text:
излагане на пламък (фигура 2)
 Изпитваното устройство се излага на пламъка от свободно горящото гориво в продължение на 70 секунди.
 Фигура 2
 Етап Б: Пряко излагане на пламък
 3.7.3. Етап В: Непряко излагане на пламък (фигура 3)
 Веднага след приключване на етап Б решетката се поставя между горящия плосък съд и изпитваното устройство. Изпитваното устройство се излага на така намаления пламък в продължение на още 60 секунди.
 Вместо провеждането на етап В от изпитването, може по преценка на производителя етап Б да се продължи с още 60 секунди.
 Това обаче се позволява само когато може да бъде доказано по удовлетворителен за техническата служба начин, че то няма да доведе до намаляване на тежестта на изпитването.
 Фигура 3
 Етап В: Непряко излагане на пламък
 3.7.4. Етап Г: Край на изпитването (фигура 4)
 Горящият покрит с решетка плосък съд трябва да се върне обратно в положението, описано в етап А. Не се извършва гасене на изпитваното устройство. След отстраняване на плоския съд изпитваното устройство се наблюдава, докато температурата на повърхността му намалее до температурата на околната среда или е спадала в продължение на най-малко 3 часа.
 Фигура 4
 Етап Г: Край на изпитването
 Допълнение
 Размери и технически данни на огнеупорните тухли
 Огнеустойчивост
 :
 (Конус на Зегер) SK 30
 съдържание на Al2O3
 :
 30–33 об. %
 Открита порестост (Po)
 :
 20–22 об. %
 Плътност
 :
 1 900—2 000 kg/m3
 Ефективна площ на отворите
 :
 44,18 %
 ПРИЛОЖЕНИЕ 8Е
 ЗАЩИТА ОТ ВЪНШНО КЪСО СЪЕДИНЕНИЕ
 1. ЦЕЛ
 Целта на това изпитване е да се проверят показателите на защитата от външно късо съединение. Тази функционална възможност, ако е налице, следва да прекъсне или ограничи тока на късо съединение, за да се предпази ПСНЕ от други свързани с това произшествия, предизвикани от тока на късо съединение.
 2. ИНСТАЛАЦИИ
 Това изпитване се провежда или с цялата ПСНЕ, или със съответна(и) подсистема(и) на ПСНЕ, включително с електрохимичните елементи и техните електрически връзки. Ако производителят избере изпитването със съответна(и) подсистема(и), той трябва да докаже, че резултатът от изпитването може да бъде представителен за работата на цялата ПСНЕ по отношение на показателите ѝ за безопасност при същите условия. Ако електронният блок за управление на ПСНЕ не е вграден в корпуса, съдържащ елктрохимичните елементи, то същият може да не се монтира в изпитваното устройство, ако това бъде поискано от производителя.
 3. ПРОЦЕДУРИ
 3.1. Общи условия на изпитването
 За изпитването важи следното условие:
 а)
 изпитването трябва да се проведе при температура на околната среда 20 ± 10 °C или при по-висока температура, ако това бъде поискано от производителя;
 б)
 в началото на изпитването, степента на зареждане се регулира на стойност в горните 50 процента на обхвата за степента на зареждане при нормална експлоатация;
 в)
 в началото на изпитването всички защитни устройства, които биха повлияли на функцията на изпитваното устройство и имат връзка с резултата от изпитването, трябва да са в действие.
 3.2. Късо съединение
 При започване на изпитването всички съответни главни контактори за зареждане и разреждане трябва да са затворени, за да се представи режимът на разрешено движение, както и режимът за разрешено


text:
външно зареждане. Ако не е възможно това да се извърши с едно единствено изпитване, се провеждат две или повече изпитвания.
 Положителните и отрицателните клеми на изпитваното устройство се свързват помежду си, за да се получи късо съединение. Връзката, използвана за тази цел, трябва да има съпротивление не по-голямо от 5 mΩ.
 Условието на късо съединение трябва да продължи докато бъде потвърдено действието на функцията за защита на ПСНЕ, която прекъсва или ограничава тока на късо съединение, или поне за един час след като температурата, измерена върху обвивката на изпитваното устройство се стабилизира дотолкова, че скоростта на изменение на температурата да се мени с по-малко от 4 °С за 1 час.
 3.3. Стандартен цикъл и период на наблюдение
 След приключването на късото съединение се извършва стандартен цикъл, както е описано в приложение 8, в допълнението, ако това не е невъзможно заради изпитваното устройство.
 Изпитването завършва с период на наблюдение от 1 час при температурата на околната среда в условията на средата за изпитване.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 8Ж
 ЗАЩИТА ОТ ПРЕТОВАРВАНЕ
 1. ЦЕЛ
 Целта на това изпитване е да се проверят показателите на защитата срещу претоварване.
 2. ИНСТАЛАЦИИ
 Това изпитване се провежда при стандартни условия на експлоатация, или с цялата ПСНЕ (това може да бъде комплектовано превозно средство), или със съответна(и) подсистема(и) на ПСНЕ, включително с електрохимичните елементи и техните електрически връзки. Ако производителят избере изпитването със съответна(и) подсистема(и), той трябва да докаже, че резултатът от изпитването може да бъде представителен за работата на цялата ПСНЕ по отношение на показателите ѝ за безопасност при същите условия.
 Изпитването може да се извърши с модифицирано изпитвано устройство при съгласие между производителя и техническата служба. Тези промени не трябва да влияят на резултатите от изпитването.
 3. ПРОЦЕДУРИ
 3.1. Общи условия на изпитването
 За изпитването важат следните изисквания и условия:
 а)
 изпитването трябва да се проведе при температура на околната среда 20 ± 10 °C или при по-висока температура, ако това бъде поискано от производителя;
 б)
 в началото на изпитването всички защитни устройства, които биха повлияли на функцията на изпитваното устройство и имат връзка с резултата от изпитването, трябва да са в действие.
 3.2. Зареждане
 При започване всички съответни главни контактори за зареждане трябва да са затворени.
 Изпитвателното оборудване трябва да е с изключени граници на регулиране на зареждането.
 Изпитваното устройство се зарежда със заряден ток, съответстващ на 3-часово пълно зареждане, но не по-голям от максималния ток в рамките на нормалния работен обхват, указан от производителя.
 Зареждането трябва да продължи докато изпитваното устройство прекъсне (автоматично) или ограничи зареждането. Когато функцията за автоматично прекъсване не сработи или ако няма такава функция, зареждането трябва да продължи докато изпитваното устройство се зареди до два пъти номиналния му капацитет.
 3.3. Стандартен цикъл и период на наблюдение
 Непосредствено след приключване на зареждането се извършва стандартен цикъл, както е описано в приложение 8, в допълнението, ако това не е невъзможно заради изпитваното устройство.
 Изпитването завършва с период на наблюдение от 1 час при температурата на околната среда в условията на средата за изпитване.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 8З
 ЗАЩИТА СРЕЩУ ПРЕКОМЕРНО РАЗРЕЖДАНЕ
 1. ЦЕЛ
 Целта на това

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
изпитване е да се проверят показателите на защитата срещу прекомерно разреждане. Тази функционална възможност, ако е налице, следва да прекъсне или ограничи разрядния ток, за да се предпази ПСНЕ от произшествия, причинени от твърде ниска степен на зареждане, както е определена от производителя.
 2. ИНСТАЛАЦИИ
 Това изпитване се провежда при стандартни условия на експлоатация, или с цялата ПСНЕ (това може да бъде комплектовано превозно средство), или със съответна(и) подсистема(и) на ПСНЕ, включително с електрохимичните елементи и техните електрически връзки. Ако производителят избере изпитването със съответна(и) подсистема(и), той трябва да докаже, че резултатът от изпитването може да бъде представителен за работата на цялата ПСНЕ по отношение на показателите ѝ за безопасност при същите условия.
 Изпитването може да се извърши с модифицирано изпитвано устройство при съгласие между производителя и техническата служба. Тези промени не трябва да влияят на резултатите от изпитването.
 3. ПРОЦЕДУРИ
 3.1. Общи условия на изпитването
 За изпитването важат следните изисквания и условие:
 а)
 изпитването трябва да се проведе при температура на околната среда 20 ± 10 °C или при по-висока температура, ако това бъде поискано от производителя;
 б)
 в началото на изпитването всички защитни устройства, които биха повлияли на функцията на изпитваното устройство и имат връзка с резултата от изпитването, трябва да са в действие.
 3.2. Разреждане
 При започване на изпитването и всички съответни главни контактори трябва да са затворени.
 Разреждането се извършва с ток, съответстващ на поне 3-часово пълно зареждане, но не по-голям от максималния ток в рамките на нормалния работен обхват, указан от производителя.
 Разреждането трябва да продължи докато изпитваното устройство прекъсне (автоматично) или ограничи разреждането. Когато функцията за автоматично прекъсване не сработи или ако няма такава функция, разреждането трябва да продължи докато изпитваното устройство се разреди до 25 процента от номиналното си напрежение.
 3.3. Стандартно зареждане и период на наблюдение
 Непосредствено след прекратяването на разреждането изпитваното устройство се зарежда чрез стандартно зареждане, както е определено в приложение 8, в допълнението, ако това не е невъзможно заради изпитваното устройство.
 Изпитването завършва с период на наблюдение от 1 час при температурата на околната среда в условията на средата за изпитване.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 8И
 ЗАЩИТА СРЕЩУ ПРЕГРЯВАНЕ
 1. ЦЕЛ
 Целта на това изпитване е да се провери действието на защитните мерки на ПСНЕ срещу вътрешно прегряване по време на експлоатация, включително при отказ на функцията за охлаждане, ако има такава. В случай, че не са необходими специфични защитни мерки, за да се предотврати изпадането на ПСНЕ в небезопасно състояние поради вътрешно прегряване, безопасната експлоатация трябва да бъде доказана.
 2. ИНСТАЛАЦИИ
 2.1. Следващото изпитване може да бъде проведено с цялата ПСНЕ (може да бъде комплектовано превозно средство), или със съответна(и) подсистема(и) на ПСНЕ, включително с електрохимичните елементи и техните електрически връзки. Ако производителят избере изпитването със съответна(и) подсистема(и), той трябва да докаже, че резултатът от изпитването може да бъде представителен за работата на цялата ПСНЕ по отношение на показателите ѝ за безопасност при същите условия. Изпитването може да се извърши с модифицирано изпитвано устройство при съгласие между производителя и техническата служба. Тези промени не трябва да влияят на резултатите от изпитването.


