text:
дял се прилага Конвенцията от 20 май 1987 г. за опростяване на формалностите при търговията със стоки.
 2. Страните развиват сътрудничество, включително в следните области:
 а)
 обмен на информация относно митническото законодателство, прилагането на митническото законодателство и митническите процедури; особено в следните области:
 i)
 опростяването и модернизирането на митническите процедури;
 ii)
 улесняването на транзитното движение и претоварването;
 iii)
 отношения с деловите среди; и
 iv)
 сигурност на веригата на доставки и управление на риска;
 б)
 съвместна работа по свързаните с митниците аспекти на осигуряването и улесняването на международната търговска верига на доставките в съответствие с Рамката от стандарти SAFE;
 в)
 обмисляне на разработването на съвместни инициативи, свързани с внос, износ и други митнически процедури, включително техническа помощ, както и за осигуряване на ефективно обслужване на деловите среди;
 г)
 засилване на сътрудничеството в областта на митниците в рамките на международните организации, като например СТО и СМО, както и осигуряване на обмен на информация или провеждане на обсъждания с оглед установяване, където е възможно, на общи позиции в тези международни организации и в Конференцията на ООН за търговия и развитие (UNCTAD) и ИКЕ на ООН;
 д)
 стремеж към хармонизиране на изискванията за данни при внос, износ и други митнически процедури чрез прилагане на общи стандарти и елементи от данни в съответствие с модела на данни на СМО;
 е)
 засилване на сътрудничеството в областта на прилаганите от тях техники за управление на риска, включително обмен на най-добри практики и, където е уместно, на информация за риска и на резултати от проверките. Когато е уместно и целесъобразно, страните могат да обмислят също взаимното признаване на техниките за управление на риска, стандартите и контрола на риска и мерките за митническа сигурност; страните могат също така да обмислят, когато е уместно и целесъобразно, разработването на съвместими критерии и стандарти, свързани с риска, мерки за контрол и приоритетни области на контрол;
 ж)
 определяне на взаимно признаване на програмите за одобрени икономически оператори с цел сигурност и улесняване на търговията;
 з)
 насърчаване на сътрудничеството между митниците и други държавни органи или агенции във връзка с програмите за одобрени икономически оператори, което може да бъде постигнато, inter alia, чрез споразумяване относно най-високите стандарти, улесняване на достъпа до предимствата и свеждане до минимум на ненужното дублиране;
 и)
 прилагане на правата върху интелектуалната собственост от митническите органи, включително чрез обмен на информация и на най-добри практики в митническите операции, насочени по-конкретно към правоприлагането във връзка с правата върху интелектуалната собственост;
 й)
 поддържане на съвместими митнически процедури, когато това е целесъобразно и осъществимо, включително прилагането на единен административен документ за митническа декларация; и
 к)
 когато е уместно и целесъобразно и съобразно договореностите, които ще бъдат установени, обмен на определени категории информация, свързана с митническото обслужване, посредством структурирана и периодична комуникация между митническите органи на страните за целите на подобряването на управлението на риска и на ефективността на митническия контрол, определянето на рисковите стоки по отношение на събирането на приходи и на безопасността и улесняването на законната търговия; този обмен може да включва данни от декларациите за износ и внос относно търговията между страните,


text:
с възможност за проучване чрез пилотни инициативи на разработването на оперативно съвместими механизми с цел да се избегне дублирането при предоставянето на такава информация. Обменът по настоящата буква не засяга обмена на информация, който може да се осъществява между страните съгласно Протокола относно административната взаимопомощ по митнически въпроси.
 3. Без да се засягат другите форми на сътрудничество, предвидени в настоящото споразумение, митническите органи на страните си оказват административна взаимопомощ по въпросите, попадащи в приложното поле на настоящата глава, в съответствие с Протокола относно административната взаимопомощ по митнически въпроси.
 4. Всеки обмен на информация между страните съгласно настоящата глава се извършва mutatis mutandis при спазване на изискванията за поверителност и защита на информацията, посочени в член 12 от Протокола относно административната взаимопомощ по митнически въпроси, както и на всички изисквания за поверителност, залегнали в законодателството на страните.
 Член 104
 Митническо и друго законодателство и процедури, свързани с търговията
 1. Всяка страна гарантира, че нейните митнически разпоредби и процедури:
 а)
 са в съответствие с международните инструменти и стандарти, приложими в областта на митниците и търговията, включително Споразумението на СТО за улесняване на търговията, съществените елементи на Ревизираната конвенция от Киото за опростяване и хармонизация на митническите процедури, Международна конвенция по Хармонизираната система за описание и кодиране на стоките, както и Рамката от стандарти SAFE и Образеца за митнически данни на СМО;
 б)
 осигуряват защита и улесняване на законната търговия, като вземат предвид развитието на търговските практики чрез ефективно правоприлагане, включително в случай на нарушаване на законовите и подзаконовите нормативни актове на страната, укриване на мита и контрабанда, както и чрез осигуряване на спазването на законодателните изисквания;
 в)
 се основават на пропорционално и недискриминационно законодателство, в което се избягва ненужно обременяване на икономическите оператори, предвижда се допълнително улесняване на операторите, демонстриращи високи нива на съответствие, включително и чрез благоприятно третиране по отношение на митническия контрол преди вдигането на стоките, и се осигурява прилагането на защитни мерки срещу измами и незаконни или увреждащи дейности, като същевременно се гарантира високо равнище на защита на сигурността и безопасността на гражданите, както и зачитане на забраните и ограниченията и на финансовите интереси на страните; и
 г)
 съдържат правила, които гарантират, че всяка санкция, наложена за нарушения на митнически разпоредби или процедурни изисквания, е пропорционална и недискриминационна и че прилагането на тези правила не води до необосновано забавяне.
 Всяка страна следва периодично да преразглежда своето законодателство и митническите си процедури. Освен това митническите процедури следва да се прилагат предсказуемо, последователно и прозрачно.
 2. С цел да се подобрят методите на работа, както и да се гарантира недискриминационният характер, прозрачността, ефикасността, целостта и отчетността на операциите, всяка страна по споразумението:
 а)
 когато е възможно, опростява и преразглежда изискванията и формалностите с оглед бързото вдигане и митническо оформяне на стоките;
 б)
 работи за допълнително опростяване и стандартизация на данните и документацията, изисквани от митниците и другите агенции; и
 в)
 насърчава сътрудничеството между всички гранични служби, както вътрешно, така и през границите, с цел улесняване на процесите при преминаване на границата и повишаване на контрола, като взема предвид възможността за съвместни

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
гранични проверки, когато е осъществимо и целесъобразно;
 Член 105
 Вдигане на стоки
 1. Всяка страна приема или запазва в сила митнически процедури, с които:
 а)
 се предвижда бързо вдигане на стоките в срок, който не е по-дълъг от необходимия за осигуряване на спазването на нейните законови и подзаконови нормативни актове;
 б)
 предвиждат предварително електронно подаване и обработка на документацията и всяка друга необходима информация преди пристигането на стоките, за да се даде възможност за вдигането на стоките незабавно при пристигането им, ако не е установен риск чрез анализ на риска или ако не се извършват проверки на случаен принцип или други проверки;
 в)
 предвиждат възможността, когато е целесъобразно и ако са изпълнени необходимите условия, стоките да бъдат вдигнати за свободно обращение на първия пункт на пристигане; и
 г)
 позволяват вдигането на стоките преди окончателното определяне на митата, данъците, таксите и налозите, ако такова определяне не е направено преди или при пристигането, или възможно най-бързо след пристигането и при условие че са спазени всички други регулаторни изисквания.
 2. Като условие за вдигането всяка страна може да поиска гаранция под формата на обезпечение, депозит или друг подходящ инструмент, предвиден в нейните законови и подзаконови нормативни актове. Тази гаранция не трябва да надхвърля размера на средствата, изисквани от страната, за да гарантира заплащането на митата, данъците, таксите и налозите, които в крайна сметка се дължат за обезпечени с гаранцията стоки. Гаранцията се освобождава, когато вече не се изисква.
 3. Страните гарантират, че техните органи и служби, отговарящи за граничния контрол и процедурите във връзка с внос, износ и транзит на стоки, си сътрудничат помежду си и координират своите дейности с цел улесняване на търговията и ускоряване вдигането на стоки.
 Член 106
 Опростени митнически процедури
 1. Всяка страна полага усилия за опростяване на своите изисквания и формалности за митническите процедури с цел намаляване на свързаните с тях време и разходи за търговците или операторите, включително за малките и средните предприятия.
 2. Всяка страна приема или запазва в сила мерки, които позволяват на търговците или операторите да изпълнят критериите, определени в нейните законови и подзаконови нормативни актове, за да могат да се ползват от допълнително опростяване на митническите процедури. Тези мерки могат да включват inter alia:
 а)
 митнически декларации, съдържащи намален набор от данни или подкрепящи документи;
 б)
 периодично деклариране за определянето и плащането на мита и данъци, обхващащо многократен внос в рамките на определен период, след вдигането на тези внесени стоки;
 в)
 собствена оценка и отсрочено плащане на мита и такси едва след вдигането на тези внесени стоки; и
 г)
 използването на гаранция с намален размер или разрешение за освобождаване от задължението за предоставяне на гаранция.
 3. Когато някоя страна реши да приеме една от тези мерки, тя ще предложи, когато това се счита за целесъобразно и осъществимо от тази страна и в съответствие с нейните законови и подзаконови нормативни актове, тези опростявания на всички търговци, които отговарят на съответните критерии.
 Член 107
 Транзит и претоварване
 1. За целите на член 20 се прилага Конвенцията за общ транзитен режим.
 2. Всяка страна гарантира улесняването


text:
и ефективния контрол на операциите по претоварване и транзитно преминаване на стоки през съответната си територия.
 3. Всяка страна насърчава и прилага регионални транзитни търговски дейности с оглед на улесняване на търговията в съответствие с Конвенцията за общ транзитен режим.
 4. Всяка страна осигурява сътрудничеството и координирането между всички съответни органи и агенции на своята територия с цел улесняване на транзитния трафик.
 5. Всяка страна позволява преместване на стоките, предназначени за внос, в рамките на нейната територия, което се осъществява под митнически контрол от митническото учреждение на влизане в друго митническо учреждение, намиращо се на нейната територия, откъдето стоките ще бъдат вдигнати или оформени.
 Член 108
 Управление на риска
 1. Всяка страна приема или поддържа система за управление на риска за митнически контрол с оглед намаляването на вероятността от възникване на определено събитие и намаляване на въздействието му, което би попречило на правилното прилагане на митническото законодателство, би нарушило финансовия интерес на страните и би представлявало заплаха за сигурността и безопасността на страните и техните жители, за здравето на хората, животните или растенията, за околната среда или за потребителите.
 2. Митническият контрол, различен от случайните проверки, се основава предимно на анализ на риска, при който се използват средства за електронна обработка на данни.
 3. Всяка страна определя и прилага система за управление на риска по такъв начин, че да се избягват произволната или неоправдана дискриминация или прикритите ограничения на международната търговия.
 4. Всяка страна насочва митническия контрол и останалите приложими гранични проверки към високорисковите пратки и ускорява вдигането на пратките с нисък риск. Всяка страна също така може да подбира на случаен принцип пратки за такива проверки като част от своето управление на риска.
 5. Всяка страна основава управлението на риска на оценка на риска чрез подходящи критерии за подбор.
 Член 109
 Одит след митническо оформяне
 1. С цел да се ускори вдигането на стоките всяка от страните приема или поддържа последващ контрол, за да се гарантира спазването на митническите и другите свързани с тях законови и подзаконови нормативни актове.
 2. Всяка страна избира лица или пратки за извършване на одити след митническото оформяне въз основа на риска, което може да включва използването на подходящи критерии за подбор. Всяка страна извършва одити след митническото оформяне по прозрачен начин. Когато дадено лице е включено в одита и са постигнати окончателни резултати, страната незабавно уведомява лицето, чиито документи са подложени на одит, за резултатите, за неговите права и задължения и за основанията за резултатите.
 3. Информацията, получена при одити след митническото оформяне, може да се използва за последващи административни или съдебни процедури.
 4. Страните използват, когато е осъществимо, резултата от одита след митническо оформяне за целите на управлението на риска.
 Член 110
 Одобрени икономически оператори
 1. Всяка страна поддържа партньорска програма за оператори, които отговарят на критериите, посочени в приложение 18.
 2. Страните признават съответните си програми за одобрени икономически оператори в съответствие с приложение 18.
 Член 111
 Публикуване и наличност на информацията
 1. Всяка страна гарантира, че нейното митническо законодателство и другите свързани с търговията законови и подзаконови нормативни актове, както


