейства, когато превозното средство е в движение. Това изискване може да бъде спазено чрез привеждане в действие на работната спирачна уредба на превозното средство, дори и частично, посредством допълнителен орган за управление;
 5.2.2.5.
 Без да се засягат изискванията в точка 5.1.2.3 от настоящото правило, работната спирачна уредба и ръчната спирачка могат да използват общи елементи в своето задействане (или задействания), при условие че в случай на неизправност на някоя част на задействането (задействанията), изискванията за аварийно спиране продължават да бъдат изпълнени;
 5.2.2.6.
 В случай на разрушаване на елемент, различен от спирачките (определени в точка 2.6 по-горе) или елементите, посочени в точка 5.2.2.10 по-долу, или при всяка друга неизправност на работната спирачна уредба (повреда, частично или пълно изтощаване на акумулатора на енергия), частта от работната спирачна уредба, която не е засегната от неизправността, трябва да е в състояние да спре превозното средство при условията, предписани за аварийно спиране;
 5.2.2.7.
 Ако работното спиране се осигурява от действието на мускулната енергия на водача, подпомаган от един или повече акумулатори на енергия, то аварийното спиране, в случай на неизправност на това подпомагане, трябва да може да бъде осигурено от мускулната енергия на водача, подпомаган от акумулаторите на енергия, ако има такива, които не са засегнати от неизправността, като усилието, приложено към органа за управление на работната спирачка не надвишава предписаната максимална стойност;
 5.2.2.8.
 Ако усилието за работното спиране и задействането му зависят изключително от използването на акумулатор на енергия, управляван от водача, трябва да има поне два напълно независими акумулатора на енергия, като всеки от тях да е снабден със свое собствено задействане, което също да е независимо; всеки от тези акумулатори може да действа на спирачките на само две или повече колела, избрани така, че да могат сами да осигурят предписаната степен на ефективност на аварийното

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
спиране, без да застрашават стабилността на превозното средство при спирането; освен това всеки от гореспоменатите акумулатори на енергия трябва да бъде оборудван с предупредително устройство, описано в точка 5.2.14 по-долу;
 5.2.2.9.
 Ако усилието за работното спиране и задействане му зависят изключително от използването на акумулатор на енергия, се счита, че един акумулатор на енергия за задействането е достатъчен, при условие че предписаното аварийно спиране се осигурява от действието на мускулната енергия на водача върху органа за управление на работната спирачка и са спазени изискванията в точка 5.2.5 по-долу;
 5.2.2.10.
 Определени части, като например педалът и неговият лагер, главният спирачен цилиндър и неговото бутало или бутала, управляващият клапан, връзката между педала и главния спирачен цилиндър или управляващия клапан, спирачните цилиндри и техните бутала и сглобките с лостове и гърбици на спирачките, не трябва да се считат за части, които могат да се разрушат, при условие че са подходящо оразмерени, леснодостъпни за поддръжка и са с характеристики на надеждност, най-малко еквивалентни на тези, които са предписани за други основни елементи (като лостовата система на кормилния механизъм) на превозното средство. Всяка от гореспоменатите части, чиято неизправност би направила невъзможно спирането на превозното средство с ефективност, поне равна на предписаната за аварийното спиране, трябва да бъде изработена от метал или материал с еквивалентни характеристики и не трябва да претърпява забележима деформация при нормална работа на спирачните уредби.
 5.2.3. Водачът трябва да бъде предупреждаван за неизправността на част от хидравличното задействане чрез устройство, включващо червена сигнална лампа, която светва преди или в момента, в който разликата в налягането в изправното и неизправното спирачно оборудване, измерена на входа на главния спирачен цилиндър, стане не повече от 15,5 bar, и продължава да свети, докато трае неизправността или ключът за запалване (пускане) на двигателя е в положение „Включено“ (т.е. в работно положение). Допуска се обаче устройство, включващо червена сигнална лампа, която светва, когато нивото на спирачната течност в резервоара спадне под определеното от производителя ниво. Сигналът на сигналната лампа трябва да се вижда дори на дневна светлина; от своето място водачът трябва да може лесно да проверява за задоволително състояние на сигнала. Неизправността на елемент от устройството не трябва да води до пълна загуба на ефективност на спирачното оборудване. Включването на ръчната спирачка също трябва да бъде указано на водача. За целта може да бъде използвана същата сигнална лампа.
 5.2.4. Когато се използва енергия, различна от мускулната енергия на водача, не е необходимо да има повече от един източник на енергия (хидравлична помпа, компресор за въздух и др.), но начинът на задействане на устройството, представляващо този източник, трябва да бъде достатъчно надежден.
 5.2.4.1. В случай на неизправност на част от задействането на спирачната уредба, захранването на незасегнатата от неизправността част трябва да продължи да бъде осигурявано, ако това е необходимо за спиране на превозното средство с предписаната за аварийно спиране степен на ефективност. Това условие трябва да бъде изпълнено чрез устройства, които могат лесно да бъдат задействани, когато превозното средство е на място, или по автоматичен път.
 5.2.4.2. Освен това устройствата за натрупване на енергия, които са разположени


text:
след това устройство надолу по веригата, трябва да бъдат такива, че в случай на неизправност в подаването на енергия, след четирикратно пълно задействане на органа за управление на работната спирачка, съгласно условията в точка 1.2. от приложение 4 към настоящото правило, при петото задействане все още да бъде възможно спирането на превозното средство с предписаната ефективност за аварийно спиране.
 5.2.4.3. За хидравлични спирачни уредби със запасена енергия, тези разпоредби се считат за спазени, при условие че са изпълнени изискванията от точка 1.3 от приложение 4 към настоящото правило.
 5.2.5. Изискванията от точки 5.2.2, 5.2.3 и 5.2.4 трябва да бъдат спазени, без да се използва автоматично устройство от такъв вид, че неефективността му може да остане незабелязана поради факта, че подвижни части, които обикновено са в покой, се задействат само в случай на неизправност в спирачната уредба.
 5.2.6. Работната спирачна уредба трябва да действа на всички колела на превозното средство и да разпределя действието си между осите по подходящ начин.
 5.2.7. В случай на превозни средства, оборудвани с електрическа уредба за рекуперативно спиране от категория В, подаването на енергия от други източници на спиране може да се регулира във времето така, че да позволи самостоятелното задействане на електрическата уредба за рекуперативно спиране, ако са изпълнени следните условия:
 5.2.7.1.
 Характерните изменения на постигнатия спирачен момент от електрическата уредба за рекуперативно спиране (напр. в резултат на изменението на степента на зареждане на тяговите акумулаторни батерии), се компенсират автоматично чрез съответно регулиране на промяната на фазата, при спазване на изискванията на едно от следните приложения (5) към настоящото правило:
 приложение 3, точка 1.3.2 или
 приложение 6, точка 5.3 (включително при включен електродвигател); и
 5.2.7.2.
 всеки път, когато е необходимо да се гарантира, че интензивността на спиране (3) съответства на подаваната от водача команда за спиране, като се отчита сцеплението между гумата и пътя, спирачното усилие трябва да действа автоматично върху всички колела на превозното средство.
 5.2.8. Действието на работната спирачна уредба се разпределя между колелата на една и съща ос симетрично на средната надлъжна равнина на превозното средство.
 Трябва да бъде обявено наличието на компенсиране и на функции, като тази против блокиране на колелата, които могат да причинят отклонения от симетричното разпределение.
 5.2.8.1. Компенсирането, посредством задвижване с електрическо управление, на влошаване на характеристиките или повреда в спирачната уредба трябва да се указва на водача посредством жълт предупредителен сигнал, определен в точка 5.2.21.1.2 по-долу. Това изискване се прилага за всички условия на натоварване, когато компенсирането надвишава следните граници:
 5.2.8.1.1.
 разликата в спирачното налягане между колелата на дадена ос е:
 а)
 25 процента от по-високата стойност при отрицателно ускорение на превозното средство ≥ 2 m/s2;
 б)
 стойност, съответстваща на 25 процента от стойността при 2 m/s2, за случаите при отрицателно ускорение на превозното средство под това ускорение.
 5.2.8.1.2.
 стойността на индивидуалното компенсиране на всяка ос е:
 а)
 > 50 процента от номиналната стойност при отрицателно ускорение на превозното средство ≥ 2 m/s2,
 б)
 стойност, съответстваща на 50 процента от номиналната стойност при 2 m/s2, за случаите при отрицателно ускорение на превозното средство под това ускорение.
 5.2.8.2.


text:
Определеното по-горе компенсиране се допуска единствено когато началното задействане на спирачките е направено при скорост на превозното средство, която е по-голяма от 10 km/h.
 5.2.9. Неизправности в задвижването с електрическо управление не трябва да предизвикват задействане на спирачките противно на намеренията на водача.
 5.2.10. Работната и аварийната спирачна уредба и ръчната спирачка трябва да действат върху спирачни повърхности на части, постоянно свързани към колелата чрез елементи с достатъчна якост.
 Когато спирачният момент на дадена ос или оси се осигурява от спирачна уредба, работеща на принципа на триенето, и електрическа уредба за рекуперативно спиране от категория В, се допуска изключването на последната, при условие че източникът на спиране, действащ на принципа на триенето, остава постоянно включен и е способен да осигурява компенсирането, посочено в точка 5.2.7.1 по-горе.
 В случай на кратки преходни периоди на изключване обаче се приема непълно компенсиране, но в рамките на 1 s това компенсиране трябва да е достигнало поне 75 процента от своята крайна стойност.
 Независимо от това, във всички случаи постоянно включеният източник на спиране, действащ на принципа на триенето, трябва да гарантира, че както работната, така и аварийната спирачна уредба продължават да функционират с предписаната степен на ефективност.
 Разединяването на спирачните повърхности на ръчната спирачка се допуска единствено при условие че разединяването се управлява само от водача от неговото място чрез система, която не може да бъде приведена в действие от изтичане на спирачна течност.
 5.2.11. Износването на спирачките трябва да може лесно да се компенсира посредством система за ръчно или автоматично регулиране. Освен това управлението и елементите на задействане и на спирачките трябва да имат свободен ход и, ако е необходимо, подходящ начин за компенсиране, така че при загряване на спирачките или след определена степен на износване на спирачните накладки да се осигурява ефективно спиране, без да се налага незабавно регулиране.
 5.2.11.1. Регулирането на износването на работните спирачки трябва да бъде автоматично. Устройствата за автоматично регулиране на износването трябва да бъдат такива, че след последователно загряване и охлаждане на спирачките те да продължават да осигуряват ефективно спиране. По-специално превозното средство трябва да остава годно за нормална експлоатация след изпитванията, проведени в съответствие с приложение 3, точка 1.5 (изпитване от тип -I).
 5.2.11.2. Проверка на износването на триещите елементи на работната спирачка
 5.2.11.2.1. Трябва да бъде възможно лесното извършване на оценка на износването на накладките на работната спирачка отстрани или под превозното средство, без да бъдат сваляни колелата, като се предвидят подходящи отвори за проверка или по друг начин. Това може да бъде постигано, като се използват обикновени стандартни сервизни инструменти или обичайно оборудване за контрол на превозни средства.
 Като алтернативен вариант, се допуска датчик на всяко колело (сдвоените колела се считат за едно колело), който предупреждава водача на мястото му за управление за необходимостта от смяна на накладките. В случай на светлинно предупреждение може да бъде използван жълтият предупредителен сигнал, определен в точка 5.2.21.1.2 по-долу.
 5.2.11.2.2. Оценката на износването на повърхностите на триене на спирачните дискове или барабани може да се извърши или само чрез пряко измерване на конкретния елемент, или чрез проверка на