text:
2.2. Когато ПСНЕ е снабдена с функция за охлаждане и когато ПСНЕ може да остава работоспособна без да е задействана функцията за охлаждане, за изпитването охлаждащата система трябва да е изключена.
 2.3. По време на изпитването температурата на изпитваното устройство се измерва постоянно вътре в корпуса в близост до елекрохимичните елементи, за да се следят промените в температурата. Може да бъде използван бордовият датчик, ако има такъв. Производителят и техническата служба трябва да постигнат съгласие относно местоположението на използвания(ите) температурен(ни) датчик(ици).
 3. ПРОЦЕДУРИ
 3.1. В началото на изпитването всички защитни устройства, които влияят на функцията на изпитваното устройство и имат връзка с резултата от изпитването, трябва да са в действие, с изключение на изключване на система в съответствие с точка 2.2 по-горе.
 3.2. По време на изпитването изпитваното устройство се зарежда и разрежда постоянно със стабилен ток, който увеличава температурата на електрохимичните елементи възможно най-бързо в рамките на нормалния работен обхват, както е определен от производителя.
 3.3. Изпитваното устройство се поставя в конвективна пещ или климатична камера. Температурата на камерата или пещта се повишава постепенно, докато достигне температурата, определена в съответствие с точка 3.3.1 или 3.3.2 по-долу, според случая, и след това до края на изпитването се поддържа температура, равна на или по-висока от тази.
 3.3.1. Когато ПСНЕ разполага със защитни мерки срещу вътрешно прегряване, температурата се увеличава до температурата, определена от производителя като праг в температурата на експлоатация за задействане на тези защитни мерки, за да се гарантира, че температурата на изпитваното устройство ще се увеличава, както е указано в точка 3.2 по-горе.
 3.3.2. Когато ПСНЕ не разполага с никакви конкретни мерки срещу вътрешно прегряване, температурата трябва да бъде увеличена до максималната температура на експлоатация, указана от производителя.
 3.4. Край на изпитването: Изпитването приключва, когато се наблюдава едно от следните събития:
 а)
 изпитваното устройство блокира и/или ограничава зареждането и/или разреждането, за да предотврати покачването на температурата;
 б)
 температурата на изпитваното устройство се стабилизира, което означава, че температурата се мени с по-малко от 4 °С на 2 часа;
 в)
 всякакво неспазване на критериите за приемливост, предписани в точка 6.9.2.1 от настоящото правило.


text:
 31.5.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 142/25
 РЕШЕНИЕ No 1/2016 НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ ЕС—ЕАСТ ПО ОБЩИЯ ТРАНЗИТЕН РЕЖИМ
 от 28 април 2016 година
 за изменение на Конвенцията от 20 май 1987 г. за общ транзитен режим [2016/858]
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ,
 като взе предвид Конвенцията между Европейската икономическа общност, Република Австрия, Република Финландия, Република Исландия, Кралство Норвегия, Кралство Швеция и Конфедерация Швейцария за общ транзитен режим (1) („Конвенцията“), и по-специално член 15, параграф 3, букви а) и в) от нея,
 като има предвид, че:
 (1)
 С член 15 от Конвенцията на Съвместния комитет, създаден по силата на Конвенцията (наричан по-нататък „Съвместният комитет“), се предоставя правомощието да препоръчва и приема чрез решения изменения на Конвенцията и на допълненията към нея.
 (2)
 От 1 май 2016 г. ще се прилагат Регламент (ЕС) No 952/2013 на Европейския парламент и на Съвета (2), както и делегираният акт и актът за изпълнение към посочения регламент, с които се създава осъвременена уредба на митническите режими, в т.ч. режим транзит.
 (3)
 За да се осигури безпрепятствено осъществяване на търговията между Съюза и договарящите страни по Конвенцията, общият транзитен режим следва да бъде съобразен възможно най-много с режим съюзен транзит съгласно Регламент (ЕС) No 952/2013, както и делегирания акт и акта за изпълнение към посочения регламент. За тази цел са необходими изменения на Конвенцията и допълненията към нея както по същество, така и по отношение на терминологията.
 (4)
 За да се осигури достатъчна яснота, има нужда от съобразяване на терминологията с тази в Регламент (ЕС) No 952/2013, делегирания акт и акта за изпълнение към посочения регламент. Предложените изменения бяха представени и обсъдени в Работната група на ЕС—ЕАСТ по „общия транзитен режим“ и „опростяването на формалностите при търговията със стоки“, като предложението за Решение на Съвместния комитет на ЕС/ЕАСТ за изменение на Конвенцията за общ транзитен режим получи нейното предварително одобрение.
 (5)
 Поради това Конвенцията следва да бъде съответно изменена,
 ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
 Член 1
 1. Текстът на Конвенцията от 20 май 1987 г. за общ транзитен режим се изменя съгласно приложение А към настоящото решение.
 2. Текстът на допълнение I към Конвенцията, включително приложенията към допълнение I, се заменя с текста, съдържащ се в приложение Б към настоящото решение.
 3. Текстът на допълнение II към Конвенцията се изменя съгласно приложение В към настоящото решение.
 4. Текстът на допълнение III към Конвенцията се изменя съгласно приложение Г към настоящото решение.
 5. Текстовете на приложения A1, A2, A4, A6, Б1, Б2, Б3, Б5, Б6, Б11 и В7 към допълнение III към Конвенцията се изменят съгласно приложение Д към настоящото решение.
 6. Текстовете на приложения Б7, Б8, Б9, Б10, В1, В2, В3, В4, В5 и В6 към допълнение III към Конвенцията се изменят съгласно приложение Е към настоящото решение.
 7. Текстът на допълнение IV към Конвенцията, включително приложенията към допълнение IV, се изменя съгласно приложение Ж към настоящото решение.
 Член 2
 Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
 То се прилага от 1 май 2016 г.
 Съставено в Брюксел на 28 април 2016 година.
 За Съвместния комитет


text:
Председател
 Philip KERMODE
 (1) ОВ L 226, 13.8.1987 г., стр. 2.
 (2) Регламент (ЕС) No 952/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 9 октомври 2013 г. за създаване на Митнически кодекс на Съюза (ОВ L 269, 10.10.2013 г., стр. 1).
 ПРИЛОЖЕНИЕ A
 Конвенцията от 20 май 1987 г. за общ транзитен режим се изменя, както следва:
 1)
 Член 1 се изменя, както следва:
 а)
 в параграф 1 думите „в самите страни от ЕАСТ“ се заменят с думите „между самите държави с общ транзитен режим“;
 б)
 в параграф 2 думите „режим общностен транзит“ се заменят с думите „режим съюзен транзит“.
 2)
 Член 2 се изменя, както следва:
 а)
 в параграф 3, буква а) първата алинея се заменя със следното:
 „а)
 в Общността:
 само когато стоките са съюзни стоки. „Съюзни стоки“ са стоките, които попадат в една от следните категории:
 —
 стоките, които са изцяло получени на митническата територия на Общността и които не съдържат в себе си стоки, внесени от държави или територии извън митническата територия на Общността,
 —
 стоките, въведени на митническата територия на Общността от държави или територии извън тази територия и допуснати за свободно обращение,
 —
 стоките, получени или произведени на митническата територия на Общността само от стоките по второто тире или от стоките по първото и второто тире.“;
 б)
 в параграф 3, буква а) втората алинея думите „Стоки на Общността“ се заменят с думите „Съюзни стоки“;
 в)
 в параграф 3, буква б) се заменя със следното:
 „б)
 в държава с общ транзитен режим:
 само когато стоките са пристигнали в тази държава под режим Т2 и са изпратени повторно съгласно специалните условия, посочени по-долу в член 9.“;
 г)
 в параграф 4 думите „статута на стоки от Общността“ се заменят с думите „митническия статус на съюзни стоки“.
 3)
 Член 3 се изменя, както следва:
 а)
 в параграф 1 букви а) и б) се заменят със следното:
 „а)
 „транзит“ означава процедура, при която стоките се превозват под контрола на компетентните органи от една договаряща страна до друга договаряща страна или до същата договаряща страна през поне една граница;
 б)
 „държава“ означава всяка държава с общ транзитен режим, всяка държава — членка на Общността, или всяка друга държава, която се е присъединила към настоящата конвенция;“
 б)
 добавя се следната буква:
 „г)
 „държава с общ транзитен режим“ означава всяка държава, която не е държава — членка на Общността, и е договаряща страна по настоящата конвенция.“;
 в)
 параграф 2 се заличава;
 г)
 в параграф 3 думите „страните от ЕАСТ“ се заменят с думите „държавите с общ транзитен режим“.
 4)
 Член 7 се изменя, както следва:
 а)
 параграфи 1, 2 и 3 се заменят със следното:
 „1 При спазване на специални разпоредби от настоящата конвенция, компетентните служби на страните с общ транзитен режим имат право да изпълняват функциите на отправни митнически учреждения, митнически учреждения на транзит, получаващи митнически учреждения и митнически учреждения по обезпечението.
 2. Компетентните учреждения на държавите — членки на Общността, имат право да приемат декларации Т1 или Т2 за транзит до получаващо митническо учреждение, разположено в държава с общ транзитен


text:
режим. Спазвайки специалните разпоредби на настоящата конвенция, те ще удостоверяват също така митническия статус на съюзни стоки за тези стоки.
 3. Когато няколко пратки със стоки са групирани и натоварени на едно транспортно средство и са изпратени като консолидиран товар от един титуляр на режима в една операция Т1 или Т2, от едно отправно митническо учреждение до едно получаващо митническо учреждение за доставяне на един получател, договарящата страна може да поиска тези пратки — в изключителни случаи с надлежна обосновка — да бъдат включени само в една декларация Т1 или Т2 със съответния списък на стоковите позиции.“;
 б)
 в параграф 4 думите „статута на стоки от Общността“ се заменят с думите „митническия статус на съюзни стоки“;
 в)
 в параграф 5 думите „статута на стоки от Общността“ се заменят с думите „митническия статус на съюзни стоки“.
 5)
 Член 9 се изменя, както следва:
 а)
 в параграф 1 думите „страна от ЕАСТ“ се заменят с думите „държава с общ транзитен режим“;
 б)
 в параграф 2 първата алинея се заменя със следното:
 „2. Когато тези стоки се изпращат повторно от държава с общ транзитен режим, след като в тази държава с общ транзитен режим са били поставени под митнически режим, различен от транзит или складиране, режим Т2 не се прилага.“;
 в)
 в параграф 3 думите „от страна от ЕАСТ“ се заменят с думите „от държава с общ транзитен режим“;
 г)
 параграф 4 се заменя със следното:
 „4. Във всяка приета декларация Т2 или във всеки документ, удостоверяващ митническия статус на съюзни стоки, издаден от компетентно учреждение на държава с общ транзитен режим, се вписва сведение за съответната декларация Т2 или съответния документ, удостоверяващ митническия статус на съюзни стоки, под чието покритие стоките са пристигнали в посочената държава с общ транзитен режим, и се съдържат всички специални заверки, фигуриращи там.“.
 6)
 Член 11 се изменя, както следва:
 а)
 в параграф 2 буква а) се заменя със следното:
 „а)
 пространството, в което се намират стоките, когато транспортното средство или контейнерът са одобрени по силата на други нормативни актове или са признати от отправното митническо учреждение като пригодни за пломбиране;“;
 б)
 параграф 3 се заменя със следното:
 „3. Отправното митническо учреждение приема транспортните средства и контейнерите за пригодни за пломбиране при следните условия:
 а)
 ако пломбите може да бъдат лесно и ефективно поставени на транспортното средство или контейнера;
 б)
 ако конструкцията на транспортното средство или контейнера е такава, че когато стоките се изваждат или вкарват в него, това изваждане или вкарване оставя видими следи, пломбите се чупят или има признаци за непозволена манипулация, или изваждането или вкарването на стоките се записва от електронна система за наблюдение;
 в)
 ако транспортното средство или контейнерът не съдържат скрити пространства, където може да бъдат укрити стоки;
 г)
 предназначените за стоките пространства са леснодостъпни за проверка от страна на митническите органи.“;
 в)
 не засяга българската версия.
 7)
 Член 12 се изменя, както следва:
 а)
 параграфи 1 и 2 се заличават;
 б)
 в параграф 3 думата „отговорното лице“ се заменя с думите „титулярят на режима“, а думата „документите“ — с „декларациите“.
 8)