text:
и свързаните с търговията общи административни процедури и относима информация с общо приложение, се публикуват и са леснодостъпни за всяко заинтересовано лице, включително, ако е уместно, в интернет.
 2. Всяка страна публикува незабавно новото законодателство и общите процедури по въпроси, свързани с митниците и улесняването на търговията, възможно най-рано преди влизането им в сила, като същото се отнася и до промени и тълкувания на законодателството и процедурите. Това публикуване включва:
 а)
 приложимите известия от административен характер;
 б)
 процедури за внос, износ и транзит (включително процедури на пристанища, летища и други входни пунктове) и изискуемите формуляри и документи;
 в)
 прилаганите ставки на мита и данъци от всякакъв вид, които се начисляват върху или във връзка с внос или износ;
 г)
 такси и налози, които се начисляват от или за правителствени агенции върху или във връзка с внос, износ или транзит;
 д)
 правила за класиране или определяне на стойността на продукти за митнически цели;
 е)
 общоприложими законови и подзаконови разпоредби и административни решения във връзка с правилата за произход;
 ж)
 ограничения или забрани за внос, износ или транзит;
 з)
 разпоредби за санкции при нарушения на правилата за внос, износ или транзит;
 и)
 процедури по обжалване;
 й)
 споразумения или части от споразумения с която и да е държава или държави във връзка с вноса, износа или транзита;
 к)
 процедури във връзка с управление на тарифните квоти;
 л)
 работно време и оперативни процедури за митническите учреждения в пристанищата и на граничните контролно-пропускателни пунктове; и
 м)
 звена за контакт във връзка със запитвания за информация.
 3. Всяка страна гарантира, че между публикуването на нови или изменени законодателни актове, процедури и налози или такси и тяхното влизане в сила е налице разумен срок.
 4. Всяка страна предоставя на разположение в интернет следното:
 а)
 описание на процедурите за внос, износ и транзит, включително на процедурите по обжалване, както и информация за практическите стъпки, необходими при внос, износ и транзит;
 б)
 изискуемите формуляри и документи при внос в тази страна, износ от нея или транзит през територията ѝ; и
 в)
 информация за връзка с информационните центрове.
 Всяка страна гарантира, че описанията, формулярите, документите и информацията, посочени в първа алинея, букви а), б) и в), се актуализират.
 5. Всяка страна създава или поддържа един или повече информационни центъра, които в разумен срок да отговарят на запитвания от страна на правителства, търговци и други заинтересовани страни по въпроси, свързани с митническото обслужване и с търговията. Страните не изискват заплащане на такса за отговор на запитвания.
 Член 112
 Предварителни данъчни становища
 1. Всяка страна, чрез своите митнически органи, издава предварителни данъчни становища по заявления, подадени от икономически оператори, с които се определя режимът на третиране на съответните стоки. Тези решения се издават в писмена форма или в електронен формат в рамките на определен срок и съдържат цялата необходима информация в съответствие със законодателството на издаващата страна.
 2. Предварителните данъчни становища са валидни за период от поне три години от началната дата на валидността им, освен ако становището вече не съответства на закона или ако фактите или обстоятелствата в подкрепа на първоначалното


text:
становище са се променили.
 3. Дадена страна може да откаже да издаде предварително данъчно становище, ако въпросът, повдигнат в заявлението, подлежи на административно или съдебно разглеждане или ако заявлението не се отнася до каквото и да било предназначение на предварителното данъчно становище или на определен митнически режим. Ако дадена страна откаже да издаде предварително данъчно становище, тя трябва незабавно да уведоми заявителя в писмена форма за това, като посочи съответните факти и основанието за своето решение.
 4. Всяка страна публикува най-малко:
 а)
 изискванията за подаване на заявление за предварително данъчно становище, включително каква информация трябва да се представи и в какъв формат;
 б)
 срока, в който се издава предварително данъчно становище; и
 в)
 срока на валидност на предварителното данъчно становище.
 5. Когато някоя страна отменя, изменя, обявява за недействително или анулира предварително данъчно становище, тя трябва да изпрати писмено уведомление на заявителя, като посочи съответните факти и основанието за своето решение. Дадена страна отменя, изменя, обявява за недействително или анулира предварително данъчно становище с обратно действие, само ако становището е било основано на непълна, невярна, погрешна или подвеждаща информация.
 6. Предварително данъчно становище, издадено от дадена страна, е обвързващо за тази страна по отношение на поискалия решението заявител. Страната може да включи клауза, съгласно която предварителното данъчно становище е обвързващо за заявителя.
 7. Всяка страна предоставя при писмено искане от страна на притежателя преглед на предварителното данъчно становище или на решението за неговата отмяна, изменение или обявяване за недействително.
 8. Всяка страна предоставя публично достъпна информация относно предварителните данъчни становища, като взема предвид необходимостта от защита на личната и на поверителната търговска информация.
 9. Предварителни данъчни становища се издават по отношение на:
 а)
 тарифното класиране на стоки;
 б)
 произхода на стоките; и
 в)
 всеки друг въпрос, по който страните могат да се споразумеят.
 Член 113
 Митнически агенти
 Митническите разпоредби и процедури на страните не могат да изискват задължително използване на услугите на митнически агенти или друг вид посредници. Всяка страна публикува своите мерки относно използването на митнически агенти. Всяка страна прилага прозрачни, недискриминационни и пропорционални правила, в случай че и когато лицензира митнически агенти.
 Член 114
 Предекспедиционни проверки
 Страните не изискват задължителни предекспедиционни проверки, съгласно определението в Споразумението на СТО за предекспедиционна проверка, или всякакви други дейности по проверка, извършвани на местоназначението от страна на частни дружества, преди митническото оформяне.
 Член 115
 Контрол и обжалване
 1. Всяка страна осигурява ефективни, бързи, недискриминиращи и леснодостъпни процедури, които да гарантират възможността за обжалване на административните действия, актовете и решенията на митническите или други компетентни органи, засягащи вноса или износа на стоки или транзитното преминаване на стоки.
 2. Процедурите, посочени в параграф 1, включват:
 а)
 административно обжалване или преразглеждане от административен орган, който е по-високостоящ или независим от длъжностното лице или службата, издало/издала решението; и
 б)
 обжалване или преразглеждане на решението по съдебен ред.
 3. Всяка страна гарантира, че в случаите, в които решението, подлежащо на обжалване или преразглеждане съгласно алинея 2, буква а), не бъде произнесено в рамките на срока, предвиден в нейните законови и подзаконови нормативни актове, или не бъде произнесено


text:
без неоправдано забавяне, жалбоподателят има право на допълнително административно или съдебно обжалване или преразглеждане или на друг вид отнасяне към съдебен орган съгласно законодателството на страните.
 4. Всяка страна гарантира, че жалбоподателят се уведомява за основанията на административното решение, за да може при необходимост това лице да прибегне до процедури по обжалване или преразглеждане.
 Член 116
 Отношения с деловите среди
 1. Всяка страна провежда навременни и редовни консултации с представители на търговските среди във връзка със законодателни предложения и общи процедури по въпроси, свързани с митниците и улесняването на търговията. За тази цел всяка страна установява подходящи консултации между администрациите и деловите среди.
 2. Всяка страна гарантира, че нейните митнически изисквания, както и свързаните с тях изисквания и процедури продължават да отговарят на потребностите на търговските среди, следват най-добрите практики и ограничават търговията във възможно най-ниска степен.
 Член 117
 Временен внос
 1. За целите на настоящия член „временен внос“ означава митнически режим, при която определени стоки (включително превозни средства), могат да бъдат въведени на митническа територия, условно освободени от заплащане на вносни мита и такси и без прилагане на забрани и ограничения от икономически характер върху вноса, при условие че стоките са внесени със специфична цел и са предназначени за реекспорт в рамките на определен срок, без да са претърпели никаква промяна, освен нормалната амортизация поради употребата на тези стоки.
 2. Всяка страна предоставя временен внос с пълно условно освобождаване от мита при внос и данъци и без прилагане на забрани и ограничения от икономически характер върху вноса, както е предвидено в нейните законови и подзаконови нормативни актове, на следните видове стоки:
 а)
 стоки за излагане или използване по време на изложби, панаири, срещи или подобни събития (стоки, предназначени за излагане или демонстрация по време на събитие; стоки, предназначени за използване във връзка с излагането на чуждестранни продукти по време на събитие; оборудване, включително оборудване за превод, апаратура за звукозапис и запис на изображения и филми с образователен, научен или културен характер, предназначени за използване по време на международни срещи, конференции или конгреси); продукти, получени случайно по време на събитието от временно внесени стоки вследствие на демонстрация на изложени машини или апаратура;
 б)
 професионално оборудване (оборудване, предназначено за пресата, за предаване на звук или за телевизионно излъчване, което е необходимо на представителите на пресата и на медии за излъчване или телевизионни организации, посещаващи територията на друга държава с цел отразяване на новини, за да могат да предават или да записват материали за определени програми; кинематографско оборудване, необходимо за лице, което посещава територията на друга държава, за да заснеме конкретен филм или филми; всяко друго оборудване, необходимо за упражняване на призванието, търговската дейност или професията на лице, което посещава територията на друга държава, за да изпълни определена задача, доколкото това оборудване не трябва да се използва за промишлено производство или опаковане на стоки или (освен в случай на ръчни инструменти) за експлоатация на природни ресурси, за изграждане, ремонт или поддръжка на сгради или за земни работи и подобни проекти; спомагателна апаратура за гореспоменатото оборудване и принадлежности към него); компоненти, внесени за