text:
показателите на износване на произволен диск или барабан, което може да наложи известна степен на разглобяване. Следователно към момента на одобрението на типа производителят на превозното средство трябва да определи следното:
 а)
 методът, с който може да бъде оценено износването на повърхностите на триене на дисковете или барабаните, включително нужната степен на разглобяване и необходимите за осъществяването на това инструменти и операции;
 б)
 информацията, определяща максималното допустимо ниво на износване в момента, в който стане необходима подмяна.
 Тази информация се предоставя без ограничения — например в ръководството за експлоатация на превозното средство или в електронен запис с данни.
 5.2.12. В спирачните уредби с хидравлично задействане отворите за пълнене на резервоарите със спирачна течност трябва да бъдат леснодостъпни; освен това резервоарите, съдържащи запас от спирачна течност, трябва да бъдат проектирани и конструирани така, че лесно да може да се проверява нивото на спирачната течност, без да се налага отварянето им. Минималният общ обем на резервоарите трябва да бъде равен на обема на изтласкваната течност от спирачните цилиндри или буталата на всички колела, към които се подава спирачна течност от резервоарите, при тяхното преместване от положението при нови спирачни накладки и напълно отпуснат спирачен педал до положението при напълно износени спирачни накладки и пълно задействане. Ако последното условие не е изпълнено, предупредителният червен сигнал, определен в точка 5.2.21.1.1 по-долу, трябва да привлича вниманието на водача към всеки спад на нивото на спирачната течност в резервоара, който може да доведе до неизправност на спирачната уредба.
 5.2.13. Видът спирачна течност, която се използва в спирачни уредби с хидравлично задействане, се обозначава със символ в съответствие с фигура 1 или 2 в стандарт ISO 9128:2006 и съответната маркировка DOT (напр. DOT 3). Символът и маркировката трябва да бъдат незаличими и поставени на видно място на не повече от 100 mm от отворите за пълнене на резервоарите за спирачна течност; производителят може да предостави допълнителна информация.
 5.2.14. Предупредително устройство
 5.2.14.1. Всяко превозно средство, оборудвано с работна спирачка, задействана от акумулатор на енергия, трябва, когато предписаната ефективност за аварийно спиране не може да бъде постигната с тази спирачка без използване на запасената енергия, да бъде снабдено с предупредително устройство, което подава светлинен или звуков сигнал, когато запасената енергия в която и да е част на уредбата спадне до стойност, при която без дозареждане на акумулатора и, независимо от натоварването на превозното средство, след четирикратно пълно задействане на органа за управление на работната спирачка е все още възможно той да се задейства за пети път и да се постигне предписаната за аварийното спиране ефективност (ако задействането на работната спирачка е изправно и спирачките са възможно най-точно регулирани). Това предупредително устройство трябва да бъде пряко и постоянно включено в електрическата верига. Когато двигателят работи при нормални експлоатационни условия и няма повреди в спирачната уредба, какъвто е случаят при изпитванията за одобрение на типа, предупредителното устройство не трябва да подава никакъв сигнал, освен в случаите, в които е необходимо да се зареди(ят) акумулаторът(ите) на енергия след пускане на двигателя. Като светлинен предупредителен сигнал се използва червеният предупредителен сигнал, определен в


text:
точка 5.2.21.1.1 по-долу.
 5.2.14.2. В случай на превозни средства обаче, за които се счита, че съответстват на изискванията от точка 5.2.4.1 от настоящото правило само защото спазват изискванията от точка 1.3 от приложение 4 към настоящото правило, предупредителното устройство трябва да включва освен светлинен и звуков сигнал. Не е необходимо тези устройства да функционират едновременно, при условие че всяко от тях отговаря на горните условия и звуковият сигнал не се издава преди светлинния. Като светлинен предупредителен сигнал се използва червеният предупредителен сигнал, определен в точка 5.2.21.1.1 по-долу.
 5.2.14.3. Това звуково устройство може да се изключва, когато е задействана ръчната спирачка и/или, по избор на производителя, в случай на автоматична предавателна кутия — когато лостът за превключване на предавките е в положение „паркиране“.
 5.2.15. Без да се засягат изискванията от точка 5.1.2.3 по-горе, когато за действието на спирачната уредба е необходим допълнителен източник на енергия, запасът от енергия трябва да бъде такъв, че при спиране на двигателя или неизправност на средството за задействане на източника на енергия спирачната ефективност да е достатъчна за спирането на превозното средство при предписаните условия. Освен това, ако мускулното усилие, упражнявано от водача върху ръчната спирачка, се усилва чрез допълнително сервоустройство, привеждането в действие на ръчната спирачка трябва да се осигури срещу неизправност на сервоустройството — при необходимост чрез използването на запас от енергия, който е независим от запаса, използван обикновено за захранване на сервоустройството. Това може да бъде запасът от енергия, предназначен за работната спирачна уредба.
 5.2.16. Допълнителното пневматично/хидравлично оборудване трябва да бъде захранвано с енергия така, че по време на действието му да могат да бъдат достигнати предписаните стойности за отрицателно ускорение, като дори в случай на повреда в източника на енергия действието на допълнителното оборудване да не причинява спад на запасите от енергия, захранващи спирачните уредби, под нивото, посочено в точка 5.2.14 по-горе.
 5.2.17. В случай на моторно превозно средство, оборудвано да тегли ремарке с електрически работни спирачки, трябва да бъдат спазени следните изисквания:
 5.2.17.1.
 Електрическото захранване (генератор и акумулаторна батерия) на моторното превозно средство трябва да бъде с достатъчна мощност, за да осигурява ток за електрическата спирачна уредба. Когато двигателят работи с оборотите на празен ход, препоръчани от производителя, и всички електрически устройства, предоставени от производителя като стандартно оборудване на превозното средство, са включени, напрежението на електрическите вериги при максимална консумация на ток в електрическата спирачна уредба (15 А), не трябва да пада под 9,6 V, измерено в мястото на свързване с ремаркето. Не се допуска късо съединение в електрическите вериги дори в случай на претоварване;
 5.2.17.2.
 В случай на неизправност в работната спирачна уредба на моторното превозно средство, когато тази уредба се състои от най-малко две независими една от друга части, незасегнатата от неизправността част (или части) трябва да могат частично или напълно да задействат спирачките на ремаркето;
 5.2.17.3.
 Използването на прекъсвача и веригата на стопсигнала за задействане на електрическата спирачна уредба се допуска само ако линията за задействане е свързана паралелно на стопсигнала и наличните прекъсвач и верига за стопсигнала могат да поемат допълнителното натоварване.
 5.2.18. Допълнителни изисквания за превозни


text:
средства, оборудвани с електрически уредби за рекуперативно спиране
 5.2.18.1. Превозни средства, оборудвани с електрическа уредба за рекуперативно спиране от категория А:
 5.2.18.1.1. Електрическото рекуперативно спиране трябва да се задейства само чрез педала на газта и/или при неутрално положение на предавателната кутия.
 5.2.18.2. Превозни средства, оборудвани с електрическа уредба за рекуперативно спиране от категория В:
 5.2.18.2.1. Частично или пълно изключване на част от работната спирачна уредба трябва да се извършва само чрез автоматично устройство. Това изискване не трябва да се тълкува като отклонение от изискванията на точка 5.2.10 по-горе;
 5.2.18.2.2. Работната спирачна уредба трябва да има само едно устройство за управление;
 5.2.18.2.3. Изключването на двигателя(ите) или използваната предавка не трябва да въздейства неблагоприятно на работната спирачна уредба;
 5.2.18.2.4. Ако действието на електрическата част на спирачката се осигурява от връзката, установена между сигнала, постъпващ от устройството за управление на работната спирачка, и произтичащото от него спирачно усилие към колелата, то водачът трябва да бъде предупреден за нарушаването на тази връзка, което води до неспазване на предписаното разпределение на спирачното усилие между осите (приложение 5 или 6, което от двете съответства), посредством светлинен предупредителен сигнал не по-късно от момента на задействане на органа за управление, като този сигнал продължава да свети, докато тази повреда съществува и ключът за пускане на двигателя е в положение „Движение“.
 5.2.18.3. За превозни средства, оборудвани с електрическа уредба за рекуперативно спиране от двете категории, се прилагат всички съответни предписания освен точка 5.2.18.1.1 по-горе. В този случай електрическото рекуперативно спиране може да се задейства чрез педала на газта и/или при неутрално положение на предавателната кутия. Освен това задействането на органа за управление на работната спирачка не трябва да намалява гореописания спирачен ефект, създаван при отпускане на педала на газта.
 5.2.18.4. Магнитните или електрическите полета не трябва да въздействат неблагоприятно на действието на електрическото спиране.
 5.2.18.5. За превозни средства, оборудвани с устройство против блокиране на колелата, това устройство трябва да управлява електрическата спирачна уредба.
 5.2.18.6. Степента на зареждане на тяговите акумулаторни батерии се определя по метода, определен в допълнението към приложение 3 към настоящото правило (6).
 5.2.19. Специални допълнителни изисквания за електрическото задвижване на ръчната спирачка
 5.2.19.1.
 В случай на неизправност в електрическото задвижване трябва да се блокира всякакво непреднамерено привеждане в действие на ръчната спирачка.
 5.2.19.2.
 В случай на електрическа неизправност на органа за управление или на прекъсване на проводници в задвижването с електрическо управление между органа за управление и непосредствено свързания с него електронен блок за управление, които не засягат източника на енергия, трябва да се запазва възможността за задействане на ръчната спирачка от мястото на водача и по този начин да може да задържа натоварено превозно средство неподвижно при наклон 8 % нагоре или надолу. Като алтернативен вариант, в този случай се допуска автоматично привеждане в действие на ръчната спирачка, когато превозното средство е на място, при условие че се достига гореописаното спирачно действие и след задействането на спирачката тя остава в действие независимо от положението на ключа за запалване (пускане) на двигателя. При този алтернативен вариант ръчната спирачка трябва да се освобождава автоматично веднага след като