text:
В член 13, параграф 3 думите „статута на стоки от Общността“ се заменят с думите „митническия статус на съюзни стоки“.
 9)
 В член 20, параграф 1 думите „на териториите на страните от ЕАСТ“ се заменят с думите „на териториите на държавите с общ транзитен режим“.
 ПРИЛОЖЕНИЕ Б
 Допълнение I към Конвенцията се заменя със следното:
 „Допълнение I
 ПРОЦЕДУРИ ПРИ ОБЩ ТРАНЗИТ
 ДЯЛ I:
 ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
 ГЛАВА I
 Предмет и приложно поле на режима; определения
 Член 1
 Предмет
 1. По силата на член 1, параграф 3 от Конвенцията в настоящото допълнение се установяват разпоредби, уреждащи общия транзитен режим.
 2. Ако не е посочено друго, разпоредбите на настоящото допълнение се прилагат за операциите под общ транзитен режим.
 Член 2
 Неприлагане на общия транзитен режим по отношение на пощенските пратки
 Общият транзитен режим не се прилага за пощенските пратки (включително пощенските колети), пренасяни в съответствие с актовете на Всемирния пощенски съюз, когато стоките се превозват от носители на права и задължения, произтичащи от тези актове, или за тяхна сметка.
 Член 3
 Определения
 За целите на Конвенцията се прилагат следните определения:
 а)
 „митнически органи“ са митническите администрации, които отговарят за прилагането на Конвенцията, както и всички други органи, оправомощени съгласно националното законодателство да прилагат Конвенцията;
 б)
 „лице“ е физическо лице, юридическо лице и всяко сдружение на лица, което не е юридическо лице, но е с призната правоспособност да извършва правни действия съгласно правото на Съюза, националното право или правото на държава с общ транзитен режим;
 в)
 „декларация за транзит“ е действието, с което дадено лице изразява в предписаната форма и по предписания начин желанието си да постави дадена стока под общия транзитен режим;
 г)
 „придружаващ документ за транзит“ е документ, който е отпечатан чрез средства за електронна обработка на данни, за да придружава стоките, и който е съставен въз основа на данните от декларацията за транзит;
 д)
 „декларатор“ е лицето, което подава декларация за транзит от собствено име, или лицето, от чието име се подава тази декларация;
 е)
 „титуляр на режима“ е лицето, което подава декларацията за транзит, или лицето, за чиято сметка се подава тази декларация;
 ж)
 „отправно митническо учреждение“ е митническото учреждение, в което се приема декларация за транзит;
 з)
 „митническо учреждение на транзит“ е митническото учреждение, в чиято подведомственост е пунктът на въвеждане на митническата територия на договаряща страна, когато стоките се движат под общия транзитен режим или митническото учреждение, в чиято подведомственост е пунктът на напускане на митническата територия на договаряща страна, когато стоките напускат тази територия в хода на транзитна операция през граница между тази договаряща страна и трета държава;
 и)
 „получаващо митническо учреждение“ е митническото учреждение, в което стоките, поставени под общ транзитен режим, се представят, за да се завърши режимът;
 й)
 „основен референтен номер (MRN)“ е регистрационният номер, определен за декларация за транзит от компетентния митнически орган чрез използване на средства за електронна обработка на данни;
 к)
 „митническо учреждение по обезпечението“ е митническото учреждение, в което митническите органи на всяка държава решат, че трябва да се предоставят обезпеченията;
 л)
 „задължение“ е задължението на лице да заплати размера


text:
на вносните или износните мита и такси, дължими за поставените под общ транзитен режим стоки;
 м)
 „длъжник“ е всяко лице, което е отговорно за заплащането на дадено задължение;
 н)
 „вдигане на стоките“ е актът, чрез който митническите органи предоставят стоките за целите, предвидени в общия транзитен режим, под който са поставени;
 о)
 „лице, установено на митническата територия на договаряща страна“ е
 —
 в случаите на физическо лице — всяко лице, чието обичайно местопребиваване е на митническата територия на тази договаряща страна;
 —
 в случаите на юридическо лице или сдружение на лица — всяко лице, чието седалище, централно управление или постоянно установена стопанска дейност се намира на митническата територия на тази договаряща страна;
 п)
 „средства за електронна обработка на данни“ са обмен на информация по електронен път между икономическите оператори и митническите органи, между митническите органи и между митническите органи и други имащи отношение агенции или институции на правителствено или европейско равнище или на равнище държави с общ транзитен режим, в одобрен и определен формат, с цел автоматизирана обработка и съхранение на данните след получаването им, чрез използване на някой от следните методи:
 i)
 електронен обмен на данни;
 ii)
 обмен на данни между компютри;
 iii)
 предаване на структурирани данни по електронен път чрез стандартни съобщения или услуги от една среда за електронна обработка към друга без човешка намеса;
 iv)
 онлайн въвеждане на данни в митнически системи за обработка на данни за съхранение и обработка, в резултат на което се получават онлайн отговори;
 р)
 „електронен обмен на данни“ („EDI“) е предаването по електронен път на данни, структурирани според одобрени стандарти за съобщения, между две компютърни системи;
 с)
 „електронна система за транзита“ е електронна система, която се използва за електронния обмен на данни за общия транзитен режим;
 т)
 „стандартно съобщение“ е предварително определена структура за предаването на данни по електронен път;
 у)
 „лични данни“ са всяка информация, свързана с лице, чиято самоличност е установена или може да бъде установена;
 ф)
 „фиксирана транспортна инсталация“ е техническо съоръжение (например тръбопровод или електропровод), което се използва за постоянен пренос на стоки;
 х)
 „процедура за непрекъснатост на дейността“ е процедура, която се основава на използването на документи на хартиен носител и е установена, за да се даде възможност за подаване на декларацията за транзит и проследяване на транзитната операция, когато не може да се използва процедурата, която се основава на средства за електронна обработка на данни.
 ГЛАВА II
 Общи разпоредби за общия транзитен режим
 Член 4
 Електронна система за режима
 1. За извършването на митническите формалности по общия транзитен режим се използва електронната система за транзита, освен ако в настоящото допълнение е предвидено друго.
 2. Договарящите страни приемат по взаимно съгласие мерки за прилагането на електронната система за транзита, в които определят следното:
 а)
 правилата, определящи и уреждащи съобщенията, които трябва да се обменят между митническите учреждения за прилагането на митническото законодателство;
 б)
 общ набор от данни и формата на данните в съобщенията, които трябва да се разменят съгласно митническото законодателство.
 Член 5
 Използване на електронната система за транзита
 1. Компетентните органи използват електронната система за транзита


text:
за обмен на информация за целите на общия транзитен режим, освен ако в настоящото допълнение е предвидено друго.
 2. За обмена на информация, предвиден в параграф 1, договарящите страни използват общата комуникационна мрежа/общия системен интерфейс на Европейския съюз (CCN/CSI).
 Финансовото участие на държавите с общ транзитен режим, достъпът на тези държави до CCN/CSI и други свързани с това въпроси се договарят между Съюза и всяка от държавите с общ транзитен режим.
 Член 6
 Сигурност на данните
 1. Договарящите страни определят условията за извършване на формалности посредством средства за електронна обработка на данни, които наред с другото включват мерки за проверка на източника на данните, както и за защита на данните от случайно или незаконно унищожаване, случайна загуба, промяна или неразрешен достъп.
 2. Освен мерките, предвидени в параграф 1, компетентните органи установяват и поддържат подходящи механизми за сигурност за осигуряване на ефективно, надеждно и сигурно действие на електронната система за транзита.
 3. Измененията и заличаването на данни се записват заедно с информация за причината за това изменение или заличаване, точното време на извършването му и лицето, което го е извършило.
 Освен това първоначалните данни или всички обработени данни се съхраняват за срок от най-малко три календарни години от края на годината, през която са били записани тези данни, или за по-дълъг срок, ако това се изисква от държавите.
 4. Компетентните органи следят редовно за сигурността на данните.
 5. Всички имащи отношение компетентни органи се информират взаимно за всяко съмнение за нарушаване на сигурността.
 Член 7
 Защита на личните данни
 1. Договарящите страни използват личните данни, обменяни по силата на Конвенцията, единствено за целите на общия транзитен режим и всеки митнически режим или временно складиране след общия транзитен режим.
 Това ограничение не възпрепятства използването на такива данни от митническите органи за анализ на риска и разследвания по време на общия транзитен режим и за съдебни производства, произтичащи от този общ транзитен режим. Когато тези данни се използват за тези цели, митническите органи, които са предоставили информацията, трябва да бъдат незабавно уведомени.
 2. Договарящите страни гарантират, че обработката на личните данни, обменяни по силата на Конвенцията, се извършва в съответствие с Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (1).
 3. Всяка договаряща страна предприема необходимите действия, за да се съобрази с разпоредбите на настоящия член.
 ГЛАВА III
 Задължения на титуляря на режима и на превозвача и получателя на стоките, придвижвани под общия транзитен режим
 Член 8
 Задължения на титуляря на режима и на превозвача и получателя на стоките, придвижвани под общия транзитен режим
 1. Титулярят на режима е отговорен за всяко едно от следните:
 а)
 представянето на стоките в непроменено състояние и на необходимата информация пред получаващото митническо учреждение в определения срок и при спазване на мерките, предприети от митническите органи за идентифициране на стоките;
 б)
 спазването на митническите разпоредби за общия транзитен режим;
 в)
 ако в Конвенцията не е предвидено друго — предоставяне на обезпечение за гарантиране на плащането на задължението, което може да възникне във връзка със стоките.
 2. Превозвач или получател на стоки, който приема стоки и знае, че


text:
те се придвижват под общия транзитен режим, също така е отговорен за представянето на стоките в непроменено състояние пред получаващото митническо учреждение в определения срок и при спазване на мерките, предприети от митническите органи за тяхното идентифициране.
 ГЛАВА IV
 Обезпечения
 Член 9
 Електронни системи за обезпеченията
 За обмена и съхранението на информацията, отнасяща се до обезпеченията, се използват средства за електронна обработка на данни.
 Член 10
 Задължение за предоставяне на обезпечение
 1. Титулярят на режима предоставя обезпечение, за да гарантира плащането на задължението, което може да възникне във връзка със стоките, поставени под общия транзитен режим.
 2. Обезпечението се предоставя като:
 а)
 еднократно обезпечение, покриващо само една операция; или
 б)
 общо обезпечение, покриващо няколко операции, под формата на поръчителство, когато се прилага опростяване по член 55, буква а).
 3. Въпреки това митническите органи имат право да откажат да приемат предложения вид обезпечение, когато той е несъвместим с правилното действие на общия транзитен режим.
 Член 11
 Форми на еднократното обезпечение
 1. Еднократното обезпечение може да бъде предоставено под една от следните форми:
 а)
 паричен депозит;
 б)
 поръчителство;
 в)
 ваучери.
 2. В случая по параграф 1, буква в) еднократното обезпечение се предоставя чрез поръчителство.
 Член 12
 Поръчител
 1. Поръчителят по член 10, параграф 2, буква б), член 11, параграф 1, буква б) и член 11, параграф 2 е трето лице, установено в договарящата страна, където обезпечението се предоставя и одобрява от изискващите го митнически органи.
 В поръчителството си поръчителят посочва адрес за кореспонденция или определя свой представител във всяка държава от договарящите страни, имащи отношение към операцията по общ транзит.
 2. Поръчителят поема писмен ангажимент да плати обезпечения размер на задължението. Поръчителството покрива също така, в рамките на обезпечения размер, дължимите размери на задълженията в резултат на последващи проверки.
 3. Митническите органи могат да откажат одобрение на поръчител, който не дава сигурност, че гарантира плащането на задължението в определения срок.
 Член 13
 Освобождаване от обезпечение
 1. Обезпечение не се изисква в който и да е от следните случаи:
 а)
 превоз на стоки с въздушен транспорт, когато се използва режим транзит въз основа на електронен манифест за стоките, превозвани с въздушен транспорт;
 б)
 превоз на стоки по Рейн, рейнския воден път, Дунав или дунавския воден път;
 в)
 превоз на стоки чрез фиксирана транспортна инсталация;
 г)
 превоз на стоки с железопътен или въздушен транспорт, когато се използва режим транзит въз основа на документи на хартиен носител за стоките, превозвани с железопътен или въздушен транспорт.
 2. В случаите по параграф 1, буква г) освобождаването от обезпечение се прилага само за издадените преди 1 май 2016 г. разрешения за използване на общия транзитен режим въз основа на документи на хартиен носител за стоките, превозвани с железопътен или въздушен транспорт.
 ГЛАВА V
 Други разпоредби
 Член 14
 Правен статут на документите и данните
 1. Издадените документи и водената отчетност съгласно разпоредбите на държавата на издаване на документите или водене на отчетността, независимо от техническия формат, и мерките, въведени или приети от компетентните органи на една държава, имат същото правно действие на територията на другите държави, както в държавата