text:
ремонт на временно внесено професионално оборудване;
 в)
 стоки, внесени във връзка с търговска операция, но чийто внос сам по себе си не представлява търговска операция (опаковки, които се внасят пълни и ще бъдат реекспортирани празни или пълни или които се внасят празни и ще бъдат реекспортирани пълни; контейнери, независимо дали празни, или пълни със стоки, както и принадлежности и оборудване за временно внесени контейнери, като тези принадлежности или оборудване или се внасят с контейнер, който да бъде реекспортиран отделно, или с друг контейнер, или се внасят отделно, за да бъдат реекспортирани с контейнер и части на компоненти, предназначени за ремонт на контейнери, за които е получено разрешение за временен внос; палети; проби; рекламни филми; други стоки, внесени във връзка с търговска операция);
 г)
 стоки, внесени във връзка с производствена операция (матрици, блокове, плочи, форми, чертежи, планове, модели и други подобни изделия; инструменти за измерване, контрол и проверка и други подобни изделия; специални средства и инструменти, внесени за употреба по време на производствен процес); заместващи средства за производство (инструменти, апарати и машини, предоставени на клиента от доставчик или сервиз, докато очаква доставката или ремонта на подобни стоки);
 д)
 стоки, внесени изключително за образователни, научни или културни цели (научно оборудване, педагогически материали, материали за бита на моряци и всякакви други стоки, внесени във връзка с образователни, научни или културни дейности); резервни части за научно оборудване и педагогически материали, за които е получено разрешение за временен внос; инструменти, които са специално проектирани за поддръжка, проверка, измерване или ремонт на такова оборудване;
 е)
 лични вещи (всички предмети, нови или употребявани, от които пътникът може нормално да се нуждае по време на пътуването си, като се вземат предвид всички обстоятелства на пътуването, с изключение на стоките, внесени с търговска цел); стоки, внесени със спортна цел (спортни принадлежности и други предмети, които пътниците използват в спортни състезания, демонстрации или тренировки на територията, предвидена в разрешението за временен внос);
 ж)
 рекламни туристически материали (стоки, внесени с цел да се насърчи обществеността да посети чужда държава, в частност за участие в културни, религиозни, туристически, спортни или професионални събирания или демонстрации, провеждани там);
 з)
 стоки, внесени за хуманитарни цели (медицинско, хирургично и лабораторно оборудване и пратки за оказване на помощ, като например превозни средства и други транспортни средства, одеяла, палатки, сглобяеми къщи или други стоки от първа необходимост, изпратени във вид на помощ за засегнатите от природно бедствие и подобни катастрофи); и
 и)
 животни, внесени за специални цели (обяздване, обучение, разплод, подковаване или претегляне, ветеринарно лечение, тестване (например с цел покупка), участие в представления, изложби, състезания, надпреварвания или демонстрации, развлечения (циркови животни и т.н.), обиколки (включително домашни любимци на пътници), упражняване на функции (полицейски кучета или коне; следови кучета, кучета за незрящи и т.н.), спасителни операции, при миграция или за пасища, изпълнение на работа или транспорт, медицински цели (доставка на змийска отрова и т.н.).
 3. За временния внос на стоките, посочени в параграф 2, и независимо от техния произход, всяка страна приема карнети за временен внос (ATA) и разрешения, издадени в съответствие с Истанбулската конвенция в другата страна, одобрени


text:
там и гарантирани от сдружение, което е част от международна гаранционна верига, като карнетите или разрешенията се заверяват от компетентните органи и са валидни на митническата територия на страната вносител.
 Член 118
 Обслужване на едно гише
 Всяка страна се стреми да въведе система за обслужване на едно гише, което позволява на търговците да представят изискуемите документи или данни във връзка с внос, износ или транзит на стоки през единна входна точка за участващите органи или агенции.
 Член 119
 Улесняване на трафика ро-ро
 1. С оглед на големия обем на прекосяванията по море, и по-специално на големия обем на трафика ро-ро между съответните им митнически територии, страните се споразумяват да си сътрудничат с цел улесняването на този трафик, както и на други алтернативни видове трафик.
 2. Страните признават:
 а)
 правото на всяка страна да приема улесняващи търговията митнически формалности и процедури за трафика между страните в рамките на съответните им правни уредби; и
 б)
 правото на пристанищата, пристанищните органи и операторите да действат, в рамките на правния ред на съответните им страни, в съответствие със своите правила и със своите оперативни и бизнес модели.
 3. За тази цел страните:
 а)
 приемат или запазват в сила процедури, които позволяват предаването на документите за внос и на другата изискуема информация, включително манифести, с оглед започване на обработката преди пристигането на стоките, за да се ускори тяхното вдигане, когато пристигнат; и
 б)
 поемат ангажимент да улеснят операторите при използването на транзитен режим, включително опростявания на транзитния режим, предвидени в Конвенцията за общ транзитен режим.
 4. Страните се споразумяват да насърчават сътрудничеството между съответните си митнически органи по двустранните маршрути за прекосяване по море и да обменят информация относно функционирането на пристанищата, обработващи трафика между тях, както и относно приложимите правила и процедури. Те оповестяват публично и разпространяват сред операторите информация относно въведените от тях мерки, както и процедурите, установени от пристанищата за улесняването на този трафик.
 Член 120
 Административно сътрудничество в областта на ДДС и взаимна помощ при събирането на данъци и мита
 Компетентните органи на страните си сътрудничат с цел да се гарантира спазването на законодателството в областта на ДДС и при събирането на вземания във връзка с данъци и мита в съответствие с Протокола относно административното сътрудничество и борбата с измамите в областта на данъка върху добавената стойност и за взаимопомощта при събирането на вземания във връзка с данъци и мита.
 Член 121
 Специализиран търговски комитет по митническото сътрудничество и правилата за произход
 1. Специализираният търговски комитет по митническото сътрудничество и правилата за произход:
 а)
 провежда редовни консултации; и
 б)
 във връзка с преразглеждането на разпоредбите на приложение 18:
 i)
 валидира съвместно участниците в програмата, за да се установят силните и слабите страни при прилагането на приложение 18; и
 ii)
 обменя мнения относно данните, които трябва да бъдат споделени, и третирането на операторите.
 2. Специализираният търговски комитет по митническото сътрудничество и правилата за произход може да приема решения или препоръки:
 а)
 относно обмена на свързана с митниците информация, взаимното признаване на техники за управление на риска, стандарти и проверки на риска, митническите


text:
мерки за сигурност, както и относно предварителните решения, общите подходи към митническото остойностяване и други въпроси, свързани с прилагането на настоящата глава;
 б)
 относно договореностите, свързани с автоматичния обмен на информация, посочен в член 10 от Протокола относно административната взаимопомощ по митнически въпроси, както и по други въпроси, свързани с прилагането на този протокол;
 в)
 по всички въпроси, свързани с прилагането на приложение 18; и
 г)
 относно процедурите за консултация, установени в член 63 и по технически или административни въпроси, свързани с прилагането на глава 2 от настоящия дял, включително относно тълкувателните бележки, насочени към осигуряване на еднакво управление на правилата за произход.
 Член 122
 Изменения
 1. Съветът за партньорство може да изменя:
 а)
 приложение 18, Протокола относно административната взаимопомощ по митнически въпроси и списъка на стоките, съдържащ се в член 117, параграф 2; и
 б)
 Протокола относно административното сътрудничество и борбата с измамите в областта на данъка върху добавената стойност и за взаимопомощта при събирането на вземания, свързани с данъци и мита.
 2. Специализираният търговски комитет по административно сътрудничество във връзка с облагането с ДДС и с възстановяване на данъци и мита може да изменя стойността, посочена в член 33, параграф 4 от Протокола относно административното сътрудничество и борбата с измамите в областта на данъка върху добавената стойност и за взаимопомощта при събирането на вземания, свързани с данъци и мита.
 ДЯЛ II:
 УСЛУГИ И ИНВЕСТИЦИИ
 ГЛАВА 1
 ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
 Член 123
 Цел и обхват
 1. Страните потвърждават своя ангажимент да създадат благоприятен климат за развитието на търговията и инвестициите помежду си.
 2. Страните потвърждават отново правото си да приемат регулаторни мерки в рамките на своите територии за постигане на законни цели на политиката в области като закрилата на общественото здраве, социалните услуги, общественото образование, безопасността, околната среда, включително изменението на климата, обществения морал, социалната защита или защитата на потребителите, защитата на неприкосновеността на личния живот и личните данни, както и насърчаването и опазването на културното многообразие.
 3. Настоящият дял не се прилага по отношение на мерки, които засягат физически лица от някоя от страните, търсещи достъп до пазара на труда на другата страна, нито по отношение на мерки, касаещи национална принадлежност или гражданство, пребиваване или трудова заетост с безсрочен характер.
 4. Настоящият дял не е пречка за някоя от страните да прилага мерки за регулиране на влизането или временния престой на физически лица на територията на страната, включително мерки, необходими за опазване неприкосновеността на границите ѝ и за гарантиране на нормалното придвижване през тях на физически лица, при условие че подобни мерки не се прилагат по такъв начин, че да заличават или накърняват ползите за другата страна съгласно условията на настоящия дял. Самият факт, че се изисква виза за физически лица от някои държави, но не и за физически лица от други държави, не се разглежда като премахване или накърняване на ползите по настоящия дял.
 5. Настоящият дял не се прилага за:
 а)
 въздухоплавателни услуги или свързани услуги в подкрепа на въздухоплавателните услуги (6), различни от:
 i)
 услуги по ремонт и поддръжка на въздухоплавателни средства;
 ii)
 услуги, свързани с


text:
компютризирана система за резервация;
 iii)
 услуги по наземно обслужване;
 iv)
 следните услуги, предоставяни с пилотирани въздухоплавателни средства, при спазване на съответните законови и подзаконови нормативни актове на страните, уреждащи допускането, излитането и експлоатацията на въздухоплавателни средства в рамките на тяхната територия: въздушно гасене на пожари; летателно обучение; пръскане; земемерство; картографиране; фотография; и други въздушни селскостопански, промишлени и инспекционни услуги; и
 v)
 продажба и маркетинг на услуги за въздушен транспорт;
 б)
 аудио-визуални услуги;
 в)
 национален морски каботаж (7); и
 г)
 транспорт по вътрешните водни пътища
 6. Настоящият дял не се прилага за никоя мярка на дадена страна по отношение на възлагане на обществени поръчки за стоки или услуги, закупувани за целите на правителството, а не за търговска препродажба или с оглед използването им при доставката или предоставянето на стока или услуга за търговска продажба, независимо дали тези поръчки са „попадащи в обхвата обществени поръчки“ по смисъла на член 277.
 7. С изключение на член 132, настоящият дял не се прилага за субсидии или безвъзмездни средства, отпуснати от някоя от страните, включително гарантирани от държавата заеми, гаранции и застраховки.
 Член 124
 Определения
 За целите на настоящия дял се прилагат следните определения:
 а)
 „дейности, извършвани в процеса на упражняване на държавна власт“ означава дейности, които не са извършвани, включително услуги, които не са доставени нито на търговска основа, нито в конкуренция с един или повече икономически оператори (8);
 б)
 „услуги по ремонт и поддръжка на въздухоплавателни средства“ означава такива дейности, когато се извършват по отношение на въздухоплавателно средство или на негова част, по време на които въздухоплавателното средство е извадено от експлоатация, и не включват така нареченото линейно техническо обслужване;
 в)
 „услуги, свързани с компютризирани системи за резервация“ означава услуги, предоставяни чрез компютризирани системи, които съдържат информация за разписанията на въздушните превозвачи, наличните свободни места, тарифите и тарифните правила, чрез които могат да се правят резервации или да се издават билети;
 г)
 „попадащо в обхвата предприятие“ означава предприятие на територията на някоя от страните, установено в съответствие с буква з) от инвеститор на другата страна, в съответствие с приложимото право, съществуващо към датата на влизане в сила на настоящото споразумение или установено след това;
 д)
 „трансгранична търговия с услуги“ означава предоставянето на услуги:
 i)
 от територията на една от страните на територията на другата страна; или
 ii)
 на територията на една от страните за потребител на услугата от другата страна;
 е)
 „стопанска дейност“ означава всяка дейност с промишлен, търговски или професионален характер или занаятчийска дейност, включително предоставяне на услуги, с изключение на дейности, извършвани в процеса на упражняване на държавна власт;
 ж)
 „предприятие“ означава юридическо лице или клон или представителство на юридическо лице;
 з)
 „установяване“ означава учредяването или придобиването на юридическо лице, включително чрез капиталово участие, или създаването на клон или представителство на територията на някоя от страните с оглед създаване или поддържане на трайни икономически връзки;
 и)
 „услуги по наземно обслужване“ означава предоставяне на следните услуги в летище срещу заплащане на такса или по договор: представителство на авиолинии, административно обслужване и надзор; обслужване на пътници; обработка на багаж; перонно обслужване; кетъринг; обработка