text:
водачът отново започне да предприема действия за привеждане на превозното средство в движение. За постигане или подпомагане на постигането на гореописаното спирачно действие може да се използва двигателят/ръчната предавателна кутия или автоматичната предавателна кутия в положение „паркиране“.
 5.2.19.2.1.
 Водачът трябва да бъде предупреждаван за прекъсване на проводници в електрическото задействане или електрическа неизправност на органа за управление на ръчната спирачка посредством жълт предупредителен сигнал, определен в точка 5.2.21.1.2. В случай че причина за жълтия предупредителен сигнал е прекъсване на проводници в електрическото задействане на ръчната спирачка, този сигнал трябва да бъде подаден веднага след като настъпи прекъсването.
 Освен това водачът трябва да бъде предупреждаван за електрическа неизправност на органа за управление или прекъсване на проводници в електрическото задействане, които са външни за електронния блок (или блокове) за управление и не засягат захранването с енергия, чрез мигане на червения предупредителен сигнал, определен в точка 5.2.21.1.1, докато ключът за запалване (пускане) на двигателя е в положение „Включено“ (т.е. в работно положение) и за период не по-малък от 10 секунди след това, като органът за управление е във „Включено“ (т.е. работно) положение.
 Ако уредбата на ръчната спирачка отчете правилно задействане на ръчната спирачка, мигането на червения предупредителен сигнал може да бъде спряно и трябва да се подаде постоянно светещият червен сигнал, за да се укаже състоянието „задействана ръчна спирачка“.
 Когато привеждането в действие на ръчната спирачка обикновено се указва посредством отделен червен предупредителен сигнал, който удовлетворява всички изисквания от точка 5.2.21.2, трябва да се използва този сигнал, за да бъде изпълнено гореспоменатото изискване за червен сигнал.
 5.2.19.3.
 Допълнителното оборудване може да се захранва от електрическото задвижване на ръчната спирачка, при условие че захранващата енергия е достатъчна, за да позволява привеждане в действие на ръчната спирачка като допълнение към електрическите товари на превозното средство в състояние на пълна изправност. Освен това, когато акумулаторът на енергия се използва също и от работната спирачна уредба, се прилагат изискванията от точка 5.2.20.6 по-долу.
 5.2.19.4.
 След като ключът за запалване (пускане) на двигателя, който управлява захранването на спирачното оборудване с електрическа енергия, се постави в положение „Изключено“ и/или се извади, трябва да се запази възможността за задействане на ръчната спирачка, а освобождаването ѝ трябва да се блокира.
 5.2.20. Специални допълнителни изисквания към работни спирачни уредби със задвижване с електрическо управление
 5.2.20.1.
 При освободена ръчна спирачка работната спирачна уредба трябва да може да отговаря на следните изисквания:
 а)
 при положение „Включено“ (работно положение) на органа за управление на задвижващата система да развива общо статично спирачно усилие, което да е най-малко равно на изискваното при изпитването от тип 0 за ефективност на работната спирачка, както е предписано в точка 2.1 от приложение 3 към настоящото правило;
 б)
 през първите 60 секунди, след като органът за управление на задвижващата система бъде поставен в положение „Изключено“ или „Блокирано“ и/или бъде изваден ключът за запалване на двигателя, три задействания на спирачката трябва да развият общо статично спирачно усилие, което да е най-малко равно на изискваното при изпитването от тип 0 за ефективност на работната спирачка, както е предписано в точка 2.1 от приложение


text:
3 към настоящото правило; и
 в)
 след изтичането на горепосочения период или считано от четвъртото задействане на спирачката в рамките на периода от 60 секунди, в зависимост от това кое събитие настъпи първо, да развива общо статично спирачно усилие, което да е най-малко равно на изискваното при изпитването от тип 0 за ефективност на аварийното спиране, както е предписано в точка 2.2 от приложение 3 към настоящото правило.
 Приема се, че задвижването на работната спирачна уредба разполага с достатъчен запас от енергия.
 5.2.20.2.
 Възникването на единична кратковременна неизправност (< 40 ms) в задвижването с електрическо управление, която не засяга захранването му с енергия (напр. прекъсване на сигнала или грешка в данните), не трябва да се отразява съществено върху ефективността на работното спиране.
 5.2.20.3.
 При необходимост водачът трябва да бъде информиран чрез червен или жълт предупредителен сигнал, определени съответно в точки 5.2.21.1.1 и 5.2.21.1.2, за неизправност в задвижването с електрическо управление (7), но без неговия акумулатор на енергия, която влияе на функциите и експлоатационните характеристики на уредбите, разглеждани в настоящото правило. Когато предписаната ефективност на работната спирачка повече не може да бъде осигурена (червен предупредителен сигнал), водачът трябва веднага да бъде предупреден за настъпването на неизправности, произтичащи от прекъсване на електрическата верига (напр. скъсване, разединяване) и предписаната ефективност на аварийното спиране трябва да се осигури чрез задействането на органа за управление на работната спирачка в съответствие с точка 2.2 от приложение 3 към настоящото правило.
 5.2.20.4.
 В случай на неизправност в източника на енергия за задвижването с електрическо управление, целият обхват на управление на работната спирачна уредба трябва да бъде гарантиран от номиналното ниво на запаса от енергия и след двадесет последователни пълни задействания на органа за управление на работната спирачка. При всяко задействане по време на изпитване, органът за управление трябва да остава напълно натиснат в продължение на 20 s и отпуснат в продължение на 5 s. Приема се, че по време на горепосоченото изпитване задвижването разполага с достатъчен запас от енергия, който осигурява пълното задействане на работната спирачна уредба. Това изискване не трябва да се тълкува като отклонение от изискванията на приложение 4.
 5.2.20.5.
 Когато напрежението на акумулаторната батерия спадне под стойността, определена от производителя, при която повече не може да се осигурява предписаната ефективност на работната спирачка и/или при която чрез нито един от най-малко два независими кръга на работната спирачка не може да се достигне предписаната ефективност на аварийното спиране, трябва да се включи червеният предупредителен сигнал, посочен в точка 5.2.21.1.1.1. След включването на предупредителния сигнал трябва да има възможност, чрез задействане на органа за управление на работната спирачка, да се достигне поне ефективността на аварийното спиране, предписана в точка 2.2 от приложение 3 към настоящото правило. Приема се, че задвижването на работната спирачна уредба разполага с достатъчен запас от енергия.
 5.2.20.6.
 Ако допълнителното оборудване се захранва с енергия от същия акумулатор, както задвижването с електрическо управление, то когато оборотите на двигателя не превишават 80 % от оборотите при максимална мощност, трябва да се гарантира подаването на достатъчно енергия за постигане на предписаните стойности на отрицателното ускорение


text:
или чрез осигуряване на друг енергиен източник, позволяващо да се предотврати изтощаването на този акумулатор, или чрез автоматично изключване на предварително избрани части от допълнителното оборудване при напрежение над критичната стойност, посочена в точка 5.2.20.5 по-горе от настоящото правило, така че да се предотврати допълнително изтощаване на този акумулатор. Спазването на това изискване може да се докаже чрез изчисление или чрез реално изпитване. Тази точка не се прилага за превозни средства, при които предписаните стойности на отрицателното ускорение могат да бъдат достигнати без използване на електрическа енергия.
 5.2.20.7.
 Ако допълнителното оборудване се захранва с енергия от задвижването с електрическо управление, трябва да са изпълнени следните изисквания:
 5.2.20.7.1.
 в случай на неизправност в източника на енергия на движещо се превозно средство, енергията в акумулатора трябва да е достатъчна за задействане на спирачките чрез органа за управление;
 5.2.20.7.2.
 В случай на неизправност в източника на енергия, докато превозното средство е неподвижно и ръчната спирачка е задействана, енергията в акумулатора трябва да е достатъчна за включване на светлините дори когато спирачките са задействани.
 5.2.21. Общите изисквания за светлинните предупредителни сигнали, чието предназначение е да указват на водача някои конкретни неизправности (или повреди) в спирачното оборудване на моторното превозно средство, са изложени в следващите подточки. С изключение на случаите, описани в точка 5.2.21.5 по-долу, тези сигнали трябва да се използват само за целите, предписани в настоящото правило.
 5.2.21.1. В моторните превозни средства трябва да бъде предвидена възможност за подаване на предупредителни сигнали за неизправност и повреда в спирачките, както следва:
 5.2.21.1.1.
 червен предупредителен сигнал, указващ определени другаде в настоящото правило неизправности в спирачното оборудване на превозното средство, които не позволяват постигането на предписаната ефективност на работната спирачка и/или които не позволяват действието на поне един от двата независими кръга на работното спиране;
 5.2.21.1.2.
 когато е приложимо, жълт предупредителен сигнал, указващ открита по електрически път повреда в спирачното оборудване на превозното средство, която не се указва от червения предупредителен сигнал, описан в точка 5.2.21.1.1 по-горе.
 5.2.21.2. Предупредителните сигнали трябва да са видими дори на дневна светлина; водачът трябва да може от мястото си да проверява лесно дали съответните устройства са в изправно състояние; неизправността на елемент от предупредителните устройства не трябва да води до влошаване на ефективността на спирачната уредба.
 5.2.21.3. Освен ако е указано друго, то:
 5.2.21.3.1.
 Водачът трябва да бъде предупреждаван за конкретната неизправност или повреда чрез гореспоменатия предупредителен сигнал (или сигнали) преди привеждането в действие на съответния орган за управление на спирането;
 5.2.21.3.2.
 Предупредителният(те) сигнал(и) трябва да се подава(т) през цялото време, докато продължава неизправността/повредата и когато ключът за запалване (пускане) на двигателя е в положение „Включено“ (т.е. в работно положение); както и
 5.2.21.3.3.
 Предупредителният сигнал трябва да бъде постоянен (немигащ).
 5.2.21.4. Гореспоменатият(те) предупредителен(ни) сигнал(и) трябва да светва(т), когато електрическото оборудване (и спирачната уредба) на превозното средство е захранено с енергия. При неподвижно превозно средство трябва да се провери за отсъствието на конкретните неизправности или повреди по спирачната уредба, преди да изгаснат предупредителните сигнали. Информацията за конкретните неизправности или повреди, които следва да задействат гореспоменатите предупредителни сигнали, но които не се откриват


text:
при статични условия, трябва да се запаметява при появата им и да бъде показвана от предупредителните устройства при пускането на двигателя и при всички случаи, когато ключът за запалване (пускане) на двигателя е в положение „Включено“ (т.е. в работно положение) през цялото време на наличие на неизправността или повредата.
 5.2.21.5. Неспецифицираните неизправности (или повреди) или друга информация относно спирачките и/или ходовата част на моторното превозно средство могат да бъдат указвани посредством жълтия сигнал, посочен в точка 5.2.21.1.2 по-горе, при условие че са изпълнени следните условия:
 5.2.21.5.1.
 Превозното средство е неподвижно;
 5.2.21.5.2.
 След първоначалното захранване на спирачното оборудване с енергия и след като сигналът е показал, че в резултат на процедурите, уточнени в точка 5.2.21.4 по-горе, не са открити никакви конкретни неизправности (или повреди); както и
 5.2.21.5.3.
 Неспецифицирани повреди или друга информация трябва да бъдат указвани само посредством мигане на предупредителния сигнал. Предупредителният сигнал обаче трябва да се изгасне, след като скоростта на превозното средство за първи път надвиши 10 km/h.
 5.2.22. Подаване при спиране на сигнал за включване на стопсветлините
 5.2.22.1. При задействането от водача на работната спирачна уредба се подава сигнал, който служи за включване на стопсветлините.
 5.2.22.2. Гореспоменатият сигнал се подава и при задействането на работната спирачна уредба от функцията „автоматично спиране“. Когато обаче полученото забавяне е по-малко от 0,7 m/s2, сигналът може да бъде потиснат (8).
 5.2.22.3. При задействането на част от работната спирачна уредба от функцията „избирателно спиране“ не се подава гореспоменатият сигнал (9).
 5.2.22.4. Електрическите уредби за рекуперативно спиране по смисъла на точка 2.17 от настоящото правило, които създават спирачно усилие при отпускане на педала на газта, трябва да подават гореспоменатия сигнал съгласно следните разпоредби:
 Отрицателно ускорение на превозното средство
 Подаване на сигнали
 ≤ 0,7 m/s2
 Не се подава сигнал
 > 0,7 m/s2 и ≤ 1,3 m/s2
 Може да се подава сигнал
 > 1,3 m/s2
 Трябва да се подава сигнал
 Във всички случаи сигналът трябва да се изключи най-късно в момента, в който отрицателното ускорение спадне под 0,7 m/s2
 (8).
 5.2.23. Когато превозното средство е оборудвано с индикатор за аварийно спиране, сигнал за аварийно спиране се подава и изключва чрез задействането на работната спирачна уредба само когато са изпълнени следните условия (8):
 5.2.23.1.
 не се подава сигнал, когато отрицателното ускорение на превозното средство е под 6 m/s2, но може да бъде подаден при отрицателно ускорение със или над тази стойност, като конкретната стойност се определя от производителя на превозното средство.
 Сигналът трябва да се изключи най-късно в момента, в който отрицателното ускорение спадне под 2,5 m/s2.
 5.2.23.2.
 Приложими са и следните условия:
 а)
 сигналът може да бъде подаден въз основа на предвиждане за отрицателното ускорение на превозното средство в резултат на командата за спиране, като се съблюдават праговете за подаване и изключване на сигнала, определени в точка 5.2.23.1 по-горе; или
 б)
 сигналът може да бъде подаден при скорост над 50 km/h и системата против блокиране на колелата работи в режим на пълно действие (както е определено в точка 2 от приложение 6).
 Сигналът се изключва, когато системата против блокиране на колелата вече не работи в