text:
на издаване или водене.
 2. Резултатите от проверките, извършени в рамките на общия транзитен режим от компетентните органи на една държава, имат същата сила в другите държави, както резултатите от проверките, извършени от компетентните органи на всяка от тези държави.
 Член 15
 Списък на митническите учреждения, компетентни за общите транзитни операции
 Всяка държава въвежда в компютризираната система, поддържана от Европейската комисия („Комисията“), списъка на митническите учреждения, компетентни за операциите по общ транзит, като вписва идентификационните им номера и задълженията им и посочва работното им време по дни и часове. Всяка промяна също се вписва в компютризираната система.
 Комисията предава тази информация на другите държави чрез компютризираната система.
 Член 16
 Централно учреждение
 Когато дадена държава е създала централно учреждение, на което са възложени управлението и наблюдението на общия транзитен режим, както и получаването и предаването на свързаните с този режим документи, тя уведомява Комисията за това учреждение.
 Комисията препраща тази информация на другите държави.
 Член 17
 Нарушения и наказания
 Държавите вземат всички необходими мерки за борба срещу всички нарушения или нередности и за налагане на ефективни, пропорционални и възпиращи наказания.
 ДЯЛ II:
 ДЕЙСТВИЕ НА РЕЖИМА
 ГЛАВА I
 Еднократно обезпечение
 Член 18
 Изчисление на размера на еднократното обезпечение
 Всяко еднократно обезпечение, предоставено по силата на член 10, параграф 2, буква а), покрива размера на задължението, което може да възникне, изчислен въз основа на най-високите ставки на митото, приложими за стоките от същия вид. За целите на това изчисление съюзните стоки, превозвани по силата на Конвенцията, се третират като несъюзни стоки.
 Член 19
 Еднократно обезпечение под формата на паричен депозит
 1. Еднократно обезпечение под формата на паричен депозит или друго платежно средство се предоставя в съответствие с действащите разпоредби в отправната държава, където се изисква това обезпечение.
 2. Еднократните обезпечения под формата на паричен депозит, предоставени в една от договарящите страни, са валидни във всички договарящи страни. Те се възстановяват след приключването на режима.
 3. Когато обезпечението се предоставя под формата на паричен депозит или друго равностойно платежно средство, митническите органи не дължат лихва по него.
 Член 20
 Еднократно обезпечение под формата на поръчителство
 1. Поръчителство се учредява, за да послужи като еднократно обезпечение, чрез използване на образеца в приложение В1 към допълнение III. Документът за това поръчителство се съхранява от митническото учреждение по обезпечението за срока му на действие.
 2. Когато националните законови, подзаконови и административни разпоредби изискват това или е в съответствие с обичайна практика, всяка държава има правото да разреши поръчителството по параграф 1 да бъде в различна форма, но при условие че има същото правно действие като поръчителството съгласно посочения образец.
 3. Митническото учреждение по обезпечението предава на титуляря на режима следната информация за всяко поръчителство:
 а)
 референтния номер на обезпечението;
 б)
 кода за достъп, свързан с референтния номер на обезпечението.
 Титулярят на режима не може да променя кода за достъп.
 Член 21
 Еднократно обезпечение под формата на ваучери
 1. Поръчителство се учредява, за да послужи като еднократно обезпечение под формата на ваучери, чрез използване на образеца в приложение В2 към допълнение III. Документът за това поръчителство се съхранява


text:
от митническото учреждение по обезпечението за срока му на действие.
 Прилага се член 20, параграф 2 mutatis mutandis.
 2. Ваучерите се издават от поръчителя по образеца в приложение В3 към допълнение III и се предоставят на лицата, които възнамеряват да бъдат титуляри на режима. Тези ваучери важат във всички договарящи страни.
 Всеки ваучер покрива сума в размер на 10 000 EUR, за чието плащане се задължава поръчителят. Срокът на действие на един ваучер е една година от датата на издаването му.
 3. Поръчителят предоставя на митническото учреждение по обезпечението всички изисквани данни относно издадените от него ваучери за еднократно обезпечение.
 4. Поръчителят предава на лицето, което възнамерява да бъде титуляр на режима, следната информация за всеки ваучер:
 а)
 референтния номер на обезпечението;
 б)
 кода за достъп, свързан с референтния номер на обезпечението.
 Лицето, което възнамерява да бъде титуляр на режима, не може да променя кода за достъп.
 5. Лицето, което възнамерява да бъде титуляр на режима, подава в отправното митническо учреждение определен брой ваучери, съответстващ на сума, кратна на 10 000 EUR, необходима за покриване на общия размер на задължението, което може да възникне.
 6. Когато по силата на член 26, параграф 1, буква б) се приема декларация за транзит на хартиен носител, ваучерите се предоставят на хартиен носител и се съхраняват от отправното митническо учреждение. Това митническо учреждение съобщава идентификационния номер на всеки ваучер на митническото учреждение по обезпечението, посочено на ваучера.
 Член 22
 Одобрение на поръчителството
 Поръчителството се одобрява от митническото учреждение по обезпечението, което уведомява за одобрението му лицето, от което се изисква да предостави обезпечението.
 Член 23
 Отмяна на одобрението на поръчителя или поръчителството и прекратяване на поръчителството
 1. Митническото учреждение по обезпечението може да отмени по всяко време одобрението на поръчителя или поръчителството. Митническото учреждение по обезпечението уведомява за отмяната поръчителя и лицето, от което се изисква да предостави обезпечението.
 Отмяната на одобрението на поръчителя или на поръчителството поражда действие на шестнадесетия ден от датата, на която решението за отмяна е получено или се смята за получено от поръчителя.
 2. Поръчителят може по всяко време да прекрати поръчителството си. Поръчителят уведомява за прекратяването митническото учреждение по обезпечението.
 Прекратяването на поръчителството не засяга стоките, които към момента на пораждане на действие на прекратяването вече са били поставени и все още са под общ транзитен режим по силата на прекратеното поръчителство.
 Прекратяването на поръчителството поражда действие на шестнадесетияден от датата, на която поръчителят уведоми за прекратяването митническото учреждение по обезпечението.
 3. Митническите органи на държавата, отговарящи за съответното митническо учреждение по обезпечението, въвеждат в електронната система по член 9 информация за всяка отмяна на одобрението на поръчителя, одобрението на поръчителството или прекратяване на поръчителството и датата на пораждане на действие.
 ГЛАВА II
 Транспортни средства и декларации
 Член 24
 Декларация за транзит и транспортно средство
 1. Всяка декларация за транзит включва само стоките, които са поставени под общия транзитен режим и които са или ще бъдат придвижвани от едно отправно митническо учреждение до едно получаващо митническо учреждение с едно транспортно средство, в един контейнер или в една опаковка.


text:
Въпреки това една декларация за транзит може да включва стоки, които са или ще бъдат придвижвани от едно отправно митническо учреждение до едно получаващо митническо учреждение в повече от един контейнер или в повече от една опаковка, когато контейнерите или опаковките са натоварени само на едно транспортно средство.
 2. За целите на настоящия член под „едно транспортно средство“ се разбира всяко от долупосочените, при условие че превозваните стоки се изпращат заедно:
 а)
 пътно превозно средство заедно с ремаркето/ремаркетата му или полуремаркето/полуремаркетата му;
 б)
 състав от скачени железопътни вагони;
 в)
 плавателни съдове, образуващи общ състав.
 3. Когато за целите на общия транзитен режим едно транспортно средство се използва за товарене на стоки в повече от едно отправно митническо учреждение и за разтоварване на стоки в повече от едно получаващо митническо учреждение, за всяка от пратките се подават отделни декларации за транзит.
 Член 25
 Декларации за транзит, подадени чрез средства за електронна обработка на данни
 Данните в декларацията за транзит и структурата им се определят в приложения А1, А2 и Б6 към допълнение III.
 Член 26
 Декларации за транзит на хартиен носител
 1. Митническият орган приема декларация за транзит на хартиен носител в следните случаи:
 а)
 когато стоките се пренасят от пътници, които нямат пряк достъп до електронната система за транзита, в съответствие с начините, описани в член 27;
 б)
 когато се прилага процедурата за непрекъснатост на дейността съгласно приложение II, при временен срив на:
 i)
 електронната система за транзита;
 ii)
 компютризираната система, използвана от титулярите на режима за подаване на декларацията за общ транзит чрез средства за електронна обработка на данни;
 iii)
 електронната връзка между компютризираната система, използвана от титулярите на режима за подаване на декларацията за общ транзит чрез средства за електронна обработка на данни, и електронната система за транзита;
 в)
 когато държава с общ транзитен режим вземе такова решение.
 2. За прилагането на параграф 1, букви а) и в), митническите органи гарантират, че данните за транзита се записват в електронната система за транзита и се обменят между митническите органи посредством тази система.
 3. Приемането на декларация за транзит на хартиен носител по параграф 1, буква б), подточки II) и III) подлежи на одобрение от митническите органи.
 Член 27
 Декларация за транзит за пътници
 В случаите по член 26, параграф 1, буква а) пътникът съставя декларацията за транзит на хартиен носител съгласно членове 5 и 6 и приложение Б6 към допълнение III.
 Член 28
 Смесени пратки
 Всяка пратка може да съдържа едновременно стоки, които трябва да бъдат поставени под режим Т1, и стоки, които трябва да бъдат поставени под режим Т2, при условие че всяка стокова позиция се отбелязва в декларацията за транзит с код Т1, Т2 или T2F.
 Член 29
 Удостоверяване на автентичността на декларацията за транзит и задължение на титуляря на режима
 1. Автентичността на декларацията за транзит се удостоверява от декларатора.
 2. С подаването на декларацията за транзит пред митническите органи титулярят на режима поема отговорност за всичко посочено по-долу:
 а)
 точността и пълнотата на информацията, представена в декларацията за транзит;
 б)
 автентичността, точността и валидността на