text:
на въздушни товари и поща; зареждане на въздухоплавателни средства; обслужване и почистване на въздухоплавателни средства; наземен транспорт; и изпълнение на полети, административно обслужване на екипажи и планиране на полети; услугите по наземно обслужване не включват: самообслужване; сигурност; ремонт и поддръжка на въздухоплавателни средства; или управление или експлоатация на основна централизирана летищна инфраструктура, като например антиобледенителни съоръжения, системи за зареждане с гориво, системи за обработка на багажите и фиксирани транспортни системи в рамките на летището;
 й)
 „инвеститор от някоя от страните“ означава физическо или юридическо лице от някоя от страните, което цели да установи, установява или е установило предприятие на територията на другата страна в съответствие с буква з);
 к)
 „юридическо лице от някоя от страните“ (9) означава:
 i)
 за Съюза:
 А)
 юридическо лице, учредено или организирано съгласно правото на Съюза или поне на една от неговите държави членки и осъществяващо на територията на Съюза съществена стопанска дейност, разбирано от Съюза, в съответствие с неговата нотификация на Договора за създаване на Европейската общност пред СТО (WT/REG39/1), като еквивалентно на понятието „ефективна и непрекъсната връзка“ с икономиката на държава — членка на Европейския съюз, залегнало в член 54 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС); и
 Б)
 морските превозвачи, установени извън Съюза и контролирани от физически лица от държава — членка на ЕС, чиито плавателни съдове са регистрирани във и плават под знамето на държава — членка на ЕС;
 ii)
 за Обединеното кралство:
 А)
 юридическо лице, учредено или организирано съгласно правото на Обединеното кралство и осъществяващо съществена стопанска дейност на територията на Обединеното кралство; и
 Б)
 морските превозвачи, установени извън Обединеното кралство и контролирани от физически лица от Обединеното кралство, чиито плавателни съдове са регистрирани във и плават под флага на Обединеното кралство;
 л)
 „експлоатация“ означава ръководство, управление, поддържане, използване, владеене или продажба или друга форма на разпореждането с предприятие;
 м)
 „професионална квалификация“ означава квалификация, удостоверена с доказателство за формална квалификация, професионален опит или други свидетелства за компетентност;
 н)
 „продажба и маркетинг на услуги, свързани с въздушния транспорт“, означава възможности за съответния въздушен превозвач да продава и предлага свободно на пазара своите услуги, свързани с въздушния транспорт, включително всички аспекти на маркетинга, като проучване на пазара, реклама и разпространение, без включване обаче на ценообразуването на услугите, свързани с въздушния транспорт, нито с приложимите условия;
 о)
 „услуги“ означава всяка услуга във всеки сектор, с изключение на услугите, предоставяни при упражняване на държавна власт;
 п)
 „услуга, предоставена при упражняване на държавна власт“ означава всяка услуга, която не се предоставя нито на търговска основа, нито в конкуренция с един или повече доставчици на услуги;
 р)
 „доставчик на услуга“ означава всяко физическо или юридическо лице, което предоставя или цели предоставянето на услуга;
 с)
 „доставчик на услуга от някоя от страните“ означава физическо или юридическо лице от някоя от страните, което цели да предоставя или предоставя услуга.
 Член 125
 Отказ за предоставяне на предимства
 1. Страните могат да откажат предимства по настоящия дял и дял IV от настоящата позиция на инвеститор или на доставчик на услуги от другата страна или на попадащо в обхвата предприятие, ако


text:
отказващата страна приеме или запазва в сила мерки, свързани с поддържането на международния мир и сигурност, включително защита на правата на човека, които:
 а)
 забраняват сделки с този инвеститор, доставчик на услуги или попадащо в обхвата предприятие; или
 б)
 биха били нарушени или заобиколени, ако предимства от настоящия дял и дял IV от настоящата позиция се предоставят на този инвеститор, доставчик на услуги или попадащо в обхвата предприятие, включително когато мерките забраняват сделки с физическо или юридическо лице, което притежава или контролира някое от тях.
 2. От съображения за правна сигурност се уточнява, че параграф 1 се прилага по отношение на дял IV от настоящата позиция, доколкото той се отнася до услуги или инвестиции, по отношение на които някоя от страните е отказала предимства по настоящия дял.
 Член 126
 Преглед
 1. С цел въвеждане на евентуални подобрения на разпоредбите на настоящия дял и в съответствие с поетите от тях ангажименти по международни споразумения страните извършват преглед на своята правна рамка относно търговията с услуги и инвестициите, либерализирането на инвестициите, включително настоящото споразумение, в съответствие с член 776.
 2. Страните се стремят, когато е целесъобразно, да извършват преглед на несъответстващите на изискванията мерки и резерви, посочени в приложения 19, 20, 21 и 22, както и дейностите на лицата на краткосрочно делово посещение, посочени в приложение 21, с цел постигането на съгласие за евентуални подобрения от общ интерес.
 3. Настоящият член не се прилага по отношение на финансовите услуги.
 ГЛАВА 2
 ЛИБЕРАЛИЗИРАНЕ НА ИНВЕСТИЦИИТЕ
 Член 127
 Обхват
 Настоящата глава се прилага за мерки на някоя от страните, които засягат учредяването на предприятие за извършване на стопанска дейност и функционирането на такова предприятие чрез:
 а)
 инвеститор от другата страна;
 б)
 попадащи в обхвата предприятия; и
 в)
 за целите на член 132, всяко предприятие на територията на страната, която приема или запазва мярката.
 Член 128
 Достъп до пазара
 Никоя от страните няма да приема или поддържа по отношение учредяването на предприятие от инвеститор на другата страна или от попадащо в обхвата предприятие, или експлоатация на попадащо в обхвата предприятие, нито на цялата си територия, нито на териториално подразделяне, мерки които:
 а)
 налагат ограничения по отношение на:
 i)
 броя на предприятията, които могат да осъществяват определена стопанска дейност, независимо дали под формата на количествени квоти, монополи, изключителни права или на изискване за тест за икономическа необходимост;
 ii)
 общата стойност на сделките или активите, под формата на количествени квоти или на изискване за тест за икономическа необходимост;
 iii)
 общия брой на операциите или общото количество на продукцията, изразени като определени количествени единици, под формата на квоти или на изискване за тест за икономическа необходимост (10); (11)
 iv)
 участието на чуждестранен капитал по отношение на максимални процентни ограничения на чуждестранното акционерно участие или общата стойност на отделна или съвкупна чуждестранна инвестиция; или
 v)
 общия брой физически лица, които могат да бъдат наети в рамките на определен сектор или които дадено предприятие може да наеме и които са необходими за извършването на стопанска дейност и са пряко свързани с нейното извършване, под формата на количествени квоти или изискване


text:
за тест за икономическа необходимост; или
 б)
 ограничават или изискват специфични видове правен субект или съвместно предприятие, чрез които инвеститор от другата страна може да извършва стопанска дейност.
 Член 129
 Национално третиране
 1. Всяка страна предоставя на инвеститорите от другата страна и на попадащите в обхвата предприятия третиране, не по-неблагоприятно от третирането, което тя предоставя в сходни ситуации на своите собствени инвеститори и техните предприятия по отношение на тяхното установяване и дейност на нейна територия.
 2. Третирането, предоставено от някоя страна по параграф 1, означава:
 а)
 по отношение на регионално или местно равнище на управление на Обединеното кралство, третиране, не по-малко благоприятно от най-благоприятното третиране, предоставено в подобни ситуации от това равнище на управление на инвеститорите от Обединеното кралство и на техните предприятия на негова територия; и
 б)
 по отношение на управлението на централно равнище или в държава членка, третиране, не по-неблагоприятно от най-благоприятното третиране, предоставено в сходни ситуации от въпросното управление на инвеститорите от тази държава членка и на техните предприятия на негова територия.
 Член 130
 Третиране като най-облагодетелствана нация
 1. Всяка страна предоставя на инвеститорите от другата страна и на попадащите в обхвата предприятия третиране по отношение на установяването в рамките на нейната територия, не по-неблагоприятно от третирането, което тя предоставя в сходни ситуации на инвеститори от трета държава и на техните предприятия.
 2. Всяка страна предоставя на инвеститорите от другата страна и на попадащите в обхвата предприятия третиране по отношение на експлоатацията в рамките на нейната територия, не по-неблагоприятно от третирането, което тя предоставя в сходни ситуации на инвеститори от трета държава и на техните предприятия.
 3. Параграфи 1 и 2 не може да се тълкуват като задължаващи някоя от страните да предостави на инвеститорите от другата страна или на попадащите в обхвата предприятия предимствата от което и да е третиране, произтичащо от:
 а)
 международно споразумение за избягване на двойното данъчно облагане или друго международно споразумение или договореност, отнасящи се изцяло или частично за данъчно облагане; или
 б)
 мерки, предвиждащи признаване, включително признаването на стандартите или критериите за разрешение, лицензиране или сертифициране на физическо лице или предприятие за осъществяване на стопанска дейност, или признаването на пруденциални мерки, посочени в параграф 3 от приложението към ГАТС относно финансовите услуги.
 4. От съображения за правна сигурност се уточнява, че посоченото в параграфи 1 и 2 „третиране“ не включва процедури за уреждане на спорове между инвеститор и държава, предвидени в други международни споразумения.
 5. От съображения за правна сигурност се уточнява, че съществуването на материалноправни разпоредби в други международни споразумения, сключени от някоя от страните с трета държава, или самото формално въвеждане на тези разпоредби във вътрешното право, доколкото това е необходимо за включването им във вътрешния правен ред, не съставляват сами по себе си „третирането“, посочено в параграфи 1 и 2. Мерките на някоя от страните съгласно тези разпоредби могат да съставляват такова третиране и по този начин да доведат до нарушаване на настоящия член.
 Член 131
 Висше ръководство и управителни съвети
 Никоя от страните не изисква дадено попадащо в обхвата предприятие да назначава лица от която и да