text:
режим на пълно действие.
 5.2.24. Всяко превозно средство, оборудвано с електронна система за УС в съответствие с 2.25 по-горе, трябва да отговаря на изискванията относно оборудването, експлоатационните изисквания и изискванията към изпитванията, съдържащи се в част А от приложение 9 към настоящото правило.
 5.2.24.1. Като алтернатива на изискването от точка 5.2.24 по-горе, превозните средства от категории M1 и N1 с маса в готовност за движение > 1 735 kg могат да бъдат оборудвани с функция за стабилност на превозното средство, която включва контрол срещу преобръщане и контрол срещу завъртане в завой и отговаря на техническите изисквания от приложение 21 към Правило No 13.
 5.2.25. Моторните превозни средства от категории M1 и N1, оборудвани с резервни колела/гуми за временно ползване, трябва да удовлетворяват съответните технически изисквания от приложение 3 към Правило No 64.
 6. ИЗПИТВАНИЯ
 Изпитванията на спиране, на които е необходимо да се подлагат представените за одобрение превозни средства, както и изискванията за ефективност на спирането са описани в приложение 3 към настоящото правило.
 7. ПРОМЯНА НА ТИПА ПРЕВОЗНО СРЕДСТВО ИЛИ СПИРАЧНА УРЕДБА И РАЗШИРЕНИЕ НА ОДОБРЕНИЕ
 7.1.
 Органът, одобрил типа на превозното средство, се уведомява за всяка промяна на типа на превозното средство или на неговата спирачна уредба. В такъв случай органът може:
 7.1.1.
 да прецени, че е малко вероятно извършените промени да окажат забележимо неблагоприятно въздействие и че във всички случаи превозното средство продължава да отговаря на изискванията; или
 7.1.2.
 да изиска допълнителен протокол от изпитване от техническата служба, отговаряща за провеждане на изпитванията.
 7.2.
 Всяко потвърждение, разширение или отказ на одобрение се съобщава на страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, съгласно процедурата, определена в точка 4.3 по-горе.
 7.3.
 Органът по одобряването на типа, който издава разширението на одобрението, присвоява сериен номер на всеки формуляр за съобщение, изготвян за такова разширение.
 8. СЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО
 Процедурите за съответствие на производството трябва да отговарят на определените в Спогодбата, допълнение 2 (Е/ЕСЕ/324-Е/ЕСЕ/TRANS/505/Rev.2), като се спазват следните изисквания:
 8.1.
 Всяко превозно средство, одобрено по настоящото правило, трябва да бъде произведено така, че да съответства на одобрения тип, като отговаря на изискванията, посочени в точка 5 по-горе.
 8.2.
 Органът по одобряването на типа може по всяко време да проверява методите за контрол на съответствието, прилагани във всяко производствено съоръжение. Нормалната честота на тези проверки е веднъж на две години.
 9. САНКЦИИ ПРИ НЕСЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО
 9.1.
 Одобрението, издадено по отношение на даден тип превозно средство съгласно настоящото правило, може да бъде отменено, ако не са спазени изискванията, предвидени в точка 8.1 по-горе.
 9.2.
 Ако страна по Спогодбата, прилагаща настоящото правило, отмени дадено от нея одобрение, тя уведомява незабавно останалите страни по договора, прилагащи настоящото правило, посредством формуляр за съобщение, съответстващ на образеца от приложение 1 към настоящото правило.
 10. ОКОНЧАТЕЛНО ПРЕКРАТЯВАНЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО
 Ако притежателят на одобрението прекрати напълно производството на даден тип превозно средство, одобрен в съответствие с настоящото правило, той уведомява за това органа по одобряването на типа, издал одобрението. Когато този орган получи съответното съобщение, той на свой ред уведомява за това останалите страни по Спогодбата, прилагащи настоящото правило,


text:
посредством формуляри за съобщение, съответстващи на образеца от приложение 1 към настоящото правило.
 11. НАИМЕНОВАНИЯ И АДРЕСИ НА ТЕХНИЧЕСКИТЕ СЛУЖБИ, ПРОВЕЖДАЩИ ИЗПИТВАНИЯТА ЗА ОДОБРЕНИЕ, И НА ОРГАНИТЕ ПО ОДОБРЯВАНЕТО НА ТИПА
 Страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, съобщават на секретариата на ООН наименованията и адресите на техническите служби, отговарящи за провеждането на изпитвания за одобрение, както и на органите по одобряването на типа, издаващи одобрение, на които се изпращат формулярите, удостоверяващи одобрение, разширение, отказ или отмяна на одобрение, или окончателно прекратяване на производството, издадени в други държави.
 12. ПРЕХОДНИ РАЗПОРЕДБИ
 12.1.
 Считано от датата на влизане в сила на притурка 16 към настоящото правило никоя договаряща страна, прилагаща настоящото правило, не може да отказва издаването или приемането на одобрения по настоящото правило, изменено с притурка 16.
 12.2.
 След изтичане на 24 месеца от датата на влизане в сила на притурка 16 към настоящото правило, страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, издават одобрения на типа на превозни средства само ако подлежащият на одобрение тип отговаря на изискванията на настоящото правило, изменено с притурка 16.
 12.3.
 Независимо от разпоредбите на параграфи 12.1 и 12.2 по-горе, страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, продължават да издават одобрения на тези типове превозни средства, които не са оборудвани с функция за стабилност на превозното средство или с електронна система за управление на стабилността и спирачен сервоусилвател, отговарящи на изискванията по приложение 9 към настоящото правило.
 12.4.
 Страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, не могат да отказват да издават разширения на одобрения на типа за съществуващи типове превозни средства, независимо дали те са оборудвани или не с функция за стабилност на превозното средство или с електронна система за управление на стабилността и спирачен сервоусилвател, въз основа на разпоредбите, валидни към момента на първоначалното одобрение.
 12.5.
 При спазване на разпоредбите на параграф 12.6 по-долу, дори след датата на влизане в сила на притурка 16 към настоящото правило одобренията на типа по която и да е притурка към настоящото правило остават валидни и страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, продължават да ги приемат.
 12.6.
 Страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, не са задължени да приемат, за целите на национално или регионално одобрение на типа, одобрение на типа за превозни средства, които не са оборудвани с функция за стабилност на превозното средство или с електронна система за управление на стабилността и спирачен сервоусилвател.
 (1) Наборът от изисквания в настоящото правило относно превозни средства от категория N1 представлява алтернатива на изискванията, съдържащи се в Правило No 13. Страните по Спогодбата, които прилагат както Правило No 13, така и настоящото правило, признават одобренията, издадени по тези правила, като еднакво валидни. Категориите превозни средства M1 и N1 са определени в Консолидираната резолюция за конструкцията на превозни средства (R.Е.3.), документ ЕСЕ/TRANS/WP.29/78/Rev.3, параграф 2 — www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html.
 (2) Групата от оси се приема за единична ос, а сдвоените колела се приемат за единично колело.
 (3) Както е обявено от производителя на превозното средство.
 (4) Отличителните номера на страните по Спогодбата от 1958 г. са дадени в приложение 3 към Консолидираната резолюция за конструкцията на превозните средства


text:
(R.Е.3), документ ЕСЕ/TRANS/WP.29/78/Rev. 3, приложение 3- www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html
 (5) Органът, който издава одобрението, трябва да има право да проверява работната спирачна уредба чрез допълнителни процедури на изпитване на превозното средство.
 (6) Със съгласието на техническата служба не се изисква оценка на степента на зареждане за превозни средства, които имат бордови източник на енергия за зареждане на тяговите акумулаторни батерии и средство за регулиране на тяхната степен на зареждане.
 (7) Докато бъдат съгласувани единни процедури за изпитване, производителят предоставя на техническата служба анализ на възможните неизправности в управлението и последствията от тях. Тази информация се обсъжда и съгласува от техническата служба и производителя на превозното средство.
 (8) Към момента на одобрението на типа съответствието с това изискване се потвърждава от производителя на превозното средство.
 (9) По време на „избирателно спиране“ тази функция може да се промени на „автоматично спиране“.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 1
 СЪОБЩЕНИЕ (*)
 (максимален формат: A4 (210 × 297 mm)
 Допълнение
 Списък на данните на превозното средство за целите на одобрения по Правило No 90
 1.
 Описание на типа превозно средство: ...
 1.1.
 Търговско наименование или марка на превозното средство, ако има такива: ...
 1.2.
 Категория превозно средство: ...
 1.3.
 Тип превозно средство съгласно одобрението по Правило No 13-H: ...
 1.4.
 Модели или търговски наименования на превозните средства, съставляващи типа превозно средство, ако има такива: ...
 1.5.
 Наименование и адрес на производителя: ...
 2.
 Марка и тип спирачни накладки, дискове и барабани:
 2.1.
 Спирачни накладки
 2.1.1.
 Спирачни накладки, преминали всички изпитвания, предписани в приложение 3: ...
 2.1.2.
 Алтернативни спирачни накладки, изпитани съгласно приложение 7: ...
 2.2.
 Спирачни дискове и барабани
 2.2.1.
 Идентификационен код на спирачните дискове, обхванати от одобрението на спирачната уредба ...
 2.2.2.
 Идентификационен код на спирачните барабани, обхванати от одобрението на спирачната уредба ...
 3.
 Минимална маса на превозното средство: ...
 3.1.
 Разпределение на масата между осите (максимални стойности): ...
 4.
 Максимална маса на превозното средство: ...
 4.1.
 Разпределение на масата между осите (максимални стойности): ...
 5.
 Максимална скорост на возилото: ...
 6.
 Размер на гумите и колелата: ...
 7.
 Конфигурация на спирачния кръг (напр. предно/задно или диагонално разделение): ...
 8.
 Декларация, посочваща аварийната спирачна уредба: ...
 9.
 Спецификации на спирачните клапани (ако е приложимо): ...
 9.1.
 Спецификации за клапана за регулиране на спирачното налягане за задните колела в зависимост от товара: ...
 9.2.
 Регулиране на нагнетателния клапан: ...
 10.
 Разпределяне на проектното спирачно усилие: ...
 11.
 Спецификация на спирачката: ...
 11.1.
 Тип дискова спирачка (напр. брой бутала и диаметър(ри), с вентилиране или плътен диск):
 11.2.
 Тип барабанна спирачка (напр. двунакладкова със самозаклинване, с размер на буталото и размери на барабана): ...
 11.3.
 В случай на пневматични спирачни уредби, напр. тип и размер на камерите, лостовете и др.:
 12.
 Тип и размер на главния спирачен цилиндър: ...
 13.
 Тип и размер на усилвателя: ...
 ПРИЛОЖЕНИЕ 2
 ОФОРМЛЕНИЕ НА МАРКИРОВКИТЕ ЗА ОДОБРЕНИЕ
 ОБРАЗЕЦ А
 (вж. точка 4.4 от настоящото правило)
 Горепоказаната маркировка за одобрение, поставена на превозно средство, показва, че съответният тип превозно средство е одобрен по отношение на спирането в Обединеното кралство (E 11) съгласно Правило No 13 с одобрение