text:
всички документи, придружаващи декларацията за транзит;
 в)
 спазването на всички задължения, свързани с поставянето на стоките под общ транзитен режим на посочените в декларацията за транзит стоки.
 ГЛАВА III
 Формалности в отправното митническо учреждение
 Член 30
 Подаване и приемане на декларацията за транзит
 1. Декларацията за транзит се подава в отправното митническо учреждение.
 2. Отправното митническо учреждение приема декларацията за транзит, ако са изпълнени следните условия:
 а)
 декларацията съдържа всички данни, необходими за целите на общия транзитен режим съгласно приложение II към допълнение III;
 б)
 декларацията е придружена от всички необходими документи;
 в)
 стоките, за които се отнася декларацията, са били представени пред митницата в нейното официално работно време.
 Отправното митническо учреждение може да разреши — по искане на декларатора — представянето на стоките да се извърши извън официалното работно време или на всяко друго място.
 3. Митническите органи могат да разрешат документите по параграф 1, буква б) да не се представят пред отправното митническо учреждение. В този случай посочените документи се притежават от декларатора и са на разположение на митническите органи.
 Член 31
 Поправка на декларация за транзит
 1. На декларатора по негово заявление се разрешава да поправи една или повече от данните в декларацията за транзит след нейното приемане от митническите органи. При поправката в декларацията за транзит не може да се включват стоки, различни от първоначално декларираните.
 2. Не се разрешават поправки, когато заявлението е направено, след като митническите органи са:
 а)
 информирали декларатора за намерението си да извършат проверка на стоките;
 б)
 установили, че данните в митническата декларация са неверни;
 в)
 разрешили вдигането на стоките.
 Член 32
 Анулиране на декларация за транзит
 1. По заявление на декларатора отправното митническо учреждение анулира приетата декларация за транзит във всеки от следните случаи:
 а)
 когато е убедено, че стоките незабавно ще бъдат поставени под друг митнически режим;
 б)
 когато е убедено, че поради особени обстоятелства поставянето на стоките под митническия режим, за който са декларирани, вече не е оправдано.
 Въпреки това когато отправното митническо учреждение е информирало декларатора за намерението си да провери стоките, заявлението за анулиране на митническата декларация се приема само след извършване на проверката.
 2. Декларацията за транзит не се анулира след вдигането на стоките, освен в следните случаи:
 а)
 когато стоки в свободно обращение в договаряща страна са декларирани погрешно за общ транзитен режим, а митническият им статус на стоки в свободно обращение в същата договаряща страна е доказан впоследствие;
 б)
 когато стоките са погрешно декларирани в повече от една митническа декларация.
 Член 33
 Маршрут за движения под общ транзитен режим
 1. Стоките, поставени под общия транзитен режим, се придвижват до получаващото митническо учреждение по икономически обоснован маршрут.
 2. Когато отправното митническо учреждение или деклараторът прецени за необходимо, посоченото митническо учреждение предписва маршрут за движенията на стоките по време на общия транзитен режим, като отчита всички относими сведения, предадени от декларатора.
 Когато предписва маршрут, митническото учреждение вписва в електронната система за транзита най-малко държавите, през чиито територии ще бъде извършен транзитът.
 Член 34
 Срок за представяне на стоките
 1. Отправното митническо учреждение определя срок, в


text:
който стоките се представят пред получаващото митническо учреждение, като отчита следното:
 а)
 маршрута;
 б)
 транспортното средство;
 в)
 законодателството в областта на транспорта или в друга област, което може да окаже влияние върху определянето на срока;
 г)
 всички относими сведения, предадени от титуляря на режима.
 2. Предписаният от отправното митническо учреждение срок е задължителен за митническите органи на държавите, на чиято територия се въвеждат стоките по време на операцията по общ транзит, и не може да се променя от тях.
 Член 35
 Проверка на декларацията за транзит и проверка на стоките
 1. С цел проверка на точността на данните, съдържащи се в приетата декларация за транзит, отправното митническо учреждение може:
 а)
 да извърши проверка на декларацията и придружаващите документи;
 б)
 да изиска от декларатора да представи други документи;
 в)
 да извърши проверка на стоките;
 г)
 да вземе проби за анализ или за подробно изследване на стоките.
 2. Отправното митническо учреждение проверява съществуването и валидността на обезпечението.
 3. Проверката на стоките по параграф 1, буква в) се извършва на местата, определени за тази цел от отправното митническо учреждение, в официалното работно време. Все пак по искане на декларатора митническите органи могат да извършат проверката на стоките извън официалното работно време или на всяко друго място.
 Член 36
 Идентифициране на пломбите
 Отправното митническо учреждение записва в електронната система за транзита броя на поставените от него пломби и идентификационния код на всяка пломба.
 Член 37
 Пригодност за пломбиране
 Пътните превозни средства, ремаркетата, полуремаркетата и контейнерите, одобрени за превоз на стоки под митническа пломба по реда на международно споразумение, по което Съюзът и държавите с общ транзитен режим са договарящи страни, също се считат за пригодни за пломбиране.
 Член 38
 Характеристики на митническите пломби
 1. Митническите пломби трябва да имат най-малко следните основни характеристики и да отговарят на следните технически спецификации:
 а)
 основни характеристики на пломбите:
 i)
 да остават здрави и добре закрепени при обичайна употреба;
 ii)
 да се проверяват и разпознават лесно;
 iii)
 да бъдат произведени така, че всяко счупване, манипулация или снемане да оставя видими с просто око следи;
 iv)
 да бъдат предназначени за еднократна употреба или ако са предназначени за многократна употреба, да бъдат направени така, че всяко следващо поставяне да се отбелязва с ясно отличим индивидуален идентификационен знак;
 v)
 да имат индивидуални идентификационни кодове, които са постоянни, четливи и с уникален номер;
 б)
 технически спецификации:
 i)
 формата и размерите на пломбите могат да се различават в зависимост от използвания метод за пломбиране, но размерите им трябва да бъдат такива, че идентификационните им знаци да се четат лесно;
 ii)
 идентификационните знаци на пломбите трябва да не подлежат на фалшифициране и да бъдат трудни за възпроизвеждане;
 iii)
 използваният материал трябва да бъде устойчив на непреднамерени счупвания и да не позволява неразкриваемо фалшифициране или повторна употреба на пломбите.
 2. Когато пломбите са сертифицирани от компетентна организация по силата на международен стандарт ISO 17712:2013 „Товарни контейнери — механични пломби“, те се смятат за отговарящи на изискванията по параграф 1.
 При контейнерния транспорт във възможно най-голяма степен трябва да се използват пломби със защитни елементи, осигуряващи


text:
високо равнище на сигурност.
 3. На всяка митническа пломба се поставят следните обозначения:
 а)
 думата „Митница“ на един от официалните езици на Съюза или държавите с общ транзитен режим или съответстващото съкращение;
 б)
 код на държавата — двубуквен код на държавата по стандарт ISO, с който се идентифицира държавата, където е поставена пломбата.
 По взаимно споразумение договарящите страни могат да решат да използват общи защитни елементи и технология.
 4. Всяка държава уведомява Комисията за видовете митнически пломби, които използва. Комисията предоставя тази информация на всички държави.
 5. Когато дадена пломба трябва да бъде снета за митническа проверка, митническият орган полага усилия да постави нова митническа пломба, която да бъде с най-малко равностойни защитни елементи, и записва данните във връзка с това действие, в т.ч. номера на новата пломба, в товарната документация.
 6. Митническите пломби, отговарящи на изискванията по приложение II към настоящото допълнение, изменено с Решение No 1/2008 (2), може да продължат да се използват до по ранната от следните дати: датата на изчерпването на запасите или 1 май 2019 г.
 Член 39
 Алтернативни мерки за идентифициране, различни от пломбиране
 1. Чрез дерогация от член 11, параграф 1 от Конвенцията отправното митническо учреждение може да реши да не пломбира стоките, поставени под общия транзитен режим, а вместо това да разчита на описанието на стоките в декларацията за транзит или в представените допълнителни документи, ако това описание е достатъчно точно, за да осигури възможност за лесно идентифициране на стоките, и ако съдържа количеството и естеството им, както и специалните характеристики, като серийните номера на стоките.
 2. Чрез дерогация от член 11, параграф 1 от Конвенцията, освен ако отправното митническо учреждение реши друго, в долупосочените случаи не се пломбират нито транспортното средство, нито индивидуалните опаковки, съдържащи стоките:
 а)
 когато стоките се превозват по въздух, а на всяка пратка има поставени етикети с номера на придружаващата въздушна товарителница или пратката представлява товарна единица, на която е указан номерът на придружаващата въздушна товарителница;
 б)
 когато стоките се превозват с железопътен транспорт, а железопътните превозвачи прилагат мерки за идентифициране.
 Член 40
 Вдигане на стоките за общия транзитен режим
 1. За общия транзитен режим се вдигат само стоките, които са били пломбирани по реда на член 11, параграфи 1, 2 и 3 от Конвенцията или по отношение на които са били взети алтернативни мерки за идентифициране по реда на член 11, параграф 4 от Конвенцията и член 39 от настоящото допълнение.
 2. При вдигането на стоките отправното митническо учреждение предава данните за операцията по общ транзит на:
 а)
 декларираното получаващо митническо учреждение;
 б)
 всяко декларирано митническо учреждение на транзит.
 Тези данни се основават на сведенията от декларацията за транзит, като в съответните случаи се отчитат и поправките.
 3. Отправното митническо учреждение уведомява титуляря на режима за вдигането на стоките за общия транзитен режим.
 Член 41
 Придружаващ документ за транзит
 1. Отправното митническо учреждение предоставя придружаващ документ за транзит на декларатора. Придружаващият документ за транзит се съставя по образеца в приложение 3 към допълнение III и включва данните, предвидени в приложение А4 към допълнение III.
 2. При


text:
необходимост придружаващият документ за транзит се допълва от списък на стоковите позиции, съставен по образеца в приложение А5 към допълнение III, и включва данните, предвидени в приложение А6 към допълнение III. Този списък на стоковите позиции представлява неразделна част от придружаващия документ за транзит.
 ГЛАВА IV
 Формалности по време на превоза
 Член 42
 Представяне на придружаващия документ за транзит
 Придружаващият документ за транзит и другите документи, които придружават стоките, се представят при всяко поискване от страна на митническите органи.
 Член 43
 Представяне на стоки, придвижвани под общия транзитен режим, пред митническото учреждение на транзит
 1. Стоките заедно с придружаващия документ за транзит и основния референтен номер (MRN) се представят пред всяко митническо учреждение на транзит.
 2. Митническото учреждение на транзит записва преминаването на границата от страна на стоките въз основа на данните за операцията по общ транзит, получени от отправното митническо учреждение. Митническите учреждения на транзит уведомяват за преминаването отправното митническо учреждение.
 3. Митническите учреждения на транзит може да извършват проверка на стоките. Всяка проверка на стоките се извършва главно въз основа на данните за операцията по общ транзит, получени от отправното митническо учреждение.
 4. Когато стоките се превозват през митническо учреждение на транзит, което е различно от декларираното, митническото учреждение на транзит, през което действително минава превозът, иска данните за операцията по общ транзит от отправното митническо учреждение и го уведомява за преминаването на границата от страна на стоките.
 5. Параграфи 1, 2 и 4 не се прилагат за превоза на стоки с железопътен транспорт, ако митническото учреждение на транзит може да провери с други средства дали стоките са преминали границата. Такава проверка се прави само при необходимост. Проверката може да се извърши впоследствие.
 Член 44
 Инциденти при движението на стоки при операция по общ транзит
 1. От превозвача се изисква да впише необходимите сведения в придружаващия документ за транзит и своевременно да представи след инцидента стоките заедно с този документ пред най-близкия митнически орган на държавата, на чиято територия се намира транспортното средство, когато:
 а)
 превозвачът трябва да се отклони от предписания маршрут по член 33, параграф 2 поради обстоятелства извън неговия контрол;
 б)
 пломбите са счупени или манипулирани по време на операцията по превоза по причини извън контрола на превозвача;
 в)
 стоките са прехвърлени от едно транспортно средство на друго транспортно средство под надзора на митническия орган;
 г)
 съществува неизбежна опасност, налагаща незабавно частично или пълно разтоварване на пломбираното транспортно средство;
 д)
 има инцидент, който може да засегне способността на титуляря на режима или превозвача да изпълнява задълженията си;
 е)
 променена е някоя от съставните части на едно транспортно средство по смисъла на член 24, параграф 2.
 Когато митническите органи, на чиято територия се намира транспортното средство, смятат, че съответната операция по общ транзит може да продължи, след като са предприели необходимите действия, те заверяват сведенията, вписани от превозвача в придружаващия документ за транзит.
 2. При инцидент по параграф 1, буква в) митническите органи не изискват представяне на стоките и на придружаващия документ за транзит с вписаните необходими сведения, ако стоките са прехвърлени от непломбирано транспортно средство.