text:
е конкретна националност като ръководни кадри, управители или членове на управителния съвет.
 Член 132
 Изисквания за ефективност
 1. Никоя от страните не налага или изисква изпълнението на изискване, нито налага принудително изпълнението на задължение или ангажимент във връзка с установяването или експлоатацията на предприятие на нейната територия:
 а)
 за износ на определен обем или процент стоки или услуги;
 б)
 за достигане на определен дял или процент на местно съдържание;
 в)
 за закупуване, използване или отдаване на предпочитание на стоки или услуги, съответно произведени или предоставяни на нейна територия, или за закупуване на стоки или услуги от физически или юридически лица или други субекти на нейна територия;
 г)
 за обвързване по какъвто и да е начин на обема или стойността на вноса с обема или стойността на износа или с размера на постъпленията на чуждестранна валута, свързани с такова предприятие;
 д)
 за ограничаване на нейната територия на продажбите на стоки или услуги, съответно произвеждани или предоставяни от такова предприятие, като се обвързват тези продажби по какъвто и да е начин с обема или стойността на нейния износ или с постъпленията на чуждестранна валута;
 е)
 за осъществяване на трансфер на технологии, производствен процес или друго, представляващо нечия собственост познание, към физическо лице или предприятия на нейна територия (12);
 ж)
 снабдяването на конкретен регионален или световен пазар с произведена от предприятието стока или предоставяна от предприятието услуга да бъде изключително от територията на тази страна;
 з)
 да се разположи седалището за конкретен регион на света, който е по-широк от територията на страната, или за световния пазар, на нейна територия;
 и)
 да наема определен брой или процент физически лица от тази страна;
 й)
 да се постигне определена степен или стойност по отношение на научноизследователската и развойната дейност на нейната територия;
 к)
 да се ограничава износът или продажбата за износ; или
 л)
 по отношение на всеки лицензионен договор, съществуващ към момента на налагане или привеждане в изпълнение на изискването, или към момента на привеждане в изпълнение на всяко задължение или всеки ангажимент, или по отношение на всеки бъдещ лицензионен договор, свободно сключен между предприятието и физическо или юридическо лице или всеки друг субект на нейната територия, ако изискването е наложено или приведено в изпълнение, или задължението или ангажиментът е приведен(о) в изпълнение по начин, който представлява пряка намеса по отношение на този лицензионен договор посредством упражняване на извънсъдебни държавна правомощия от някоя от страните, да се приема:
 i)
 ставка или размер на лицензионното възнаграждение под определено ниво; или
 ii)
 дадена продължителност на срока на лицензионен договор;
 Настоящата подточка не се прилага, когато лицензионният договор е сключен между предприятието и страната. За целите на настоящата подточка „лицензионен договор“ означава всеки договор относно лицензирането на технология, производствен процес или други, представляващи нечия собственост познания.
 2. Никоя от страните не поставя като условие за получаването или запазването на предимство във връзка с установяването или експлоатацията на предприятие на нейната територия това да е спазено някое от следните изисквания:
 а)
 да се постига определена степен или процент на вътрешно съдържание;
 б)
 да се купуват, да се използват или да


text:
се отдава предпочитание на стоки или услуги, съответно произвеждани или предоставяни на нейна територия, или да се купуват стоки или услуги от физически или юридически лица или който и да е друг субект на нейната територия;
 в)
 да се обвързва по какъвто и да е начин обемът или стойността на вноса с обема или стойността на износа или с размера на постъпленията на чуждестранна валута, свързани с въпросното предприятие;
 г)
 да се ограничават на нейната територия продажбите на стоки или услуги, съответно произвеждани или предоставяни от такова предприятие, като се обвързват тези продажби по какъвто и да е начин с обема или стойността на нейния износ или с постъпленията на чуждестранна валута; или
 д)
 да се ограничават износът или продажбата за износ.
 3. Параграф 2 не може да се тълкува като препятстващ някоя страна да постави като условие за получаването или запазването на предимство — във връзка с установяването или експлоатацията на предприятие на нейна територия — спазването на изискване за разполагане на производството на определено място, за предоставяне на услуга, за обучение или наемане на работници, за изграждане или разширяване на определени съоръжения, или за извършване на научноизследователска и развойна дейност на нейна територия.
 4. Параграф 1, букви е) и л) от настоящия член не се прилагат, когато:
 а)
 изискването е наложено или се привежда в изпълнение, или ангажиментът или задължението се привеждат в изпълнение от съд или административен правораздавателен орган, или от орган за защита на конкуренцията съгласно конкурентното право на съответната страна, за да се предотврати или се отстрани ограничение или нарушение на конкуренцията; или
 б)
 някоя от страните разрешава използването на право върху интелектуална собственост в съответствие с член 31 или член 31а от Споразумението ТРИПС или приема или запазва в сила мерки, изискващи разгласяването на данни или защитена информация, които попадат в обхвата на член 39, параграф 3 от Споразумението ТРИПС и са в съответствие с него.
 5. Параграф 1, букви а)—в), и параграф 2, букви а) и б) не се прилагат за квалификационни изисквания за стоки или услуги по отношение на участието в програми за насърчаване на износа и чуждестранна помощ.
 6. От съображения за правна сигурност се уточнява, че настоящият член не изключва привеждането в изпълнение от компетентните органи на някоя от страните на задължение или ангажимент, поети между лица, различни от някоя от страните, които не са били пряко или косвено наложени или изисквани от въпросната страна.
 7. От съображения за правна сигурност се уточнява, че параграф 2, букви а) и б) не се прилагат по отношение на наложени от страна вносител изисквания във връзка със съдържанието, което е необходимо да имат стоките, за да могат да се ползват от преференциални мита или от преференциални квоти.
 8. Параграф 1, буква л) не се прилага, ако изискването е наложено или приведено в изпълнение, или задължението или ангажиментът е приведено в изпълнение от съдебен орган като справедливо възнаграждение съгласно законодателството на съответната страна в областта на авторското право.
 9. Никоя от страните не налага, нито прилага мерки, несъвместими със задълженията ѝ по Споразумението за


text:
свързаните с търговията инвестиционни мерки (TRIM), дори когато тази мярка е посочена от тази страна в приложение 19 или приложение 20.
 10. От съображения за правна сигурност се уточнява, че настоящият член не може да се тълкува като изискващ дадена страна да разреши предоставянето на конкретна услуга на трансгранична основа, когато тази страна приема или запазва в сила ограничения или забрани за такова предоставяне на услуги, които са в съответствие с резервите, условията или квалификациите, посочени по отношение на даден сектор, подсектор или дейност, изброени в приложение 19 или приложение 20.
 11. Посочено в параграф 2 условие за получаването или запазването на предимство не представлява изискване или задължение или ангажимент за целите на параграф 1.
 Член 133
 Несъответстващи на изискванията мерки и изключения
 1. Членове 128, 129, 130, 131 и 132 не се прилагат по отношение на:
 а)
 съществуваща несъответстваща на изискванията мярка на някоя от страните на равнище:
 i)
 за Съюза:
 A)
 Съюзът, както е посочено в списъка на Съюза в приложение 19;
 Б)
 централното държавно управление на държава членка, както е посочено в списъка на Съюза в приложение 19;
 В)
 регионално правителство на държава членка, както е посочено в списъка на Съюза в приложение 19; или
 Г)
 управление на местно равнище, различно от посоченото в буква В); и
 ii)
 за Обединеното кралство:
 A)
 централното държавно управление, както е посочено в списъка на Обединеното кралство в приложение 19;
 Б)
 регионално правителство, както е посочено в списъка на Обединеното кралство в приложение 19;
 или
 В)
 управление на местно равнище;
 б)
 продължаването или незабавното подновяване на несъответстваща на изискванията мярка, посочена в буква а) от настоящия параграф; или
 в)
 изменение на несъответстваща на изискванията мярка, посочена в букви а) и б) от настоящия параграф, доколкото това не намалява съответствието на мярката, както е съществувала непосредствено преди изменението, с член 128, 129, 130, 131 или 132.
 2. Членове 128, 129, 130, 131 и 132 не се прилагат за мярка на някоя от страните, която е в съответствие с резервите, условията или квалификациите, посочени по отношение на сектор, подсектор или дейност, изброени в приложение 20.
 3. Членове 129 и 130 не се прилагат за мерки, които представляват изключение или дерогация от член 3 или 4 от Споразумението ТРИПС, както е изрично предвидено в членове 3—5 от посоченото споразумение.
 4. От съображения за правна сигурност членове 120 и 130 не може да се тълкуват като препятстващи някоя от страните да предвижда изисквания за информация, включително за статистически цели, във връзка с установяването или дейността на инвеститорите на другата страна или на попадащи в обхвата предприятия, при условие че това не представлява средство за заобикаляне на задълженията на тази страна по настоящите членове.
 ГЛАВА 3
 ТРАНСГРАНИЧНА ТЪРГОВИЯ С УСЛУГИ
 Член 134
 Обхват
 Настоящата глава се прилага за мерки на някоя от страните, засягащи трансграничната търговия с услуги, осъществявана от доставчици на услуги от другата страна.
 Член 135
 Достъп до пазара
 Никоя от страните не приема или запазва в сила на цялата си територия или на основата на териториално подразделение мерки, които:
 а)
 налагат ограничения по


text:
отношение на:
 i)
 броя на доставчиците на услуги, които могат да доставят конкретна услуга, независимо дали под формата на количествени квоти, монополи, доставчици на изключителни услуги или на изискване за тест за икономическа необходимост;
 ii)
 общата стойност на сделките в областта на услугите или на активите, под формата на количествени квоти или на изискване за тест за икономическа необходимост; или
 iii)
 общия брой на операциите в областта на услугите или върху общото количество на произведените услуги, изразени като определени количествени единици, под формата на квоти или на изискване за тест за икономическа необходимост (13); или
 б)
 се ограничават или се изискват определени видове юридически лица или съвместни предприятия, посредством които доставчик на услуги може да предоставя дадена услуга.
 Член 136
 Местно присъствие
 Никоя от страните не може да изиска от доставчик на услуги от другата страна като условие за трансграничното предоставяне на услуга да установи или поддържа предприятие или да пребивава на нейна територия.
 Член 137
 Национално третиране
 1. Всяка страна предоставя на услугите и на доставчиците на услуги от другата страна третиране, не по-неблагоприятно от третирането, което тя предоставя в сходни ситуации на своите собствени услуги и доставчици на услуги.
 2. Всяка страна може да изпълни изискването по параграф 1, като предостави на услугите и на доставчиците на услуги от другата страна третиране, формално еднакво или формално различно от това, което тя предоставя на собствените си услуги и доставчици на услуги.
 3. Формално еднаквото или формално различното третиране се счита за по-неблагоприятно, ако променя условията на конкуренция в полза на услуги или доставчици на услуги от въпросната страна в сравнение с услуги или доставчици на услуги от другата страна.
 4. Никоя от разпоредбите в настоящия член не може да се тълкува по начин, който да изисква от която е да е от страните да компенсира присъщи конкурентни недостатъци, произтичащи от чуждестранния характер на съответните услуги или доставчици на услуги.
 Член 138
 Третиране като най-облагодетелствана нация
 1. Всяка страна предоставя за услугите и за доставчиците на услуги от другата страна третиране, не по-неблагоприятно от третирането, което тя предоставя в сходни ситуации на услуги и на доставчици на услуги от трета държава.
 2. Параграф 1 не може да се тълкува като задължаващ някоя от страните да предостави за услугите и доставчиците на услуги от другата страна предимствата от третиране, произтичащо от:
 а)
 международно споразумение за избягване на двойното данъчно облагане или друго международно споразумение или договореност, отнасящи се изцяло или частично за данъчно облагане; или
 б)
 мерки, предвиждащи признаване, включително на стандартите или критериите за разрешение, лицензиране или сертифициране на физическо лице или предприятие за осъществяване на стопанска дейност, или на пруденциални мерки, посочени в параграф 3 от приложението към ГАТС относно финансовите услуги.
 3. От съображения за правна сигурност се уточнява, че съществуването на материалноправни разпоредби в други международни споразумения, сключени от някоя от страните с трета държава, или самото формално въвеждане на тези разпоредби във вътрешното право, доколкото това е необходимо за включването им във вътрешния правен ред, не съставляват сами по себе си „третирането“, посочено в параграф 1.