text:
No 002439. Първите две цифри от номера на одобрението указват, че одобрението е издадено в съответствие с изискванията на правило No 13-H в първоначалния му вид. Допълнителната маркировка „ESC“ указва, че превозното средство отговаря на изискванията за електронна система за управление на стабилността и спирачен сервоусилвател в приложение 9 към настоящото правило.
 ОБРАЗЕЦ Б
 (вж. точка 4.5 от настоящото правило)
 Горепоказаната маркировка за одобрение, поставена на превозно средство, показва, че съответният тип превозно средство е одобрен в Обединеното кралство (E 11) съгласно Правила No 13-H и No 24 (1). (Във второто правило коригираният коефициент на поглъщане е 1,30 m–1). Номерата на одобрението указват, че на датите, когато са издадени съответните одобрения, Правило No 13-H е било в първоначалния си вид, а Правило No 24 е включвало серия 02 от изменения.
 (1) Този номер е даден само като пример.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 3
 ИЗПИТВАНИЯ НА СПИРАНЕ И ЕФЕКТИВНОСТ НА СПИРАЧНИТЕ УРЕДБИ
 1. ИЗПИТВАНИЯ НА СПИРАНЕ
 1.1. Общи положения
 1.1.1.
 Предписаната за спирачните уредби ефективност се основава на спирачния път и/или на средното пълно отрицателно ускорение. Ефективността на спирачната уредба се определя чрез измерване на спирачния път по отношение на началната скорост на превозното средство и/или чрез измерване на средното пълно отрицателно ускорение по време на изпитването.
 1.1.2.
 Спирачният път е разстоянието, което превозното средство изминава от момента, когато водачът започне да въздейства върху органа за управление на спирачната уредба, до момента, когато превозното средство спре; началната скорост е скоростта в момента, в който водачът започва да въздейства върху органа за управление на спирачната уредба; началната скорост не трябва да бъде по-малка от 98 % от скоростта, предписана за въпросното изпитване.
 Средното пълно отрицателно ускорение (dm) се изчислява като средно отрицателно ускорение за разстоянието в интервала от vb до ve по следната формула:
 където:
 vo
 =
 началната скорост на превозното средство, km/h;
 vb
 =
 скоростта на превозното средство при 0,8 vo, km/h;
 ve
 =
 скоростта на превозното средство при 0,1 vo, km/h;
 sb
 =
 изминатото разстояние между vo и vb, метри;
 se
 =
 изминатото разстояние между vo и ve, метри.
 Скоростта и разстоянието се определят, като се използват контролно-измервателни уреди с грешка ± 1 % при предписаната скорост за изпитването. Средното пълно отрицателно ускорение dm може да се определи по други методи, различни от измерването на скорост и разстояние; в този случай средното пълно отрицателно ускорение се определя с точност ± 3 %.
 1.2. За одобрението на всяко превозно средство спирачната ефективност се измерва чрез пътни изпитвания, провеждани при следните условия:
 1.2.1.
 Масата на превозното средство трябва да е равна на предписаната за съответния тип изпитване и се посочва в протокола от изпитването.
 1.2.2.
 Изпитването се провежда при скоростите, които са предписани за всеки тип изпитване; ако максималната проектна скорост на превозното средство е по-ниска от предписаната за изпитването, изпитването се провежда при максималната скорост на превозното средство.
 1.2.3.
 Усилието, което се прилага върху органа за управление на спирачната уредба по време на изпитванията за получаване на предписаната ефективност, не трябва да надвишава максималното усилие, определено за изпитване на съответната категория превозно средство.
 1.2.4.


text:
Пътят трябва да има повърхност, осигуряваща добро сцепление, освен ако в съответните приложения не е предвидено друго.
 1.2.5.
 Изпитванията се провеждат при отсъствие на вятър, който би могъл да повлияе на резултатите.
 1.2.6.
 При започване на изпитванията гумите трябва да са студени и с налягане, равно на предписаното за действителното натоварване върху колелата, когато превозното средство е на място.
 1.2.7.
 Предписаната ефективност трябва да се постига без блокиране на колелата при скорости над 15 km/h, като превозното средство не излиза извън пътна лента с широчина 3,5 m, не се отклонява от посоката на движение с ъгъл, по-голям от 15°, и няма необичайни вибрации.
 1.2.8.
 За превозни средства, задвижвани изцяло или частично от постоянно присъединен(и) към колелата електродвигател(и), всички изпитвания трябва да се извършват с присъединен електродвигател.
 1.2.9.
 За превозните средства, описани в точка 1.2.8 по-горе и оборудвани с електрическа уредба за рекуперативно спиране от категория А, изпитванията за поведението на превозното средство трябва да се извършват на път с нисък коефициент на сцепление (както е определено в точка 5.2.2 от приложение 6) при скорост, равна на 80 процента от максималната скорост, но не повече от 120 km/h, за да се провери дали стабилността се запазва.
 1.2.9.1.
 Освен това за превозни средства, оборудвани с електрическа уредба за рекуперативно спиране от категория А, преходните режими като смяна на предавките или отпускане на педала на газта не трябва да влияят върху поведението на превозното средство при условията за изпитване, описани в точка 1.2.9 по-горе.
 1.2.10.
 При изпитванията, предвидени в точки 1.2.9 и 1.2.9.1 по-горе, не се допуска блокиране на колелата. Допуска се обаче корекция на посоката на движението чрез кормилното управление, ако ъгълът на завъртане на волана през първите 2 секунди е в рамките на 120° и общо не надвишава 240°.
 1.2.11.
 При изпитване на спирачната ефективност на превозно средство с електрическо задействане на работните спирачки, което се захранва с енергия от тягови акумулаторни батерии (или спомагателна акумулаторна батерия), които получават енергия само от независима външна система за зареждане, степента на зареждане на тези батерии, средно взето, не трябва да бъде с повече от 5 % над нивото, при което трябва да се подава предупреждението за неизправност на спирачките, предписано в точка 5.2.20.5 от настоящото правило.
 Ако се подаде това предупреждение, акумулаторните батерии могат да се дозареждат по време на изпитванията за поддържане на необходимата степен на зареждане.
 1.3. Поведение на превозното средство при спиране
 1.3.1.
 По време на спирачни изпитвания, и в частност при тези с висока скорост, се проверява общото поведение на превозното средство при спиране.
 1.3.2.
 Поведението на превозното средство при спиране върху път с нисък коефициент на сцепление трябва да отговаря на съответните изисквания от приложение 5 и/или приложение 6 към настоящото правило.
 1.3.2.1.
 В случай на спирачна уредба съгласно точка 5.2.7 от настоящото правило, когато спирането на дадена(и) ос(и) се осигурява от повече от един източник на спирачен момент и всеки отделен източник може да се регулира по отношение на другия(ите), превозното средство трябва да удовлетворява изискванията от приложение 5 или, като алтернатива, приложение 6 при всички взаимодействия,


text:
които са допустими съгласно неговата стратегия за управление (1).
 1.4. Изпитване от тип 0 (нормално изпитване на ефективност при студени спирачки)
 1.4.1. Общи положения
 1.4.1.1.
 Средната температура на работните спирачки по най-нагрятата ос на превозното средство, измерена в спирачните накладки или на спирачната повърхност на диска или барабана, трябва да бъде между 65 °C и 100 °C преди задействане на спирачките.
 1.4.1.2.
 Изпитването се провежда при следните условия:
 1.4.1.2.1.
 Превозното средство трябва да е натоварено, като разпределението на масата му между осите съвпада с обявеното от производителя; когато са предвидени няколко варианта на натоварване на осите, разпределението на максималната маса между осите трябва да бъде такова, че масата върху всяка ос да е пропорционална на допустимата максимална маса за всяка ос.
 1.4.1.2.2.
 Всяко изпитване се повтаря и върху ненатовареното превозно средство; на предната седалка, освен водача, може да има втори човек, който да отбелязва резултатите от изпитването.
 1.4.1.2.3.
 В случай на превозно средство, оборудвано с електрическа уредба за рекуперативно спиране, изискванията зависят от категорията на уредбата:
 категория A
 :
 при изпитвания от тип 0 не се допуска използването на какъвто и да е друг орган за управление на електрическата уредба за рекуперативното спиране, с който е снабдено превозното средство;
 категория В
 :
 приносът на електрическата уредба за рекуперативно спиране в създаването на спирачното усилие не трябва да надвишава минималното ниво, гарантирано от конструкцията на уредбата.
 Счита се, че това условие е удовлетворено, ако акумулаторните батерии са с една от следните степени на зареждане:
 а)
 максимална степен на зареждане, препоръчана от производителя, според посоченото в спецификациите на превозното средство; или
 б)
 степен не по-ниска от 95 % от нивото на пълно зареждане, когато производителят не е дал конкретна препоръка; или
 в)
 максимална степен, осигурена от автоматичното регулиране на зареждането на превозното средство; или
 г)
 когато изпитванията се провеждат без участието на рекуперативното спиране, независимо от степента на зареждане на акумулаторните батерии.
 1.4.1.2.4.
 Предписаните граници за минимална ефективност при изпитвания както на ненатовареното, така и на натовареното превозно средство, са посочени по-долу; превозното средство трябва да удовлетворява предписаните изисквания както за спирачния път, така и за средното пълно отрицателно ускорение, но измерването и на двата параметъра може да не е необходимо.
 1.4.1.2.5.
 Пътят трябва да бъде равен; освен ако е указано друго, всяко изпитване може да включва до шест спирания, включително пробните.
 1.4.2. Изпитване от тип 0 с незацепен съединител; работното спиране трябва да бъде в съответствие с точка 2.1.1(A) от настоящото приложение.
 Изпитването се провежда при предписаната скорост, като посочените във връзка с това стойности могат да се променят в определени допустими граници. Трябва да се постигне предписаната минимална ефективност.
 1.4.3. Изпитване от тип 0 със зацепен съединител; работното спиране трябва да бъде в съответствие с точка 2.1.1(В) от настоящото приложение.
 1.4.3.1. Изпитването се провежда със зацепен съединител при скоростта, предписана в точка 2.1.1(В) от настоящото приложение. Трябва да се постигне предписаната минимална ефективност. Изпитването не се провежда, ако максималната скорост на превозното средство е ≤ 125 km/h.
 1.4.3.2. Измерват се действителните максимални стойности на ефективността, като поведението на превозното средство