text:
3. При инцидент по параграф 1, буква е) превозвачът, след като впише необходимите сведения в придружаващия документ за транзит, може да продължи операцията по транзит, когато един или повече вагона са извадени от състав от скачени железопътни вагони поради технически проблеми.
 4. При инцидент по параграф 1, буква е), когато влекачът на пътно превозно средство е сменен без смяна на ремаркетата или полуремаркетата, митническият орган не изисква представяне на стоките и на придружаващия документ за транзит с вписаните необходими сведения.
 5. В случаите по параграфи 2, 3 и 4 превозвачът се освобождава от задължението да представи стоките и придружаващия документ за транзит с вписаните необходими сведения пред митническия орган по параграф 1.
 6. Съответната информация в придружаващия документ за транзит, отнасяща се до инцидентите по параграф 1, се записва в електронната система за транзита от митническите органи в митническото учреждение на транзит или получаващото митническо учреждение, според случая.
 ГЛАВА V
 Формалности в получаващото митническо учреждение
 Член 45
 Представяне на стоките, поставени под общия транзитен режим, пред получаващото митническо учреждение
 1. Когато стоките, поставени под общия транзитен режим, пристигнат в получаващото митническо учреждение, пред това учреждение се представя следното:
 а)
 стоките;
 б)
 придружаващият документ за транзит;
 в)
 всякакви сведения, изисквани от получаващото митническо учреждение.
 Представянето се извършва в рамките на официалното работно време. Все пак получаващото митническо учреждение може да разреши — по искане на заинтересованото лице — представянето да се извърши извън официалното работно време или на всяко друго място.
 2. Когато представянето е било извършено след изтичането на срока, определен от отправното митническо учреждение по силата на член 34, параграф 1, смята се, че титулярят на режима е спазил срока, ако той или превозвачът докаже пред получаващото митническо учреждение, че не е отговорен за закъснението.
 3. Получаващото митническо учреждение задържа придружаващия документ за транзит, а контролът върху стоките се извършва въз основа на данните от декларацията за общ транзит, получени от отправното митническо учреждение.
 4. Когато общият транзитен режим е завършил, получаващото митническо учреждение не е открило нередности и титулярят на режима представи придружаващия документ за транзит, това митническо учреждение заверява документа по искане на титуляря на режима с цел съставяне на алтернативно доказателство по силата на член 51, параграф 1. Тази заверка се състои от печата на митническото учреждение, подписа на длъжностното лице, датата и следния текст:
 „—
 Алтернативно доказателство — 99202“.
 5. Общият транзитен режим може да завърши в митническо учреждение, различно от обявеното в декларацията за транзит. Тогава това учреждение се смята за получаващо митническо учреждение.
 Член 46
 Получаване
 1. По искане на лицето, представящо стоките пред получаващото митническо учреждение, това учреждение заверява разписка, с която се удостоверява представянето на стоките и придружаващия документ за транзит пред него.
 2. Разписката се съставя по образеца в приложение Б10 към допълнение III и се попълва предварително от съответното лице.
 3. Разписката не може да се използва като алтернативно доказателство за завършване на общия транзитен режим по смисъла на член 51, параграф 1.
 Член 47
 Уведомление за пристигането на стоките под общия транзитен режим и резултати от проверката
 1.


text:
Получаващото митническо учреждение уведомява отправното митническо учреждение за пристигането на стоките в деня, в който стоките и придружаващият документ за транзит се представят по силата на член 45, параграф 1.
 2. Когато операцията по общ транзит завършва в митническо учреждение, различно от обявеното в декларацията за транзит, учреждението, което е смятано за получаващо митническо учреждение по силата на член 45, параграф 5, уведомява за пристигането отправното митническо учреждение в деня, в който стоките и придружаващият документ за транзит се представят по силата на член 45, параграф 1.
 Отправното митническо учреждение уведомява за пристигането получаващото митническо учреждение, обявено в декларацията за транзит.
 3. Уведомлението за пристигането на стоките по параграфи 1 и 2 не се смята за доказателство за правилното завършване на общия транзитен режим.
 4. Получаващото митническо учреждение уведомява отправното митническо учреждение за резултатите от проверката в срок от три дни от представянето на стоките пред получаващото митническо учреждение или на друго място по силата на член 45, параграф 1. По изключение този срок може да бъде удължен до шест дни.
 5. Чрез дерогация от параграф 4 от настоящия член, когато стоките се получават от одобрен получател по член 87, отправното митническо учреждение трябва да бъде уведомено в срок от шест дни от доставянето на стоките на одобрения получател.
 ГЛАВА VI
 Формалности във връзка със завършването на режима
 Член 48
 Завършване и приключване на режима
 1. Общият транзитен режим завършва, а задълженията на титуляря са изпълнени, когато стоките, поставени под този режим, и изискваната информация са представени в получаващото митническо учреждение в съответствие с митническото законодателство.
 2. Митническите органи приключват общия транзитен режим, когато са в състояние да установят, сравнявайки данните, с които разполага отправното митническо учреждение, и данните, с които разполага получаващото митническо учреждение, че режимът е завършил правилно.
 Член 49
 Процедура за запитване във връзка със стоки, придвижвани под общия транзитен режим
 1. Когато отправното митническо учреждение не е получило резултатите от проверката в срока от шест дни по член 47, параграф 4 или член 47, параграф 5, след получаването на уведомлението за пристигането на стоките, това митническо учреждение незабавно изисква тези резултати от получаващото митническо учреждение, което е изпратило уведомлението за пристигането на стоките.
 Получаващото митническо учреждение изпраща резултатите от проверката веднага след като получи искането от отправното митническо учреждение.
 2. Когато митническият орган на отправната държава още не е получил сведения, които да позволят приключването на общия транзитен режим или събирането на митническото задължение, той изисква относимите сведения от титуляря на режима или — когато на мястото на получаване има достатъчно данни — от получаващото митническо учреждение, в следните случаи:
 а)
 когато отправното митническо учреждение не е получило уведомлението за пристигането на стоките в срока за представяне на стоките, определен по силата на член 34;
 б)
 когато отправното митническо учреждение не е получило резултатите от проверката, поискани по силата на параграф 1;
 в)
 когато отправното митническо учреждение разбере, че уведомлението за пристигането на стоките или резултатите от проверката са изпратени погрешно.
 3. Митническият орган на отправната държава изпраща искания за сведения по параграф 2, буква а)


text:
в рамките на седем дни от изтичането на определения в посочената разпоредба срок и искания за сведения по параграф 2, буква б) в рамките на седем дни от изтичането на приложимия срок по параграф 1.
 Ако преди изтичането на тези срокове обаче митническият орган на отправната държава получи сведения, че общият транзитен режим не е завършен правилно, или има такова подозрение, той незабавно изпраща искането.
 4. Отговорите на исканията, отправени по реда на параграф 2, се изпращат в срок от 28 дни от датата на изпращане на искането.
 5. Когато след искане по параграф 2 получаващото митническо учреждение не е представило достатъчно сведения за приключване на общия транзитен режим, в срок от 28 дни от започването на процедурата за запитване митническият орган на отправната държава изисква от титуляря на режима да представи тези сведения.
 Титулярят на режима отговаря на това искане в срок от 28 дни от датата на изпращането му.
 6. Ако сведенията, предоставени в отговор от страна на титуляря на режима по силата на параграф 4, не са достатъчни за приключване на общия транзитен режим, но митническият орган на отправната държава ги смята за достатъчни за продължаването на процедурата за запитване, този орган незабавно изпраща искане за допълнителни сведения до съответното митническо учреждение.
 Посоченото митническо учреждение отговаря на това искане в срок от 40 дни от датата на изпращането му.
 7. Когато на някой от етапите на процедурата за запитване по параграфи 1—6 се установи, че общият транзитен режим е завършен правилно, митническият орган на отправната държава приключва този режим и незабавно известява за приключването на режима титуляря на режима и — ако е целесъобразно — митническите органи, които може да са започнали производство по събиране на задължението.
 8. Когато на някой от етапите на процедурата за запитване по параграфи 1—6 се установи, че общият транзитен режим не може да бъде приключен, митническият орган на отправната държава установява дали е възникнало задължение.
 Ако има възникнало задължение, митническият орган на отправната държава взема следните мерки:
 а)
 установява длъжника;
 б)
 определя кой митнически орган отговаря за уведомяването за задължението.
 Член 50
 Искане за прехвърляне на събирането на задължението
 1. Когато по време на процедурата за запитване и преди изтичането на срока по член 114, параграф 2 митническият орган на отправната държава получи доказателства, че мястото, където са се случили събитията, от които е възникнало задължението, е в друга държава, този орган незабавно и при всички случаи в рамките на посочения срок изпраща всички налични сведения на компетентния митническия орган на съответното място.
 2. Компетентният митнически орган на това място потвърждава получаването на сведенията и известява митническия орган на отправната държава дали отговаря за събирането на задължението. Ако митническият орган на отправната държава не е получил сведенията в срок от 28 дни, той незабавно подновява процедурата за запитване или започва събирането.
 Член 51
 Алтернативно доказателство за завършване на общия транзитен режим
 1. Общият транзитен режим се смята за правилно завършен, когато титулярят на режима представи пред митническия орган на отправната държава един от следните приемливи за митническия орган документи за идентификация


text:
на стоките:
 а)
 документ, заверен от митническия орган на получаващата държава, с който се идентифицират стоките и се удостоверява, че те са били представени пред получаващото митническо учреждение или са били доставени на одобрен получател по член 87;
 б)
 документ или извлечение от митническата отчетност със заверка от митническия орган на държава, с който/което се удостоверява, че стоките са напуснали физически митническата територия на договарящата страна;
 в)
 митнически документ, издаден в трета държава, където стоките са поставени под митнически режим;
 г)
 документ, който е издаден в трета държава и подпечатан или заверен по друг начин от митническия орган на тази държава и с който се удостоверява, че стоките се смятат за намиращи се в свободно обращение в тази държава.
 2. Вместо документите по параграф 1 като доказателство може да се представят техни копия, чиято вярност е заверена от организацията, заверила оригиналните документи, от органа на съответната трета държава или от орган на държава.
 Член 52
 Проверка и административна помощ
 1. Компетентните митнически органи може да извършват последващ контрол по отношение на представената информация и всякакви документи, формуляри, разрешения или данни, свързани с операцията по общ транзит, за да установят дали вписаните сведения, обменената информация и печатите са автентични. Такъв контрол се извършва, когато има съмнения за точността и автентичността на представената информация или когато има подозрения за измама. Той може да се извършва и въз основа на анализ на риска или чрез случаен подбор.
 2. Компетентният митнически орган, който получи искане за последващ контрол, отговаря незабавно.
 3. Когато компетентният митнически орган на отправната държава отправи до компетентния митнически орган искане за последващ контрол по отношение на информацията във връзка с операцията по общ транзит, условията по член 48, параграф 2, отнасящи се до приключването на режим транзит, се смятат за неизпълнени до потвърждаването на автентичността и точността на данните.
 ГЛАВА VII
 Общ транзитен режим за движение на стоки чрез фиксирана транспортна инсталация
 Член 53
 Общ транзитен режим за движение на стоки чрез фиксирана транспортна инсталация
 1. Когато стоките, които се транспортират чрез фиксирана транспортна инсталация, бъдат въведени на митническата територия на една договаряща страна чрез тази инсталация, тези стоки се смятат за поставени под общия транзитен режим при въвеждането на тази територия.
 2. Когато стоките вече се намират на митническата територия на една договаряща страна и се транспортират чрез фиксирана транспортна инсталация, тези стоки се смятат за поставени под общия транзитен режим при постъпването им във фиксираната транспортна инсталация.
 3. За целите на общия транзитен режим, когато стоките се транспортират чрез фиксирана транспортна инсталация, титулярят на режима е операторът на фиксираната транспортна инсталация, установен в договарящата страна, през чиято територия стоките биват въведени на митническата територия на договарящите страни — в случая по параграф 1, или операторът на фиксираната транспортна инсталация в договарящата страна, в която започва движението — в случая по параграф 2.
 Титулярят на режима и митническият орган се договарят за методите за митнически надзор върху транспортираните стоки.
 4. За целите на член 8, параграф 2 операторът на фиксирана транспортна инсталация, установен в държава, през чиято територия се