text:
Мерките на някоя от страните съгласно тези разпоредби могат да съставляват такова третиране и по този начин да доведат до нарушение на настоящия член.
 Член 139
 Несъответстващи на изискванията мерки
 1. Членове 135, 136, 137 и 138 не се прилагат по отношение на:
 а)
 съществуваща несъответстваща на изискванията мярка на някоя от страните на равнище:
 i)
 за Съюза:
 A)
 Съюзът, както е посочено в списъка на Съюза в приложение 19;
 Б)
 централното държавно управление на държава членка, както е посочено в списъка на Съюза в приложение 19;
 В)
 регионално правителство на държава членка, както е посочено в списъка на Съюза в приложение 19; или
 Г)
 управление на местно равнище, различно от посоченото в буква В); и
 ii)
 за Обединеното кралство:
 A)
 централното държавно управление, както е посочено в списъка на Обединеното кралство в приложение 19;
 Б)
 регионално правителство, както е посочено в списъка на Обединеното кралство в приложение 19; или
 В)
 управление на местно равнище;
 б)
 продължаването или незабавното подновяване на несъответстваща на изискванията мярка, посочена в буква а) от настоящия параграф; или
 в)
 изменение на несъответстваща на изискванията мярка, посочена в букви а) и б) от настоящия параграф, доколкото това не намалява съответствието на мярката, както е съществувала непосредствено преди изменението, с членове 135, 136, 137 и 138.
 2. Членове 135, 136, 137 и 138 не се прилагат за мярка на някоя от страните, която е в съответствие с резервите, условията или квалификациите, посочени по отношение на сектор, подсектор или дейност, изброени в приложение 20.
 ГЛАВА 4
 ВЛИЗАНЕ И ВРЕМЕНЕН ПРЕСТОЙ НА ФИЗИЧЕСКИ ЛИЦА СЪС СТОПАНСКА ЦЕЛ
 Член 140
 Приложно поле и определения
 1. Настоящата глава се прилага за мерки на някоя от страните, засягащи извършването на стопанска дейност чрез влизане и временен престой на нейна територия на физически лица от другата страна, които са лица на делово посещение за целите на установяването, доставчици на услуги по договор, независими специалисти, лица, преместени при вътрешнокорпоративен трансфер, и лица на краткосрочно делово посещение.
 2. Доколкото не са поети ангажименти по настоящата глава, продължават да се прилагат всички изисквания, предвидени в правото на всяка от страните, отнасящи се до влизането и временния престой на физически лица, включително законовите и подзаконовите разпоредби, отнасящи се до срока на престоя.
 3. Независимо от разпоредбите на настоящата глава, всички изисквания, предвидени в правото на всяка от страните, отнасящи се до трудовите мерки и мерките за социална сигурност, продължават да се прилагат, включително законовите и подзаконовите актове, отнасящи се до минималната работна заплата и колективните трудови договори.
 4. Ангажиментите относно влизането и временния престой на физически лица със стопанска цел не се прилагат в случаите, когато влизането и временният престой се осъществяват с намерението — или ефектът от тях е — да повлияят или по друг начин да се отразят на изхода от който и да било трудов или управленски спор или които и да било преговори, или на наемането на което и да било физическо лице, което участва в този спор.
 5. За целите на настоящата глава:
 а)
 „лица на делово посещение за целите на установяването“


text:
означава физически лица, работещи на ръководна длъжност в юридическо лице на някоя от страните, които:
 i)
 са отговорни за създаването на предприятие на такова юридическо лице на територията на другата страна;
 ii)
 не предлагат или предоставят услуги или се занимават с каквато и да е стопанска дейност, различна от тази, която се изисква за целите на установяването на това предприятие; и
 iii)
 не получават възнаграждение от източник, намиращ се в другата страна;
 б)
 „доставчици на услуги по договор“ означава физически лица, наети от юридическо лице от някоя от страните (не чрез агенция за трудово посредничество и за услуги по намиране на персонал), което не е установено на територията на другата страна и е сключило bona fide договор, за не повече от 12 месеца, за предоставяне на услуги на краен потребител в другата страна, изискващ временно присъствие на негови служители, които:
 i)
 са предлагали същия вид услуги като служители на юридическото лице за срок не по-кратък от една година, непосредствено предхождаща датата на заявлението им за влизане и временен престой;
 ii)
 притежават на тази дата най-малко три години професионален опит, придобит след навършване на пълнолетие, в сектора на дейност, предмет на договора, образователна степен за завършено висше образование или квалификация, демонстрираща знания на еквивалентно ниво, и професионална квалификация, изисквана по закон за упражняване на тази дейност в другата страна (14); и
 iii)
 не получават възнаграждение от източник, намиращ се в другата страна;
 в)
 „независими специалисти“ означава физически лица, занимаващи се с предоставянето на услуга и установени като самостоятелно заети на територията на някоя от страните, които:
 i)
 не са се установили на територията на другата страна;
 ii)
 са сключили bona fide договор (не чрез агенция за трудово посредничество и за услуги по намиране на персонал) за срок не по-дълъг от 12 месеца за предоставяне на услуги на краен потребител в другата страна, изискващ тяхното временно присъствие; и
 iii)
 притежават към датата на тяхното заявление за влизане и временен престой най-малко шест години професионален опит в съответната дейност, образователна степен за завършено висше образование или професионална квалификация, демонстрираща знания на еквивалентно ниво, и професионална квалификация, изисквана по закон за упражняване на тази дейност в другата страна (15);
 г)
 „лица, преместени при вътрешнокорпоративен трансфер“ означава физически лица, които:
 i)
 са били наети от юридическо лице от някоя от страните или са били негови партньори за срок, непосредствено предхождащ датата на вътрешнокорпоративния трансфер, не по-кратък от една година в случай на ръководни служители и специалисти и не по-кратък от шест месеца в случай на стажанти;
 ii)
 по време на подаване на заявлението пребивават извън територията на другата страна;
 iii)
 временно са прехвърлени в предприятие на юридическото лице на територията на другата страна, което е член на същата група като първоначалното юридическо лице, включително негово представителство, дъщерно дружество, клон или дружество—майка (16); и
 iv)
 принадлежат към една от следните категории:
 A)
 ръководители (17);
 Б)
 специалисти; или
 В)
 стажанти;
 д)
 „ръководител“ означава физическо лице на ръководна длъжност, който основно ръководи управлението на предприятието в другата страна и е под общия надзор или ръководство главно от управителния


text:
съвет или от акционерите/съдружниците в предприятието или от техни еквиваленти, като задълженията му включват:
 i)
 управляване на предприятието или негов отдел или подразделение;
 ii)
 упражняване на надзор и контрол върху работата на други служители с надзорни, професионални или управленски функции; и
 iii)
 притежаване на пълномощия да препоръчват назначаване, освобождаване от длъжност или други действия по отношение на персонала;
 е)
 „специалист“ означава физическо лице, който притежава специализирани познания от съществено значение за областите на дейност, техниките или управлението, като при оценката на тези познания се отчитат не само специфичните за предприятието познания, но и това дали лицето има високо ниво на квалификация, включително подходящ професионален опит за даден вид работа или дейност, изискващи специфични технически познания, включително евентуална принадлежност към акредитирана професия; и
 ж)
 „стажант“ означава физическo лицe, коeто притежава диплома за завършено висше образование и e временно прехвърленo за целите на професионалното развитие или за да бъдe обучено на определени бизнес техники или методи и което получава заплащане по време на трансфера (18).
 6. Договорът за услуги, посочен в параграф 5, букви б) и в), трябва да отговаря на изискванията на правото на страната, в която се изпълнява договорът.
 Член 141
 Лица, преместени при вътрешнокорпоративен трансфер, и лица на делово посещение за целите на установяването
 1. В зависимост от съответните условия и квалификации, посочени в приложение 21:
 а)
 всяка от страните разрешава:
 i)
 влизането и временния престой на лица, преместени по вътрешнокорпоративен трансфер;
 ii)
 влизането и временния престой на лица на делово посещение за целите на установяването, без да изисква разрешително за работа или друга процедура за предварително одобрение на подобно намерение; и
 iii)
 трудова заетост на своята територия на лица, преместени по вътрешнокорпоративен трансфер, на другата страна;
 б)
 никоя от страните не запазва в сила или приема ограничения под формата на количествени квоти или тестове за икономическа необходимост относно общия брой физически лица, които в конкретен сектор имат право да влизат като лица на делово посещение за целите на установяването, или за това инвеститор от другата страна да може да използва лица, преместени по вътрешнокорпоративен трансфер, нито на основата на териториално подразделение, нито на цялата си територия; и
 в)
 всяка страна предоставя на лицата, преместени при вътрешнокорпоративен трансфер, и на лицата на делово посещение за целите на установяването от другата страна, по време на техния временен престой на нейна територия, третиране, не по-неблагоприятно от третирането, което предоставя в сходни ситуации на собствените си физически лица.
 2. Допустимата продължителност на престоя е до три години за ръководители и специалисти, до една година за стажантите и до 90 дни в рамките на всеки шестмесечен период за лица на делово посещение за целите на установяването.
 Член 142
 Лица на краткосрочно делово посещение
 1. В зависимост от съответните условия и квалификации, посочени в приложение 21, всяка страна позволява влизането и временния престой на лица на краткосрочно делово посещение от другата страна за целите на осъществяване на дейностите, изброени в приложение 21, при спазване на следните условия:
 а)
 лицата на краткосрочно делово посещение не продават свои стоки, нито предоставят услуги на масовия потребител;
 б)