text:
трябва да бъде в съответствие с точка 1.3.2 от настоящото приложение. Ако обаче максималната скорост на превозното средство е по-висока от 200 km/h, изпитването се провежда при 160 km/h.
 1.5. Изпитване от тип I (изпитване относно понижаването и възстановяването на ефективността на спиране)
 1.5.1. Процедура за нагряване
 1.5.1.1.
 Работните спирачки на всички моторни превозни средства се изпитват чрез неколкократно последователно натискане и освобождаване на спирачките при натоварено превозно средство в съответствие с условията, посочени в таблицата по-долу:
 Условия
 v1 (km/h)
 v2 (km/h)
 Δt (s)
 n
 80 % vmax ≤ 120
 0,5 v1
 45
 15
 където:
 v1
 =
 началната скорост при започване на спирането
 v2
 =
 скоростта в края на спирането
 vmax
 =
 максималната скорост на превозното средство
 n
 =
 брой на задействанията на спирачката
 Δt
 =
 продължителност на един спирачен цикъл: време, изминало между началото на едно задействане на спирачката и началото на следващото.
 1.5.1.2.
 Ако поради характеристиките на превозното средство не е възможно да се спази продължителността, предписана за Δt, тя може да бъде увеличена; във всеки случай освен времето, необходимо за спиране и ускоряване на превозното средство, за стабилизиране на скоростта v1 трябва да се предвиди период от 10 секунди за всеки цикъл.
 1.5.1.3.
 При тези изпитвания усилието, приложено към органа за управление, трябва да бъде регулирано така, че при всяко задействане на спирачката да се постига средно отрицателно ускорение 3 m/s2; за определяне на необходимото усилие върху органа за управление могат да бъдат проведени две предварителни изпитвания.
 1.5.1.4.
 При задействанията на спирачката трябва да е постоянно включена най-високата предавка (с изключение на ускоряващата и т.н.).
 1.5.1.5.
 За възстановяване на скоростта след спирането се използва такава предавка, която да осигурява достигането на скоростта v1 за възможно най-кратко време (с максималното ускорение, което позволяват двигателят и предавателната кутия).
 1.5.1.6.
 За превозни средства без достатъчна автономност за изпълнение на циклите за загряване на спирачките, изпитванията се провеждат, като предписаната скорост се постига преди първото спиране, а след това — като се използва максималното възможно ускоряване за възстановяване на скоростта и като се правят последователни спирания при скоростта, достигната в края на всеки цикъл с продължителност 45 секунди.
 1.5.1.7.
 В случай на превозни средства, оборудвани с електрическа уредба за рекуперативно спиране от категория В, в началото на изпитването степента на зареждане на акумулаторните батерии на превозното средство трябва да бъде такава, че приносът на електрическата уредба за рекуперативно спиране при създаването на спирачното усилие не трябва да надвишава минималното ниво, гарантирано от конструкцията на уредбата. Счита се, че това изискване е удовлетворено, ако степента на зареждане на акумулаторните батерии съвпада с една от степените, изброени в точка 1.4.1.2.3 по-горе.
 1.5.2. Ефективност при нагрети спирачки
 1.5.2.1.
 В края на изпитването от тип -I (описано в точка 1.5.1 от настоящото приложение) ефективността на работната спирачна уредба при нагрети спирачки се измерва при същите условия (и в частност при средно усилие върху органа за управление, което е не по-голямо от средното действително използвано усилие), както при изпитване от тип 0 с незацепен съединител (температурните условия могат да бъдат различни).
 1.5.2.2.
 Тази ефективност при нагрети


text:
спирачки не трябва да бъде по-малка от 75 % (2) от предписаната стойност, нито по-малка от 60 % от стойността, регистрирана при изпитване от тип 0 с незацепен съединител.
 1.5.2.3.
 За превозни средства, оборудвани с електрическа уредба за рекуперативно спиране от категория А, при задействанията на спирачката трябва да е постоянно включена най-високата предавка и да не се използва отделен електрически орган за управление на рекуперативното спиране, ако има такъв.
 1.5.2.4.
 В случай на превозни средства, оборудвани с електрическа уредба за рекуперативно спиране от категория В, след като се изпълнят циклите за загряване съгласно точка 1.5.1.6 от настоящото приложение, изпитването на ефективността при нагрети спирачки се провежда при максималната скорост, която може да бъде достигната от превозното средство в края на циклите за загряване на спирачките, освен ако може да бъде достигната скоростта, посочена в точка 2.1.1(A) от настоящото приложение.
 За сравнение после се провежда повторно изпитване от тип 0 със студени спирачки при същата скорост и при сходен принос на електрическата уредба за рекуперативно спиране в създаването на спирачно усилие, съответстващо на подходяща степен на зареждане на акумулаторната батерия, като тази, която е била налице по време на изпитването на ефективността при нагрети спирачки.
 След процеса на възстановяване на ефективността и изпитването се допуска допълнително привеждане на спирачните накладки към желаното състояние преди извършването на повторното изпитване за сравняване на ефективността при студени спирачки с постигнатите стойности при изпитването с нагрети спирачки спрямо критериите от точки 1.5.2.2 и 1.5.2.5 от настоящото приложение.
 Изпитванията могат да бъдат проведени без участието на рекуперативното спиране. В този случай изискването за степента на зареждане на акумулаторните батерии не е приложимо.
 1.5.2.5.
 В случай на превозно средство, което удовлетворява посоченото в точка 1.5.2.2 от настоящото приложение изискване за 60 процента ефективност, но не може да спази посоченото в същата точка 1.5.2.2 от настоящото приложение изискване за 75 (2) процента ефективност, може да се проведе допълнително изпитване на ефективността при нагрети спирачки, като се използва усилие върху органа за управление, което да не првишава посоченото в точка 2 от настоящото приложение. Резултатите от двете изпитвания се вписват в протокола от изпитванията.
 1.5.3. Процедура за възстановяване на ефективността
 Веднага след изпитването на ефективността при нагрети спирачки се правят четири спирания при 50 km/h с със зацепен съединител и средно отрицателно ускорение 3 m/s2. След спиране и потегляне отново се изминават 1,5 km до началото на следващото спиране. Веднага след всяко спиране се ускорява максимално до 50 km/h и тази скорост се поддържа до извършването на следващото спиране.
 1.5.3.1.
 За да бъде изпълнена процедурата за възстановяване на ефективността, акумулаторните батерии на превозни средства, оборудвани с електрическа уредба за рекуперативно спиране от категория В, могат да бъдат презареждани или заменяни със зареден комплект акумулаторни батерии.
 Процедурите могат да се осъществяват без участието на рекуперативното спиране.
 1.5.4. Възстановяване на ефективността
 В края на процедурата за възстановяване на ефективността възстановената ефективност на работната спирачна уредба се измерва при същите условия, както при изпитване от тип 0 с незацепен съединител (температурните условия могат да бъдат различни), при средна стойност за усилието


text:
върху органа за управление, което не е по-голямо от средната стойност за усилието, използвано в съответното изпитване от тип 0.
 Възстановената ефективност не трябва да бъде по-малка от 70 % и по-голяма от 150 % от стойността, записана при изпитване от тип 0 с незацепен съединител.
 1.5.4.1.
 За превозни средства, оборудвани с електрическа уредба за рекуперативно спиране от категория В, изпитването за възстановяване на ефективността се извършва без участието на рекуперативното спиране, т.е. при условията от точка 1.5.4 по-горе.
 След допълнителното привеждане на спирачните накладки към желаното състояние се извършва второ повторно изпитване от тип 0 при същата скорост и без използване на рекуперативно спиране, както при изпитването за възстановяване на ефективността при незацепен съединител/електродвигатели, като се прави сравнение между резултатите от изпитванията.
 Възстановената ефективност не трябва да бъде по-малка от 70 % и по-голяма от 150 % от стойността, записана при това окончателно повторно изпитване от тип 0.
 2. ЕФЕКТИВНОСТ НА СПИРАЧНИТЕ УРЕДБИ
 2.1. Работна спирачна уредба
 2.1.1.
 Работните спирачки се изпитват при условията, посочени в следната таблица:
 А)
 Изпитване от тип 0 при незацепен съединител
 v
 s ≤
 dm ≥
 100 km/h
 0,1 v+0,0060 v2 (m)
 6,43 m/s2
 Б)
 Изпитване от тип 0 при зацепен съединител
 v
 s ≤
 dm ≥
 80 % vmax ≤ 160 km/h
 0,1 v+0,0067 v2 (m)
 5,76 m/s2
 f
 6.5 - 50 daN
 където:
 v
 =
 скоростта на изпитване, km/h
 s
 =
 спирачният път, метра
 dm
 =
 средното пълно отрицателно ускорение, m/s2
 f
 =
 усилието върху спирачния педал, daN;
 vmax
 =
 максимална скорост на превозното средство, km/h
 2.1.2.
 В случай на моторно превозно средство с разрешение да тегли ремарке без спирачки минималната спирачна ефективност на състава превозни средства при изпитване от тип 0 не трябва да бъде по-малка от 5,4 m/s2 както за натоварено, така и за ненатоварено състояние.
 Спирачната ефективност на състава превозни средства се проверява чрез изчисления за максималната спирачна ефективност, действително постигната само от моторното превозно средство (натоварено), без ремарке при изпитване от тип 0 с незацепен съединител, като се използва следната формула (не са необходими реални изпитвания с прикачено ремарке без спирачки):
 където:
 dM+R
 =
 изчисленото средно пълно отрицателно ускорение на моторното превозно средство с прикачено ремарке без спирачки, m/s2
 dM
 =
 максималното средно пълно отрицателно ускорение на моторното превозно средство без ремарке, постигнато при изпитване от тип 0 с незацепен съединител, m/s2
 PM
 =
 маса на моторното превозно средство (натоварено)
 PR
 =
 максималната маса на ремаркето без спирачки, което може да се прикачи, съгласно заявеното от производителя на моторното превозно средство
 2.2. Аварийна спирачна уредба
 2.2.1.
 Ефективността на аварийната спирачна уредба се проверява посредством изпитване от тип 0 с незацепен съединител при начална скорост 100 km/h и усилие, приложено към органа за управление на работната спирачка, не по-малко от 6,5 daN и не по-голямо от 50 daN.
 2.2.2.
 Аварийната спирачна уредба трябва да осигурява спирачен път със стойност, която да е не по-голяма от следната:
 и средно пълно отрицателно ускорение, не по-малко от 2,44 m/s2 (съответстващо на втория член във формулата по-горе).
 2.2.3.
 Изпитването на ефективност при аварийно


text:
спиране се провежда чрез симулиране на действително състояние на неизправност в работната спирачна уредба.
 2.2.4.
 За превозни средства, които имат електрически уредби за рекуперативно спиране, спирачната ефективност се проверява допълнително при следните два вида неизправности:
 2.2.4.1.
 при пълна неизправност на електрическата част от работната спирачка;
 2.2.4.2.
 когато състоянието на неизправност води до това електрическата част да отдава максималното си спирачно усилие.
 2.3. Ръчна спирачка
 2.3.1.
 Ръчната спирачка трябва да може да задържи натовареното превозно средство неподвижно при наклон 20 % нагоре или надолу.
 2.3.2.
 За превозни средства с разрешение да теглят ремарке ръчната спирачка на моторното превозно средство трябва да може да задържи състава от превозни средства неподвижен при наклон 12 % нагоре или надолу.
 2.3.3.
 Ако органът за управление е ръчен, приложеното върху него усилие не трябва да надвишава 40 daN.
 2.3.4.
 Ако органът за управление е крачен, приложеното върху него усилие не трябва да надвишава 50 daN.
 2.3.5.
 Допуска се използването на ръчна спирачка, която трябва да се задейства няколко пъти за постигане на предписаната ефективност.
 2.3.6.
 За проверка на съответствието с изискването, определено в точка 5.2.2.4 от настоящото правило, трябва да се проведе изпитване от тип 0 с незацепен съединител при начална скорост 30 km/h. Стойността на средното пълно отрицателно ускорение при задействане на органа за управление на ръчната спирачка и на отрицателното ускорение непосредствено преди спирането на превозното средство не трябва да бъде по-ниска от 1,5 m/s2. Изпитването се провежда с натовареното превозно средство. Усилието, приложено към органа за управление на спирането, не трябва да надвишава посочените стойности.
 3. ВРЕМЕ ЗА СРАБОТВАНЕ
 3.1.
 Когато превозното средство е оборудвано с работна спирачна уредба, която се задейства изцяло или частично от източник на енергия, различен от мускулната сила на водача, трябва да са удовлетворени следните изисквания:
 3.1.1.
 При рязко спиране времето, изминало от момента на началното задействане на органа за управление до момента, когато спирачното усилие на най-неблагоприятно разположената ос достигне стойност, съответстваща на предписаната ефективност, не трябва да надвишава 0,6 секунди;
 3.1.2.
 В случай на превозни средства, оборудвани с хидравлични спирачни уредби, се счита, че изискванията по точка 3.1.1 са удовлетворени, ако при рязко спиране отрицателното ускорение на превозното средство или налягането в най-неблагоприятно разположения спирачен цилиндър достигне стойност, съответстваща на предписаната ефективност, в рамките на 0,6 секунди.
 (1) Производителят предоставя на техническата служба семейството криви на спиране, които са допустими съгласно стратегията за автоматично управление. Техническата служба може да провери тези криви.
 (2) Това отговаря на спирачен път 0,1 v + 0,0080 v2 и средно пълно отрицателно ускорение 4,82 m/s2.
 Допълнение
 Процедура за контрол на степента на зареждане на акумулаторната батерия
 Тази процедура се прилага за акумулаторни батерии на превозни средства, използвани за задвижване и рекуперативно спиране.
 Тази процедура изисква използването на ватметър за постоянен ток в двете посоки.
 1. ПРОЦЕДУРА
 1.1.
 Ако акумулаторните батерии са нови или са съхранявани продължително време, те трябва да се подложат на циклично зареждане и разреждане, както е препоръчано от производителя. След завършване на циклите трябва да се осигури престояване при температурата на околната среда, което да е не по-кратко