text:
транспортират стоките чрез тази инсталация, се смята за превозвач.
 5. Без да се засягат разпоредбите на параграф 8, общият транзитен режим се смята за завършен, когато в търговските книги на получателя или оператора на фиксираната транспортна инсталация е направено необходимото записване, с което се удостоверява, че транспортираните чрез фиксирана транспортна инсталация стоки:
 а)
 са пристигнали до съоръженията на получателя;
 б)
 са приети в разпределителната мрежа на получателя; или
 в)
 са напуснали митническата територия на договарящите страни.
 6. Когато стоките, които се движат по фиксирана транспортна инсталация между две договарящи страни, се смятат за поставени под общия транзитен режим в съответствие с параграф 2 и в рамките на операцията преминават през територията на държава с общ транзитен режим, където този режим не се използва за движение по фиксирана транспортна инсталация, този режим се спира по време на преминаването на тази територия.
 7. Когато стоките се движат по фиксирана транспортна инсталация от държава с общ транзитен режим, където този режим не се използва за движението по фиксирана транспортна инсталация, към място на получаване в договаряща страна, където режимът се използва, се смята, че този режим започва, когато стоките бъдат въведени на територията на втората посочена договаряща страна.
 8. Когато стоките се движат по фиксирана транспортна инсталация от договаряща страна, където общият транзитен режим се използва за движението по фиксирана транспортна инсталация, към място на получаване в държава с общ транзитен режим, където режимът не се използва, се смята, че този режим завършва, когато стоките напускат територията на договарящата страна, където режимът се използва.
 Член 54
 Доброволно прилагане на общия транзитен режим за движението на стоки по фиксирана транспортна инсталация
 Всяка държава с общ транзитен режим може да реши да не прилага общия транзитен режим за движението на стоки по фиксирана транспортна инсталация. Това решение се съобщава на Комисията, която информира останалите държави за него.
 ДЯЛ III:
 ОПРОСТЯВАНИЯ, ИЗПОЛЗВАНИ ЗА ОБЩИЯ ТРАНЗИТЕН РЕЖИМ
 ГЛАВА I
 Общи разпоредби за опростяванията
 Член 55
 Видове опростявания за транзит
 Ако получат заявление, митническите органи могат да разрешат всяко от следните опростявания:
 а)
 използване на общо обезпечение или освобождаване от обезпечение;
 б)
 използване на пломби от специален тип, когато се изисква пломбиране с цел да се гарантира идентифицирането на стоките, поставени под общия транзитен режим;
 в)
 статус на одобрен изпращач, който позволява на титуляря на разрешението да поставя стоки под общия транзитен режим, без да ги представя пред митницата;
 г)
 статус на одобрен получател, който позволява на титуляря на разрешението да получава стоки, придвижвани под общия транзитен режим, на одобрено място, за да завърши режима в съответствие с член 48, параграф 1;
 д)
 използване на общия транзитен режим въз основа на документи на хартиен носител за стоките, превозвани с въздушен транспорт, или общия транзитен режим въз основа на електронен манифест за стоките, превозвани с въздушен транспорт;
 е)
 използване на общия транзитен режим въз основа на документи на хартиен носител за стоките, превозвани с железопътен транспорт;
 ж)
 използване на други опростени процедури по силата на член 6 от Конвенцията.
 Член 56
 Териториален обхват на разрешенията за опростяване
 1. Опростяванията


text:
по член 55, букви б) и в) се прилагат само за операциите по общ транзит, започващи в договарящата страна, в която е издадено разрешението за опростяванията.
 2. Опростяването по член 55, буква г) се прилага само за операциите по общ транзит, завършващи в договарящата страна, в която е издадено разрешението за опростяването.
 3. Опростяването по член 55, буква д) се прилага в договарящите страни, които са посочени в разрешението за опростяването.
 4. Опростяването по член 55, букви а) и е) се прилага във всички договарящи страни.
 Член 57
 Общи условия за издаването на разрешения за опростяване
 1. Разрешението по член 55, буква а) се издава на заявителите, които отговарят на следните условия:
 а)
 заявителят е установен на митническата територия на договаряща страна;
 б)
 заявителят не е извършвал тежки нарушения или повторни нарушения на митническото законодателство и на правилата за данъчно облагане, в т.ч. не е извършвал тежки престъпления, свързани с икономическата му дейност;
 в)
 заявителят редовно използва общия транзитен режим или има практически стандарти за компетентност или професионална квалификация, пряко свързани с осъществяваната дейност.
 2. Разрешенията по член 55, букви б), в) и г) се издават на заявителите, които отговарят на следните условия:
 а)
 заявителят е установен на митническата територия на договаряща страна;
 б)
 заявителят декларира, че редовно ще използва разпоредбите за общ транзит;
 в)
 заявителят не е извършвал тежки нарушения или повторни нарушения на митническото законодателство и на правилата за данъчно облагане, в т.ч. не е извършвал тежки престъпления, свързани с икономическата му дейност;
 г)
 заявителят доказва, че упражнява високо равнище на контрол върху своите операции и стокови потоци посредством система за управление на търговската и — в съответните случаи — на транспортната отчетност, позволяваща подходящ митнически контрол;
 д)
 заявителят има практически стандарти за компетентност или професионална квалификация, пряко свързани с осъществяваната дейност.
 3. Разрешенията по член 55, буква д) се издават на заявителите, които отговарят на следните условия:
 а)
 при общ транзитен режим въз основа на документи на хартиен носител за стоки, превозвани с въздушен транспорт, заявителят е въздушен превозвач и е установен на митническата територия на договаряща страна;
 б)
 при общ транзитен режим въз основа на електронен манифест за стоки, превозвани с въздушен транспорт, заявителят е въздушен превозвач, извършващ голям брой полети между летища в договарящите страни, и е установен на митническата територия на договаряща страна или неговите вписани седалище и адрес на управление, централно управление или постоянно установена стопанска дейност се намират там;
 в)
 заявителят използва редовно разпоредбите за общ транзит или компетентният митнически орган знае, че той е в състояние да изпълни задълженията, произтичащи от тези разпоредби;
 г)
 заявителят не е извършвал тежки или повторни нарушения на митническото или данъчното законодателство.
 4. Разрешенията по член 55, буква е) се издават на заявителите, които отговарят на следните условия:
 а)
 заявителят е железопътно предприятие;
 б)
 заявителят е установен на митническата територия на договаряща страна;
 в)
 заявителят използва редовно режим транзит или компетентният митнически орган знае, че той е в състояние да изпълни задълженията по режима; и
 г)
 заявителят не е извършвал тежки или повторни нарушения на митническото


text:
или данъчното законодателство.
 5. Разрешенията се издават само ако митническият орган смята, че ще може да упражнява надзор върху общия транзитен режим и да осъществява контрол, без да са необходими усилия на администрацията му, които са несъразмерно високи спрямо изискванията за съответното лице.
 Член 58
 Мониторинг на условията във връзка с разрешенията
 Митническите органи извършват мониторинг на изпълнението на условията от титуляря на разрешението. Те извършват мониторинг също така на спазването на задълженията, произтичащи от това разрешение. Когато титулярят на разрешението е установен преди по-малко от три години, митническият орган извършва строг мониторинг спрямо него през първата година след издаването на разрешението.
 Член 59
 Съдържание на заявлението за разрешение
 1. На всяко заявление за разрешение за използване на опростявания се вписва датата и се полага подпис. Договарящите страни определят реда за подаване на заявлението.
 2. Заявленията трябва да съдържат всички факти, които позволяват на митническите органи да проверят дали са изпълнени условията за използване на исканите опростявания.
 Член 60
 Отговорност на заявителя
 При спазване на действащите разпоредби в договарящите страни и без да се засяга евентуалното прилагане на наказателноправни разпоредби, лицата, подаващи заявления за опростявания, носят отговорност за:
 а)
 точността и пълнотата на информацията, представена в заявлението;
 б)
 автентичността, точността и валидността на всички документи, придружаващи заявлението.
 Член 61
 Митнически органи, компетентни за издаване на разрешението
 1. Заявленията за опростяването по член 55, буква в) се подават до митническите органи, които са компетентни да издадат разрешението в държавата, където трябва да започнат операциите по общ транзит.
 2. Заявленията за опростяването по член 55, буква г) се подават до митническите органи, които са компетентни да издадат разрешението в държавата, където трябва да завършат операциите по общ транзит.
 3. Заявленията за опростяванията по член 55, букви а), б), д) и е) се подават до митническите органи, компетентни за мястото, където се намира или е достъпна основната счетоводна отчетност на заявителя за митнически цели и където ще се извършва поне една част от дейностите, обхванати от разрешението.
 Основната счетоводна отчетност на заявителя се отнася до отчетността и документацията, които осигуряват възможност за митническите органи да издадат разрешението.
 Член 62
 Приемане и отхвърляне на заявленията и издаване на разрешенията
 1. Заявленията се приемат или отхвърлят и разрешенията се издават съгласно действащите разпоредби в договарящите страни.
 2. В решенията за отхвърляне на заявленията се посочват мотивите за отхвърлянето и те се съобщават на заявителя в предвидените срокове и съгласно действащите разпоредби в съответната договаряща страна.
 Член 63
 Съдържание на разрешението
 1. Разрешението и при необходимост едно или повече заверени копия се дават на титуляря на разрешението.
 2. В разрешението се посочват условията за използване на опростяванията и се предвиждат оперативни и контролни мерки.
 Член 64
 Дата на пораждане на действие на разрешението
 1. Разрешението поражда действие от датата, на която заявителят го получи или се смята, че го е получил, и митническите органи могат да упражняват принуда за изпълнението му от тази дата.
 Ако в митническото законодателство не е предвидено друго, разрешението е безсрочно.
 2. Разрешението поражда действие от дата, различна от датата, на която