text:
лицата на краткосрочно делово посещение не получават възнаграждение от източник, намиращ се в страната на временния им престой; и
 в)
 лицата на краткосрочно делово посещение не се занимават с предоставянето на услуга в рамките на договор, сключен между юридическо лице, което не е установено на територията на страната на временния им престой, и намиращ се там потребител, с изключение на предвиденото в приложение 21.
 2. Освен ако е посочено друго в приложение 21, всяка от страните предоставя право за влизане на лица на краткосрочно делово посещение, без да изисква разрешително за работа, тест за икономическа необходимост или други процедури за предварително одобрение с подобна цел.
 3. Ако лица на краткосрочно делово посещение от някоя от страните се занимават с предоставянето на услуга на потребител на територията на страната, в която пребивават временно в съответствие с приложение 21, тази страна им предоставя, по отношение на предоставянето на тази услуга, третиране, не по-неблагоприятно от третирането, което тя предоставя в сходни ситуации на собствените си доставчици на услуги.
 4. Допустимата продължителност на престоя е за срок до 90 дни през който и да е шестмесечен период.
 Член 143
 Доставчици на услуги по договор и независими специалисти
 1. В секторите, подсекторите и дейностите, посочени в приложение 22 и в зависимост от съответните условия и квалификации, посочени в него:
 а)
 всяка страна предоставя право за влизане и временен престой на доставчици на услуги по договор и на независими специалисти на своята територия;
 б)
 никоя от страните не приема или запазва в сила ограничения върху общия брой на доставчиците на услуги по договор и на независимите професионалисти от другата страна с разрешено влизане и временен престой под формата на количествени квоти или тест за икономически нужди; и
 в)
 всяка страна предоставя на доставчиците на услуги по договор и на независимите специалисти от другата страна третиране, не по-неблагоприятно от третирането, което тя предоставя в сходни ситуации на своите собствени доставчици на услуги.
 2. Достъпът, предоставен по настоящия член, се отнася само до услугата, която е предмет на договора и не предоставя право на използване на професионалното звание на съответната страна, в която се предоставя услугата.
 3. Броят на лицата, попадащи в обхвата на договора за услуги, не трябва да бъде по-голям от необходимото за изпълнение на договора, както може да се изисква от правото на страната, на чиято територия се предоставя услугата.
 4. Допустимата продължителност на престоя трябва да бъде за кумулативен срок от 12 месеца или за продължителността на договора, в зависимост от това коя от двете е по-малка.
 Член 144
 Несъответстващи на изискванията мерки
 Доколкото съответната мярка засяга временния престой на физически лица със стопанска цел, член 141, параграф 1, букви б) и в), член 142, параграф 3 и член 143, параграф 1, букви б) и в) не се прилагат за:
 а)
 съществуваща несъответстваща на изискванията мярка на някоя от страните на равнище:
 i)
 за Съюза:
 A)
 Съюзът, както е посочено в списъка на Съюза в приложение 19;
 Б)
 централното държавно управление на държава членка, както е посочено в списъка на Съюза в приложение 19;


text:
В)
 регионално правителство на държава членка, както е посочено в списъка на Съюза в приложение 19; или
 Г)
 управление на местно равнище, различно от посоченото в буква В); и
 ii)
 за Обединеното кралство:
 A)
 централното държавно управление, както е посочено в списъка на Обединеното кралство в приложение 19;
 Б)
 регионално подразделение, както е посочено в списъка на Обединеното кралство в приложение 19; или
 В)
 управление на местно равнище;
 б)
 продължаването или незабавното подновяване на несъответстваща на изискванията мярка, посочена в буква а) от настоящия член;
 в)
 промяна на несъответстваща на изискванията мярка, посочена в букви a) и б) от настоящия член, доколкото тя не намалява съответствието на мярката, както е съществувала непосредствено преди промяната, с член 141, параграф 1, букви б) и в), член 142, параграф 3 и член 143, параграф 1, букви б) и в); или
 г)
 мярка на някоя от страните, съответстваща на условие или квалификация, посочени в приложение 20.
 Член 145
 Прозрачност
 1. Всяка страна прави публично достъпна информацията за съответните мерки, свързани с влизането и временното пребиваване на физически лица от другата страна, посочени в член 140, параграф 1.
 2. Информацията, посочена в параграф 1, включва, доколкото е възможно, следната информация, свързана с влизането и временния престой на физически лица:
 а)
 категории визи, разрешителни и всякакви сходни видове разрешения по отношение на влизането и временния престой;
 б)
 изисквани документи и условия, които трябва да бъдат изпълнени;
 в)
 метод за подаване на заявление и варианти за мястото на подаването, като например в консулски служби или онлайн;
 г)
 такси за заявление и ориентировъчен срок за обработка на заявление;
 д)
 максимална продължителност на престоя при всеки от видовете разрешения, посочени в буква а);
 е)
 условия за всяко възможно удължаване или подновяване;
 ж)
 правила относно придружаващите лица на издръжка;
 з)
 налични процедури за преразглеждане или обжалване; и
 и)
 съответните законови актове с общо приложение, отнасящи се до влизането и временния престой на физически лица със стопанска цел.
 3. По отношение на посочената в параграфи 1 и 2 информация всяка страна се стреми незабавно да информира другата страна за въвеждането на каквито и да било нови изисквания и процедури или за промените в които и да било изисквания и процедури, които засягат ефективното прилагане на предоставянето на право за влизане и временен престой и ако е приложимо, на разрешение за работа в първата страна.
 ГЛАВА 5
 НОРМАТИВНА УРЕДБА
 РАЗДЕЛ 1
 ВЪТРЕШНА НОРМАТИВНА УРЕДБА
 Член 146
 Приложно поле и определения
 1. Настоящият раздел се прилага за мерките на страните, свързани с изисквания и процедури за лицензиране, изисквания и процедури за квалификация, формалности и технически стандарти, които засягат:
 а)
 трансгранична търговия с услуги;
 б)
 установяване или функциониране; или
 в)
 предоставянето на услуга чрез присъствието на физическо лице от някоя страна на територията на другата страна, както е определено в член 140.
 Що се отнася до свързаните с технически стандарти мерки, настоящият раздел се прилага само за мерките, които засягат търговията с услуги. За целите на настоящия раздел терминът „технически стандарти“ не включва нормативни или прилагащи технически стандарти за финансови услуги.
 2. Настоящият раздел


text:
не се прилага за изисквания и процедури за лицензиране, изисквания и процедури за квалификация, както и формалности и технически стандарти съгласно мярка:
 а)
 която не е в съответствие с член 128 или 129 и е посочена в член 133, параграф 1, букви a)—в), или с член 135, член 136 или член 137 и е посочена в член 139, параграф 1, букви a)—в), или с член 141, параграф 1, букви б) и в), или с член 142, параграф 3 или с член 143, параграф 1, букви б) и в) и е посочена в член 144; или
 б)
 е посочена в член 133, параграф 2 или член 139, параграф 2.
 3. За целите на настоящия раздел се прилагат следните определения:
 а)
 „разрешение“ означава разрешението за извършване на дейност, посочена в параграф 1, букви a)—в), в резултат на процедура, към която физическо или юридическо лице трябва да се придържа, за да докаже съответствие с изискванията за лицензиране, изискванията за квалификация, техническите стандарти или формалности за целите на получаването, запазването или подновяването на посоченото разрешение; и
 б)
 „компетентен орган“ означава орган на централната власт или регионален или местен орган на управление или неправителствена организация, упражняваща правомощия, делегирани ѝ от органи на централната власт или регионални или местни органи на управление, които имат право да вземат решение относно разрешението, посочено в буква а).
 Член 147
 Подаване на заявления
 Всяка страна, доколкото е осъществимо, избягва да изисква от заявителя да се обръща към повече от един компетентен орган за всяко заявление за разрешение. Ако дадена дейност, за която се иска разрешение, е в юрисдикцията на няколко компетентни органи, може да се изискват няколко заявления за разрешение.
 Член 148
 Срокове за подаване на заявления
 Ако някоя от страните изисква разрешение, тя гарантира, че нейните компетентни органи, доколкото е осъществимо, позволяват подаването на заявление по всяко време през годината. Ако съществува конкретен срок за подаване на заявление за разрешение, страната гарантира, че компетентните органи предоставят разумен срок за подаване на заявление.
 Член 149
 Електронни заявления и приемане на копия
 Ако някоя страна изисква разрешение, тя гарантира, че нейните компетентни органи:
 а)
 доколкото е възможно, предвиждат заявленията да се попълват по електронен път, включително от територията на другата страна; и
 б)
 приемат копия на документи, които са заверени в съответствие с вътрешното право на страната, вместо оригиналите на документи, освен ако компетентните органи не изискват оригинали на документи, за да защитят целостта на процеса на разрешаване.
 Член 150
 Обработване на заявления
 1. Ако някоя страна изисква разрешение, тя гарантира, че нейните компетентни органи:
 а)
 обработват заявления през цялата година Когато това не е възможно, тази информация следва да бъде предварително оповестена публично, доколкото това е възможно;
 б)
 доколкото е осъществимо, посочват индикативен срок за обработка на заявлението. Този срок следва да бъде разумен, доколкото е възможно;
 в)
 по искане на заявителя предоставят без неоправдано забавяне информация относно статуса на заявлението;
 г)
 доколкото е осъществимо, без неоправдано забавяне установяват пълнотата на заявлението за обработка в съответствие с вътрешните законови и подзаконови нормативни актове на страната;
 д)
 ако смятат заявлението за


text:
пълно за целите на обработката в съответствие с вътрешните законови и подзаконови нормативни актове на страната (19), гарантират в разумен срок след подаването на заявлението, че:
 i)
 обработката на заявлението е завършена; и
 ii)
 заявителят е информиран за решението относно заявлението, доколкото е възможно, писмено (20);
 е)
 ако смятат заявлението за непълно за целите на обработката в съответствие с вътрешните законови и подзаконови нормативни актове на страната, в разумен срок, доколкото е осъществимо:
 i)
 информират заявителя, че заявлението е непълно;
 ii)
 по искане на заявителя указват допълнителната информация, необходима за попълване на заявлението или по друг начин дават насоки защо заявлението се счита за непълно; и
 iii)
 предоставят възможност на заявителя да представи допълнителната информация, необходима за допълване на заявлението (21);
 ако обаче нито едно от действията, посочени в подточки i), ii) и iii), не е осъществимо и заявлението е отхвърлено поради непълнота, компетентните органи гарантират, че заявителят е информиран в разумен срок; и
 ж)
 ако дадено заявление бъде отхвърлено или по собствена инициатива на компетентния орган, или по искане на заявителя, заявителят се информира за причините за отхвърлянето и за сроковете за обжалване на това решение и ако е приложимо — за процедурите за повторно подаване на заявление; заявителят не бива да бъде възпрепятстван да подаде друго заявление само въз основа на отхвърлено предходно заявление.
 2. Страните гарантират, че техните компетентни органи издават разрешение, веднага щом бъде установено въз основа на съответна проверка, че заявителят отговаря на условията за неговото получаване.
 3. Страните гарантират, че след като бъде издадено разрешение, то поражда действие без необосновано забавяне в зависимост от приложимите срокове и условия (22).
 Член 151
 Такси
 1. За всички стопански дейности, различни от финансовите услуги, всяка страна гарантира, че таксите за разрешения, начислявани от нейните компетентни органи, са разумни и прозрачни и сами по себе си не ограничават предоставянето на съответната услуга или осъществяване на друга стопанска дейност. Като се имат предвид разходите и административната тежест, всяка от страните се насърчава да приема плащането на таксите за разрешение по електронен път.
 2. Във връзка с финансовите услуги всяка от страните гарантира, че нейните компетентни органи по отношение на таксите за разрешения, които те начисляват, предоставят на заявителите информация за таксите или за начина на определянето на размера им и няма да използват таксите като средство за заобикаляне на ангажименти или задължения на съответната страна.
 3. Таксите за разрешение не включват такси за използване на природни ресурси, плащания за търгове, процедури за възлагане на обществени поръчки или други недискриминационни начини за възлагане на концесии или задължителни вноски по предоставяне на универсални услуги.
 Член 152
 Оценка на квалификациите
 Ако някоя от страните изисква изпит за оценка на квалификацията на заявител за получаване на разрешение, тя гарантира, че нейните компетентни органи планират такъв изпит на разумно чести интервали и осигуряват разумен срок, за да могат заявителите да поискат да положат изпита. Доколкото е осъществимо, всяка страна приема молби в електронен формат за полагането на тези изпити и разглежда възможността за използване на електронни средства в други аспекти на изпитните процеси.
 Член