text:
от 8 часа.
 1.2.
 Извършва се пълно зареждане, като се използва препоръчаната от производителя процедура за зареждане.
 1.3.
 Когато се провеждат изпитванията на спиране по точки 1.2.11, 1.4.1.2.3, 1.5.1.6, 1.5.1.7 и 1.5.2.4 от приложение 3, се записва енергията във Wh, консумирана от тяговите двигатели и генерирана от уредбата за рекуперативно спиране, като обща текуща сума, която след това се използва за определяне на степента на зареждане в началото и в края на конкретно изпитване.
 1.4.
 За възпроизвеждане на степента на зареждане на акумулаторните батерии при сравнителни изпитвания, като тези по точка 1.5.2.4 от приложение 3, батериите или се дозареждат до тази степен, или се зареждат до по-висока степен и после се разреждат при постоянен товар и приблизително постоянна мощност, докато се достигне необходимата степен на зареждане. Като алтернативен вариант, за превозни средства само с електрозадвижване с акумулаторно захранване степента на зареждане може да се регулира посредством експлоатацията на превозното средство. Изпитванията, които се провеждат с частично заредена акумулаторна батерия в началото, трябва да започват веднага след като е достигната желаната степен на зареждане.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 4
 Предписания относно източниците на енергия и устройствата за натрупване на енергия (акумулаторите на енергия)
 Хидравлични спирачни уредби със запасена енергия
 1. КАПАЦИТЕТ НА УСТРОЙСТВАТА ЗА НАТРУПВАНЕ НА ЕНЕРГИЯ (АКУМУЛАТОРИТЕ НА ЕНЕРГИЯ)
 1.1. Общи положения
 1.1.1.
 Превозните средства, при които за работата на спирачното оборудване е необходимо използването на запасена енергия, осигурявана от спирачна течност под налягане, трябва да бъдат оборудвани с устройства за натрупване на енергия (акумулатори на енергия) с капацитет, отговарящ на изискванията на точки 1.2 или 1.3 от настоящото приложение.
 1.1.2.
 Допуска се обаче устройствата за натрупване на енергия да не бъдат с предписания капацитет, ако спирачната уредба е такава, че без какъвто и да е акумулатор на енергия, чрез органа за управление на работната спирачка, да може да се постигне спирачна ефективност, която да е поне равна на предписаната за аварийната спирачна уредба.
 1.1.3.
 При проверката на съответствието с изискванията по точки 1.2, 1.3 и 2.1 от настоящото приложение спирачките се регулират на минимална хлабина, а за проверка на съответствието по точка 1.2 честотата на пълните задействания трябва да осигурява интервал от най-малко 60 секунди между две последователни задействания.
 1.2. Превозните средства, оборудвани с хидравлична спирачна уредба със запасена енергия, трябва да отговарят на следните изисквания:
 1.2.1.
 След осемкратно пълно задействане на органа за управление на работната спирачка при деветото задействане трябва да се постигне предписаната ефективност за аварийната спирачна уредба.
 1.2.2.
 Изпитването се провежда при спазване на следните изисквания:
 1.2.2.1.
 изпитването започва при посоченото от производителя налягане, но не по-високо от налягането при включването на източника на енергия (1);
 1.2.2.2.
 устройството(ата) за натрупване на енергия не трябва да се дозарежда(т); освен това устройството(ата) за натрупване на енергия на допълнителното оборудване трябва да бъде(ат) изолирано(и).
 1.3. Счита се, че превозни средства, оборудвани с хидравлични спирачни уредби със запасена енергия, които не отговарят на изискванията от точка 5.2.4.1 от настоящото правило, удовлетворяват условията по тази точка, ако отговарят на следните изисквания:
 1.3.1.
 След всяка единична неизправност в задействането, след осемкратно пълно задействане на


text:
органа за управление на работната спирачка при деветото задействане трябва да се постигне най-малко ефективността, предписана за аварийната спирачна уредба.
 1.3.2.
 Изпитването се провежда при спазване на следните изисквания:
 1.3.2.1.
 При изключен източник на енергия или ако той функционира при скорост, съответстваща на оборотите на двигателя на празен ход, се предизвиква някаква неизправност в задействането. Преди да се предизвика тази неизправност, налягането в устройството(ата) за натрупване на енергия трябва да бъде равно на посоченото от производителя налягане, но да не надвишава налягането при включване на източника на енергия.
 1.3.2.2.
 Допълнителното оборудване и неговите устройства за натрупване на енергия, ако има такива, трябва да бъдат изолирани.
 2. КАПАЦИТЕТ НА ХИДРАВЛИЧНИТЕ ИЗТОЧНИЦИ НА ЕНЕРГИЯ
 2.1. Източниците на енергия трябва да отговарят на изискванията, посочени в следните точки:
 2.1.1. Определения
 2.1.1.1.
 „p1“ представлява максималното работно налягане на уредбата (налягане при изключване) в устройството(ата) за натрупване на енергия, указано от производителя.
 2.1.1.2.
 „p2“ представлява налягането след четирикратно пълно задействане на органа за управление на работната спирачка, при начално налягане p1, без дозареждане на устройството(ата) за натрупване на енергия.
 2.1.1.3.
 „t“ представлява времето, необходимо за нарастване на налягането от p2 до p1 в устройството(ата) за натрупване на енергия, без задействане на органа за управление на спирачката.
 2.1.2. Условия на измерване
 2.1.2.1.
 По време на изпитванията за определяне на времето t интензивността на зареждане на източника на енергия трябва да е равна на интензивността при работа на двигателя с обороти, съответстващи на максималната му мощност, или с оборотите, допускани от ограничителя за максималните обороти.
 2.1.2.2.
 По време на изпитванията за определяне на времето t, устройството(ата) за натрупване на енергия на допълнителното оборудване не трябва да се изолира(т) по друг начин освен автоматично.
 2.1.3. Анализ на резултатите
 2.1.3.1.
 За всички превозни средства времето t не трябва да надвишава 20 секунди.
 3. ХАРАКТЕРИСТИКИ НА ПРЕДУПРЕДИТЕЛНИТЕ УСТРОЙСТВА
 При спрян двигател и начално налягане, което може да бъде определено от производителя, но не е по-голямо от налягането при включване, предупредителното устройство не трябва да се включва след две пълни задействания на органа за управление на работната спирачка.
 (1) Първоначалното налягане се посочва в документа за одобрение.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 5
 РАЗПРЕДЕЛЕНИЕ НА СПИРАЧНОТО УСИЛИЕ МЕЖДУ ОСИТЕ НА ПРЕВОЗНИТЕ СРЕДСТВА
 1. ОБЩИ ПОЛОЖЕНИЯ
 Превозните средства, които не са оборудвани със система против блокиране на колелата, както е определена в приложение 6 от настоящото правило, трябва да отговарят на всички изисквания от настоящото приложение. Ако се използва специално устройство, то трябва да функционира автоматично.
 2. СИМВОЛИ
 i
 =
 индекс за оста (i = 1, първа ос;
 i = 2, задна ос);
 Pi
 =
 нормална реакция на пътната повърхност върху оста i при статични условия
 Ni
 =
 нормална динамична реакция на пътната повърхност върху оста i при спиране
 Ti
 =
 усилие, упражнявано от спирачките върху оста i, при нормални условия на спиране върху пътя
 fi
 =
 Ti/Ni, използвано сцепление за ос i (1)
 J
 =
 отрицателно ускорение на превозното средство
 g
 =
 земно ускорение: g = 9,81 m/s2
 z
 =
 интензивност на спиране на превозното средство = J/g;
 P
 =
 маса на превозното средство
 h


text:
=
 височина на центъра на тежестта, определена от производителя и приета от техническите служби, провеждащи изпитването за одобрение
 E
 =
 междуосово разстояние
 k
 =
 теоретичен коефициент на сцепление между гумата и пътя.
 3. ИЗИСКВАНИЯ
 3.1.(А)
 При всички състояния на натоварване на превозното средство кривата на използване на сцеплението за предната ос трябва да бъде разположена над тази за задната ос (2) за всички стойности в интервала 0,15—0,8 на интензивността на спиране.
 3.1.(Б)
 За стойности на k в интервала 0,2—0,8 (2):
 z ≥ 0,1 + 0,7 (k – 0,2) (вж. диаграма 1 от настоящото приложение)
 3.2.
 За проверка на изискванията по точка 3.1 от настоящото приложение производителят предоставя кривите на използване на сцеплението за предната и задната ос, изчислени по формулите:
 Кривите се построяват при следните две състояния на натоварване:
 3.2.1.
 Ненатоварено превозно средство в готовност за движение с водач в кабината;
 3.2.2.
 Натоварено превозно средство. Когато са предвидени няколко възможности за разпределение на натоварването, се взема предвид тази, при която предната ос има най-голямо натоварване;
 3.2.3.
 За превозни средства, оборудвани с електрическа рекуперативна спирачна уредба от категория В, когато възможностите на електрическото рекуперативно спиране зависят от степента на зареждане, кривите се построяват при отчитане на дела на електрическото спиране в условията на създаване на минимално и максимално спирачно усилие. Това изискване не се прилага, ако превозното средство е оборудвано с устройство против блокиране на колелата, което въздейства на колелата, използвани за електрическото спиране, а се изпълняват изискванията от приложение 6 към настоящото правило.
 4. ИЗИСКВАНИЯ, КОИТО ТРЯБВА ДА БЪДАТ СПАЗЕНИ В СЛУЧАЙ НА НЕИЗПРАВНОСТ В СИСТЕМАТА ЗА РАЗПРЕДЕЛЯНЕ НА СПИРАЧНИТЕ УСИЛИЯ
 Когато изискванията на настоящото приложение се изпълняват посредством специално устройство (напр. с механично управление от окачването на превозното средство), трябва да е възможно в случай на неизправност в неговия орган за управление (напр. при отпадане на връзка в лостовата система на органа за управление) превозното средство да бъде спряно при условията на изпитване от тип 0 с незацепен съединител с дължина на спирачния път, която не надвишава 0,1 v + 0,0100 v2 (m) и средно пълно отрицателно ускорение не по-малко от 3,86 m/s2.
 5. ИЗПИТВАНЕ НА ПРЕВОЗНОТО СРЕДСТВО
 По време на изпитванията на превозно средство за одобрение на типа техническата служба проверява съответствието с изискванията, съдържащи се в настоящото приложение, като провежда следните изпитвания:
 5.1. Изпитване за последователност на блокиране на колелата (вж. допълнение 1)
 Ако изпитването за последователност на блокиране на колелата показва, че предните колела блокират по-рано от задните колела или едновременно с тях, съответствието с точка 3 от настоящото приложение е установено и изпитването е приключено.
 5.2. Допълнителни изпитвания
 Ако изпитването за последователност на блокиране на колелата показва, че задните колела блокират по-рано от предните колела, тогава превозното средство:
 а)
 трябва да бъде подложено на допълнително изпитване, както следва:
 i)
 допълнителни изпитвания за последователност на блокиране на колелата; и/или
 ii)
 изпитвания на въртящия момент на колелата (вж. допълнение 2) за определяне на спирачните коефициенти за построяване на кривите на използване на сцеплението; тези криви трябва да удовлетворяват изискванията от точка 3.1(А) от настоящото приложение.
 б)
 може