text:
заявителят го е получил или се смята, че го е получил, в следните случаи:
 а)
 когато разрешението е благоприятно за заявителя и той е поискал то да породи действие от друга дата, в който случай разрешението поражда действие от поисканата от заявителя дата, при условие че тя е по-късна от датата, от която то би било приложимо по силата на параграф 1;
 б)
 когато предходно разрешение е било издадено с ограничен срок на действие, а с новото решение се цели единствено да се удължи срокът на действието му, в който случай разрешението поражда действие от датата, следваща датата на изтичане на срока на действие на предходното разрешение;
 в)
 когато действието на разрешението зависи от това дали заявителят е изпълнил определени формалности, в който случай разрешението поражда действие от датата, на която заявителят е получил или се смята, че е получил уведомлението от компетентния митнически орган, с което се потвърждава, че формалностите са изпълнени по удовлетворителен начин.
 Член 65
 Обезсилване, отмяна и изменение на разрешенията
 1. Титулярят на разрешението уведомява митническите органи за всяка промяна, настъпила след издаването му, която може да повлияе върху продължаването на действието му или върху съдържанието му.
 2. Митническите органи обезсилват разрешението, когато е изпълнено всяко едно от следните условия:
 а)
 разрешението е издадено въз основа на невярна или непълна информация;
 б)
 титулярят на разрешението е знаел или според обстоятелствата е трябвало да знае, че информацията е невярна или непълна;
 в)
 решението по отношение на разрешението би било различно, ако информацията е била вярна и пълна.
 3. Разрешение се отменя или изменя — в случаите извън посочените в параграф 2:
 а)
 когато едно или повече от условията за издаването му не са били или вече не са изпълнени; или
 б)
 по заявление на титуляря на разрешението.
 4. Титулярят на разрешението се уведомява за обезсилването, отмяната или изменението му в предвидените срокове и съгласно действащите разпоредби в договарящата страна.
 5. Обезсилването на разрешението поражда действие от датата, на която първоначалното разрешение е породило действие, освен ако в решението е посочено друго в съответствие с митническото законодателство.
 6. Отмяната или изменението на разрешението поражда действие от датата, на която заявителят го е получил или се смята, че го е получил. В изключителни случаи обаче, когато законните интереси на титуляря на разрешението налагат това, митническите органи могат да отложат датата, от която отмяната или изменението на разрешението поражда действие, в предвидените срокове в договарящите страни. Датата, от която решението поражда действие, се посочва в решението за отмяна или изменение на разрешението.
 Член 66
 Преразглеждане на разрешението
 1. Митническият орган, компетентен за издаването на разрешението, го преразглежда в следните случаи:
 а)
 когато в съответното законодателство са настъпили промени, които засягат разрешението;
 б)
 когато това е необходимо в резултат на извършения мониторинг;
 в)
 когато това е необходимо предвид информацията, предоставена от титуляря на разрешението в съответствие с член 65, параграф 1 или от други органи.
 2. Митническият орган, компетентен за издаването на разрешението, съобщава резултата от преразглеждането на титуляря на разрешението.
 Член 67
 Спиране на действието на разрешението
 1. Митническият орган,


text:
който е компетентен за издаването на разрешението, спира действието на разрешението вместо да го обезсили, отмени или измени, когато:
 а)
 този митнически орган смята, че вероятно са налице достатъчни основания за обезсилване, отмяна или изменение на разрешението, но все още не разполага с всички необходими данни, за да постанови обезсилване, отмяна или изменение;
 б)
 този митнически орган смята, че условията за разрешението не са спазени или че титулярят на разрешението не изпълнява задълженията, наложени по силата на разрешението, и е целесъобразно да му се предостави възможност да вземе мерки, за да осигури спазването на условията или изпълнението на задълженията;
 в)
 титулярят на разрешението иска такова спиране, защото временно не е в състояние да спазва условията, предвидени за разрешението, или да изпълнява задълженията, наложени му по силата на това разрешение.
 2. В случаите по параграф 1, букви б) и в) титулярят на разрешението уведомява митническия орган, компетентен за издаването на разрешението, за мерките, които се задължава да вземе, за да осигури спазването на условията или изпълнението на задълженията, както и за времето, което му е необходимо, за да вземе тези мерки.
 Член 68
 Срок на спиране на действието на разрешението
 1. Срокът на спиране на действието на разрешение, определен от компетентния митнически орган, съответства на времето, необходимо на този митнически орган, за да установи дали са изпълнени условията за обезсилване, отмяна или изменение.
 Когато обаче митническият орган смята, че има вероятност титулярят на разрешението да не изпълнява критериите, определени в член 57, параграф 1, буква б), действието на разрешението се спира, докато се констатира дали някое от долуизброените лица е извършило тежко нарушение или повторни нарушения:
 а)
 титулярят на разрешението;
 б)
 лицето, което отговаря за дружеството — титуляр на съответното разрешение, или упражнява контрол върху управлението му;
 в)
 лицето, което отговаря по митническите въпроси в дружеството — титуляр на съответното разрешение.
 2. В случаите по член 67, параграф 1, букви б) и в) срокът на спиране на действието на разрешение, който е определен от митническия орган, компетентен за издаването на разрешението, съответства на времето, съобщено от титуляря на разрешението по член 67, параграф 2. По целесъобразност срокът на спиране на действието на разрешението може да бъде удължен допълнително по искане на титуляря на разрешението.
 Срокът на спиране на действието на разрешението може да бъде удължен допълнително с времето, необходимо на компетентния митнически орган, за да провери дали взетите мерки осигуряват спазването на условията или изпълнението на задълженията; това време не може да надвишава 30 дни.
 3. Когато след спиране на действието на разрешение митническият орган, компетентен за издаването на разрешението, възнамерява да обезсили, отмени или измени това разрешение по силата на член 65, срокът на спиране, определен по реда на параграфи 1 и 2 от настоящия член, се удължава по целесъобразност до пораждането на действие на решението за обезсилване, отмяна или изменение.
 Член 69
 Завършване на спирането на действието на разрешението
 1. Спирането завършва при изтичане на срока на спирането, освен ако преди изтичането на този срок е възникнала някоя от следните ситуации:
 а)
 спирането е отменено въз основа на това,


text:
че в случаите по член 67, параграф 1, буква а) няма основания за обезсилване, отмяна или изменение на разрешението в съответствие с член 65, в който случай спирането завършва на датата, на която е отменено;
 б)
 спирането е отменено въз основа на това, че в случаите по член 67, параграф 1, букви б) и в) титулярят на разрешението е взел необходимите мерки, за да осигури спазването на условията, предвидени за разрешението, или изпълнението на задълженията, наложени му по силата на разрешението, и митническият орган, компетентен за издаването на разрешението, смята взетите мерки за удовлетворителни, в който случай спирането завършва на датата, на която е отменено;
 в)
 разрешението, чието действие е спряно, е обезсилено, отменено или изменено, в който случай спирането завършва на датата на обезсилването, отмяната или изменението.
 2. Митническият орган, компетентен за издаването на разрешението, информира титуляря на разрешението за завършването на спирането на действието на разрешението.
 Член 70
 Валидност на разрешението
 Митническите органи могат да приемат заявления за издаване на разрешения по член 55 и да издават разрешения преди 1 май 2016 г. Тези разрешения се издават в съответствие с условията, установени в настоящото допълнение, и не са валидни преди 1 май 2016 г.
 Член 71
 Преразглеждане на разрешенията, които вече са в сила към 1 май 2016 г.
 1. Разрешенията, издадени на основание на член 55, букви а), б), г) и д) от Конвенцията, изменена с Решение No 1/2008, които са валидни към 1 май 2016 г. и които не са с ограничен срок на действие, се преразглеждат до 1 май 2019 г.
 2. Разрешенията, издадени на основание на член 55, букви а), б), г) и д) от Конвенцията, изменена с Решение No 1/2008, които са валидни към 1 май 2016 г., остават валидни, както следва:
 а)
 за разрешенията с ограничен срок на действие — по-ранната от следните дати: края на този срок или 1 май 2019 г.;
 б)
 за всички останали разрешения — до преразглеждането на разрешението.
 3. С решенията, взети вследствие на преразглеждането, се отменят преразгледаните разрешения и при необходимост се дават нови разрешения. Титулярите на разрешенията се уведомяват незабавно за тези решения.
 4. Независимо от параграф 1, разрешенията, издадени на основание на член 55, буква е), подточки i) и ii) от Конвенцията, изменена с Решение No 1/2008, които са валидни към 1 май 2016 г., остават валидни след тази дата и не е нужно да бъдат преразглеждани.
 Член 72
 Деловодство на митническите органи
 1. Митническите органи съхраняват заявленията и свързаните с тях придружителни документи, както и копие от всяко издадено разрешение.
 2. Когато се отхвърля заявление или се обезсилва, отменя, изменя или спира разрешение, заявлението и решението за отхвърляне на заявлението или решението за обезсилване, отмяна, изменение или спиране на разрешението, според случая, и всички свързани с тях придружителни документи се съхраняват за срок от най-малко три години от края на календарната година, през която е отхвърлено заявлението или е обезсилено, отменено, изменено или спряно разрешението.
 Член 73
 Валидност на пломбите, които вече са в употреба към 1 май 2016 г.
 Митническите пломби по


text:
член 38 и пломбите от специален тип по член 82, отговарящи на изискванията по приложение А2 към Конвенцията, изменена с Решение No 1/2008, могат да продължат да се използват до по ранната от следните дати: датата на изчерпването на запасите или 1 май 2019 г.
 ГЛАВА II
 Общо обезпечение и освобождаване от обезпечение
 Член 74
 Референтен размер
 1. Ако в член 75 не е предвидено друго, размерът на общото обезпечение е равен на референтния размер, определен от митническото учреждение по обезпечението.
 2. Референтният размер на общото обезпечение съответства на размера на задължението, който може да стане дължим във връзка с всяка операция по общ транзит, за която се предоставя обезпечението, през периода между поставянето на стоките под общия транзитен режим и момента на приключване на режима.
 За целите на това изчисление се вземат предвид най-високите равнища на задължението, приложими за стоките от същия вид в държавата на митническото учреждение по обезпечението, а съюзните стоки, превозвани по силата на Конвенцията, се третират като несъюзни стоки.
 Когато митническото учреждение по обезпечението не разполага с информацията, необходима за определяне на референтния размер, този размер се определя на 10 000 EUR за всяка операция по транзит.
 3. Митническото учреждение по обезпечението определя референтния размер в сътрудничество с титуляря на режима. Митническото учреждение по обезпечението определя референтния размер въз основа на информацията за стоките, поставени под общия транзитен режим през предходните 12 месеца, и въз основа на прогнозния обем на планираните операции, виден по-конкретно от търговската документация и счетоводната отчетност на титуляря на режима.
 4. Митническото учреждение по обезпечението преразглежда референтния размер по своя инициатива или въз основа на искане от титуляря на режима и при необходимост го променя.
 5. Всеки титуляр на режима гарантира, че сумата, която е дължима или може да стане дължима, не надвишава референтния размер.
 Лицето уведомява митническото учреждение по обезпечението, когато референтният размер вече не е достатъчен за покриване на неговите операции.
 6. Мониторингът на референтния размер, който покрива размера на задълженията, който може да стане дължим във връзка със стоките, поставени под общия транзитен режим, се осигурява посредством електронната система по член 4, параграф 1 за всяка операция по общ транзит към момента на поставяне на стоките под общия транзитен режим.
 Член 75
 Равнище на общото обезпечение
 1. Титулярят на режима може да получи разрешение за използване на общо обезпечение с намален размер или за освобождаване от обезпечение.
 2. Размерът на общото обезпечение се намалява, както следва:
 а)
 на 50 % от референтния размер, определен по реда на член 74, когато са изпълнени следните условия:
 i)
 заявителят поддържа счетоводна система, която съответства на общоприетите счетоводни принципи, които се прилагат в договарящата страна, където се намира счетоводната му отчетност, позволява митнически контрол, основан на одит, и съхранява записи на данни за минали периоди, които осигуряват одитна следа от момента, в който данните се въвеждат в съответното дело;
 ii)
 заявителят разполага с административна организация, която съответства на вида и мащаба на стопанската му дейност и е подходяща за управлението на стоковите потоци, както и със система за вътрешен контрол, която е