text:
153
 Публикуване и налична информация
 1. Ако някоя страна изисква разрешение, страната незабавно публикува информацията, необходима за лицата, извършващи или стремящи се да извършват дейностите, посочени в член 146, параграф 1, за които разрешението се изисква, за да бъдат спазени изискванията, техническите стандарти и процедурите за получаване, запазване, изменение и подновяване на това разрешение. Тази информация следва да включва, доколкото тя съществува:
 а)
 изискванията, както и процедурите и формалностите за лицензиране и за квалификация;
 б)
 информация за контакт със съответните компетентни органи;
 в)
 такси за разрешителното;
 г)
 приложими технически стандарти;
 д)
 процедури за обжалване или преразглеждане на решения относно заявленията;
 е)
 процедури за наблюдение или налагане на спазването на реда и условията на лицензите или квалификациите;
 ж)
 възможности за обществено участие, например чрез изслушвания или коментари; и
 з)
 индикативни срокове за обработка на заявленията.
 За целите на настоящия раздел „публикуване“ означава включване в официална публикация, като например официален вестник или на официален уебсайт. Страните консолидират електронните публикации в единен онлайн портал или гарантират по друг начин, че компетентните органи ги правят лесно достъпни чрез алтернативни електронни средства.
 2. Всяка страна изисква от всеки от своите компетентни органи да отговоря на всяко искане за информация или помощ, доколкото това е осъществимо.
 Член 154
 Технически стандарти
 Всяка страна насърчава своите компетентни органи, когато приемат технически стандарти, да приемат технически стандарти, разработени чрез открити и прозрачни процедури, както и насърчава всеки орган, включително съответните международни организации, на който е възложено разработването на технически стандарти, да използва открити и прозрачни процедури.
 Член 155
 Условия за издаване на разрешение
 1. Всяка страна гарантира, че мерките, свързани с издаването на разрешение, се основават на критерии, които възпрепятстват компетентните органи да упражняват правомощията си за оценка по произволен начин, и могат да включват, inter alia, компетентност и способност за предоставяне на услуга или друга стопанска дейност, включително в съответствие с регулаторните изисквания на дадена страна, като например здравни и екологични изисквания. За да се избегнат съмнения, страните приемат, че при вземането на решения компетентният орган може да използва балансирано критериите.
 2. Критериите по параграф 1 следва да бъдат:
 а)
 ясни и недвусмислени;
 б)
 обективни и прозрачни;
 в)
 предварително установени;
 г)
 предварително публично оповестени;
 д)
 безпристрастни; и
 е)
 леснодостъпни.
 3. Ако някоя страна приеме или запазва в сила мярка, отнасяща се до издаване на разрешение, тя гарантира, че:
 а)
 съответният компетентен орган обработва заявлението, и взема и администрира своите решения, обективно и безпристрастно и по начин, независим от неправомерното влияние на което и да е лице, осъществяващо стопанска дейност, за която се иска разрешение; и
 б)
 процедурите сами по себе си не препятстват изпълнението на изискванията.
 Член 156
 Ограничен брой лицензи
 Ако броят на наличните лицензи за дадена дейност е ограничен поради недостиг на наличните природни ресурси или технически капацитет, страните прилагат процедура за подбор на потенциални кандидати, с която се предоставят пълни гаранции за безпристрастност, обективност и прозрачност, включително, по-специално, подходящо оповестяване относно започването, провеждането и приключването на процедурата. При установяването на правилата за процедурата за подбор страните могат да вземат предвид законните цели на политиката, включително


text:
съображения за здраве, безопасност, опазване на околната среда и опазване на културното наследство.
 РАЗДЕЛ 2
 РАЗПОРЕДБИ С ОБЩО ПРИЛОЖЕНИЕ
 Член 157
 Процедури за контрол на административни решения
 Всяка страна поддържа съдебни, арбитражни или административни съдилища или процедури, които при поискване от засегнат инвеститор или доставчик на услуги от другата страна осигуряват незабавен контрол и, когато има основания за това, съответни средства за правна защита по отношение на административни решения, които засягат установяването или дейността, трансграничната търговия с услуги или предоставяне на услуги чрез присъствието на физическо лице от някоя от страните на територията на другата страна. За целите на настоящия раздел „административно решение“ означава решение или действие, пораждащо правни последици, което се прилага за определено лице, стока или услуга в отделен случай и включва невземането на административно решение или непредприемането на такова действие, когато това се изисква съгласно правото на съответната страна. Ако тези процедури не са независими от компетентния орган, на който е възложено въпросното административно решение, всяка от страните гарантира, че процедурите действително позволяват обективно и безпристрастно преразглеждане.
 Член 158
 Професионални квалификации
 1. Никоя от разпоредбите на настоящия раздел не може да възпрепятства която и да било от страните да изисква физическите лица да притежават необходимите квалификации, определени за територията, на която се предоставя услугата, за съответния сектор на дейност (23).
 2. Професионалните организации или органи, които имат отношение към съответния сектор на дейност на съответните им територии, могат да разработват и предоставят на Съвета за партньорство съвместни препоръки относно признаването на професионалните квалификации. Тези съвместни препоръки се подкрепят от основана на доказателства оценка на:
 а)
 икономическата стойност на предвидено споразумение относно признаването на професионалните квалификации; и
 б)
 съвместимостта на съответните режими, т.е. степента, до която изискванията, прилагани от всяка страна по отношение на разрешаването, лицензирането, експлоатацията и сертифицирането, са съвместими.
 3. При получаването на съвместна препоръка Съветът за партньорство прави преглед на нейната съгласуваност с настоящия дял в разумен срок. След този преглед Съветът за партньорство може да разработи и да приеме, с решение, договореност относно условията за признаване на професионалните квалификации като приложение към настоящото споразумение, което се счита за неразделна част от настоящия дял (24).
 4. Договореностите, посочени в параграф 3, предвиждат условията за признаване на професионалните квалификации, придобити в Съюза, и професионалните квалификации, придобити в Обединеното кралство, във връзка с дейност, обхваната от настоящия дял и дял III от настоящата позиция.
 5. Насоките относно договореностите относно признаването на професионалните квалификации, изложени в приложение 24, се вземат предвид при разработването на съвместните препоръки, посочени в параграф 2 от настоящия член, и от Съвета за партньорство, когато се преценява дали да бъде приета договореност, както е посочено в параграф 3 от настоящия член.
 РАЗДЕЛ 3
 УСЛУГИ ЗА ДОСТАВКА
 Член 159
 Приложно поле и определения
 1. Настоящият раздел се прилага по отношение на мерките на страните, засягащи предоставянето на услуги за доставка, в допълнение към глави 1, 2, 3 и 4 от настоящия дял, както и към раздели 1 и 2 от настоящата глава.
 2. За целите на настоящия раздел се прилагат следните определения:
 а)
 „услуги за


text:
доставка“ означава пощенски, куриерски, експресни доставки или експресни пощенски услуги, които включват следните дейности: събирането, сортирането, транспортирането и доставката на пощенски пратки;
 б)
 „експресни услуги за доставка“ означава събирането, сортирането, транспортирането и доставката на пощенски пратки с повишена скорост и надеждност и могат да включват елементи с добавена стойност, като вземане на пратките от първоначалния пункт, доставка лично на получателя, проследяване на пратката, възможност за промяна на местоназначението и получателя по време на транспорта и изпращане на обратна разписка;
 в)
 „експресни пощенски услуги“ означава международни експресни услуги за доставка, предоставяни чрез EMS Кооператива, който е доброволното сдружение на определени пощенски оператори в рамките на Всемирния пощенски съюз (ВПС);
 г)
 „лиценз“ означава разрешение, което регулаторен орган на някоя от страните може да изиска от отделен доставчик, за да може този доставчик да предлага пощенски и куриерски услуги;
 д)
 „пощенска пратка“ означава пратка до 31,5 kg, адресирана в окончателната форма, в която тя следва да бъде пренесена от какъвто и да е вид доставчик на услуги за доставка, независимо дали е публичен или частен, като може да включва пратки като писмо, колет, вестник или каталог;
 е)
 „пощенски монопол“ означава изключителното право за предоставяне на определени услуги за доставка на територията или на териториално подразделение на някоя от страните съгласно правото на тази страна; и
 ж)
 „универсална услуга“ означава постоянното предоставяне на услуга за доставка с уточнено качество във всички точки от територията или на териториално подразделение на съответната страна на достъпни цени за всички потребители.
 Член 160
 Универсална услуга
 1. Всяка страна има право да определи вида на задължението за универсална услуга, която желае да поддържа, и да вземе решение за нейния мащаб и изпълнение. Всяко задължение за универсална услуга се осъществява по прозрачен, недискриминационен и неутрален начин по отношение на всички доставчици, които са обвързани със задължението.
 2. Ако някоя страна изисква входящите експресни пощенски услуги да се предоставят на основата на универсални услуги, тя не предоставя преференциално третиране на тези услуги пред други международни експресни услуги за доставка.
 Член 161
 Финансиране на универсални услуги
 Страните не налагат такси или други налози върху предоставянето на услуга, която не е универсална услуга, с цел финансиране на предоставянето на универсална услуга. Настоящият член не се прилага за общоприложимите данъчни мерки или административни такси.
 Член 162
 Предотвратяване на практики, нарушаващи функционирането на пазарите
 Всяка страна гарантира, че никой доставчик на услуги за доставка, обвързан със задължението за универсална услуга или пощенски монопол, не участва в практики, нарушаващи функционирането на пазара, като например:
 а)
 използване на приходи, получени от доставката на услугата, предмет на задължение за универсална услуга, или от пощенски монопол, за кръстосано субсидиране на предоставянето на услуги за експресна доставка или друга услуга за доставка, която не е предмет на задължение за универсална услуга; или
 б)
 необосновано разграничаване между потребителите по отношение на тарифите или други срокове и условия за предоставянето на услуга, дължима поради универсална услуга или пощенски монопол.
 Член 163
 Лицензи
 1. Ако някоя от страните изисква лиценз за предоставяне на услуги за доставка, тя прави публично достъпни:
 а)
 всички изисквания