text:
да бъде отказано одобрение на типа му.
 5.3. Резултатите от реалните изпитвания се прилагат към протокола за одобрение на типа.
 6. СЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО
 6.1.
 Когато проверява превозни средства за съответствие на производството, техническата служба следва същите процедури както за одобрение на типа.
 6.2.
 Изискванията също трябва да бъдат еднакви с тези за одобрение на типа, с изключение на това, че при изпитването, описано в точка 5.2, буква а), подточка ii) от настоящото приложение, кривата за задната ос трябва да лежи под линията z = 0,9 k за всички стойности между 0,15 и 0,8 на интензивността на спиране (вместо да отговаря на изискването от точка 3.1(А) (вж. диаграма 2).
 Диаграма 1
 Диаграма 2
 (1) „Криви на използване на сцеплението“ от превозното средство са кривите, които показват сцеплението за ос i в зависимост от интензивността на спиране на превозното средство при определени условия на натоварване.
 (2) Разпоредбите в точка 3.1 не засягат изискванията от приложение 3 към настоящото правило по отношение на спирачната ефективност. Когато обаче при проверка, извършена съгласно разпоредбите в точка 3.1, са получени по-високи стойности на спирачната ефективност от предписаните в приложение 3, се прилагат разпоредбите относно кривите на използване на сцеплението в съответствие със зоните в диаграма 1 от настоящото приложение, определени от правите линии k = 0,8 и z = 0,8.
 Допълнение 1
 Процедура за изпитване на последователността на блокиране на колелата
 1. ОБЩА ИНФОРМАЦИЯ
 а)
 Целта на това изпитване е да се установи дали блокирането на двете предни колела настъпва при по-малко отрицателно ускорение отколкото при блокирането на двете задни колела, когато се провежда изпитване на пътни повърхности, на които настъпва блокиране при стойности между 0,15 и 0,8 на интензивността на спиране.
 б)
 Едновременното блокиране на предните и задните колела се отнася за състояние на превозното средство, при което интервалът от време между блокирането на последното (второ) колело на задната ос и на последното (второ) колело на предната ос е < 0,1 секунди при скорост на превозното средство > 30 km/h.
 2. УСЛОВИЯ ПО ОТНОШЕНИЕ НА ПРЕВОЗНОТО СРЕДСТВО
 а)
 Натоварване на превозното средство: натоварено и ненатоварено
 б)
 Положение на задействането: незацепен съединител.
 3. УСЛОВИЯ И ПРОЦЕДУРИ ЗА ИЗПИТВАНЕТО
 а)
 Начална температура на спирачките: между 65 °C и 100 °C средно на най-нагрятата ос
 б)
 Скорост при изпитване
 :
 65 km/h при интензивност на спиране ≤ 0,50;
 100 km/h при интензивност на спиране > 0,50
 в)
 Усилие върху педала:
 i)
 усилието върху педала се прилага и управлява от опитен водач или от изпълнителен механизъм за задействане на спирачния педал;
 ii)
 усилието върху педала се увеличава линейно, така че блокирането на първата ос настъпва не по-рано от половин (0,5) секунда и не по-късно от една и половина (1,5) секунди след първоначалното натискане на педала;
 iii)
 педалът се отпуска, когато втората ос блокира или когато усилието върху педала достигне l kN, или 0,1 секунди след първото блокиране, в зависимост от това кое от тези събития настъпи първо.
 г)
 Блокиране на колело: взема се предвид само блокиране на колело при скорост на превозното средство над 15 km/h.
 д)
 Изпитвателна


text:
повърхност: това изпитване се провежда на изпитвателна пътна повърхност, на която блокирането на колелата настъпва при стойности между 0,15 и 0,8 на интензивността на спиране.
 е)
 Данни, които се записват: следната информация се записва автоматично и синфазно без прекъсване през цялото времетраене на всеки изпитвателен пробег, така че съответствията между стойностите на променливите да могат да бъдат установявани в реално време:
 i)
 скорост на превозното средство;
 ii)
 моментна интензивност на спиране на превозното средство (напр. чрез диференциране на скоростта на превозното средство);
 iii)
 усилие върху спирачния педал (или налягане в спирачния тръбопровод);
 iv)
 ъглова скорост на всяко колело.
 ж)
 Всеки изпитвателен пробег се повтаря веднъж с цел да се потвърди последователността на блокиране на колелата: ако един от двата резултата от изпитване указва неспазване на изискванията, тогава се провежда трети изпитвателен пробег при същите условия, който е определящ.
 4. ИЗИСКВАНИЯ ЗА ПОКАЗАТЕЛИТЕ
 а)
 При стойности между 0,15 и 0,8 на интензивността на спиране на превозното средство двете задни колела не трябва да блокират, преди да блокират двете предни колела;
 б)
 Ако при изпитването на превозното средство по процедурата, определена по-горе, и при стойности между 0,15 и 0,8 на интензивността на спиране на превозното средство, превозното средство отговаря на едно от следните условия, тогава то отговаря на изискването за последователността на блокиране на колелата:
 i)
 няма блокирани колела;
 ii)
 блокират двете колела на предната ос и едно или нито едно колело на задната ос;
 iii)
 едновременно блокират двете оси.
 в)
 Ако блокирането на колелата започне при интензивност на спиране, която е по-малка от 0,15 или по-голяма от 0,8, тогава изпитването е невалидно и трябва да бъде повторено на различна пътна повърхност.
 г)
 Ако в натоварено или ненатоварено състояние на превозното средство при стойности между 0,15 и 0,8 на интензивността на спиране блокират двете колела на задната ос и едно или нито едно колело на предната ос, тогава превозното средство не е издържало изпитването за последователността на блокиране на колелата. В този случай превозното средство трябва да бъде подложено на процедурата на изпитване на спирачния момент на колелата с цел определяне на действителните спирачни коефициенти, за да бъдат изчислени кривите на използване на сцеплението.
 Допълнение 2
 Процедура за изпитване на въртящия момент на колелата
 1. ОБЩА ИНФОРМАЦИЯ
 Целта на настоящото изпитване е да бъдат измерени спирачните коефициенти и така да бъде определено използването на сцеплението за предната и задната ос за стойности между 0,15 и 0,8 на интензивността на спиране.
 2. УСЛОВИЯ, СВЪРЗАНИ С ПРЕВОЗНОТО СРЕДСТВО
 а)
 Натоварване на превозното средство: натоварено и ненатоварено
 б)
 Положение на задействането: незацепен съединител
 3. УСЛОВИЯ И ПРОЦЕДУРИ ЗА ИЗПИТВАНЕТО
 а)
 Начална температура на спирачките: между 65 °C и 100 °C средно на най-нагрятата ос
 б)
 Скорости на изпитване: 100 km/h и 50 km/h
 в)
 Усилие върху педала: усилието върху педала се увеличава линейно между 100 и 150 N/s при изпитвателна скорост 100 km/h или между 100 и 200 N/s при изпитвателна скорост 50 km/h, докато първата ос блокира или докато усилието върху педала достигне l kN, в зависимост от това кое от тези събития настъпи


text:
първо
 г)
 Охлаждане на спирачките: между отделните задействания на спирачката превозното средство се управлява със скорости до 100 km/h, докато се достигне началната температура на спирачките, посочена в точка 3, буква а) по-горе
 д)
 Брой на пробезите: с ненатоварено превозно средство се извършват пет спирания при скорост 100 km/h и пет спирания при скорост 50 km/h, като двете изпитвателни скорости се редуват след всяко спиране. С натоварено превозно средство отново се извършват по пет спирания при всяка изпитвателна скорост, като двете изпитвателни скорости се редуват.
 е)
 Изпитвателна повърхност: изпитването се извършва на изпитвателна пътна повърхност, която осигурява добро сцепление
 ж)
 Данни, които се записват: следната информация се записва автоматично и синфазно без прекъсване през цялото времетраене на всеки изпитвателен пробег, така че съответствията между стойностите на променливите да могат да бъдат установявани в реално време:
 i)
 скорост на превозното средство;
 ii)
 усилие върху спирачния педал;
 iii)
 ъглова скорост на всяко колело;
 iv)
 спирачен момент на всяко колело;
 v)
 налягане в спирачния тръбопровод за всеки спирачен кръг, включително датчици на поне едно предно колело и едно задно колело след всеки разпределителен клапан или клапан за ограничаване на налягането;
 vi)
 отрицателно ускорение на превозното средство.
 з)
 Честота на дискретизация: цялото оборудване за снемане и записване на данни трябва да осигурява минимална честота на дискретизация 40 Hz във всички канали
 и)
 Определяне на зависимостта между налягането на предните спирачки и налягането на задните спирачки: зависимостта между налягането на предните спирачки и налягането на задните спирачки се определя за целия обхват от стойности на налягане в тръбопровода. Освен ако превозното средство има система за променливо разпределяне на спирачното налягане, определянето се извършва чрез статични изпитвания. Ако превозното средство има система за променливо разпределяне на спирачното налягане, се провеждат динамични изпитвания с натоварено и ненатоварено превозно средство. При всяко от двете състояние на натоварване се правят петнадесет натискания на педала при 50 km/h, като се използват същите начални условия, посочени в настоящото допълнение.
 4. ПРЕДВАРИТЕЛНА ОБРАБОТКА НА ДАННИТЕ
 а)
 Данните от всяко задействане на спирачката, предписано в точка 3, буква д) по-горе, се филтрират, като се използва плъзгаща средна стойност, определена за пет точки симетрично за всеки канал от данни.
 б)
 За всяко задействане на спирачката, предписано в точка 3, буква д) по-горе, се определя наклонът (спирачният коефициент) и интервалът върху оста на налягането (налягането при задържане на спирачния педал) за уравнението (намерено по метода на най-малките квадрати с линейна зависимост на решението от данните), което най-добре описва измерения изходящ въртящ момент на всяко спряно колело като функция на измереното налягане в тръбопровода, приложено към същото колело. За регресионния анализ се използват само стойностите за постигнатия спирачен момент, получени от данните, събрани при отрицателно ускорение на превозното средство в обхвата от 0,15 g до 0,80 g.
 в)
 Резултатите от буква б) по-горе се усредняват, за да се изчисли средният спирачен коефициент и налягането при задържане на спирачния педал за всички задействания на спирачките на предната ос.
 г)
 Резултатите от буква б) по-горе се усредняват, за да се изчисли средният спирачен коефициент и налягането при задържане