text: на Съединените щати и на държавите-членки на ЕС, включително съгласно Споразумението за правна взаимопомощ между Европейския съюз и Съединените щати от 25 юни 2003 г. и свързаните с него двустранни инструменти за правна взаимопомощ между Съединените щати и държавите-членки на ЕС.Член 22Уведомяване за промени в националното правоСтраните се уведомяват една друга за влизането в сила на всички законодателни разпоредби, които могат да имат съществено отражение върху изпълнението на настоящото споразумение.Член 23Преглед и оценка1. Страните извършват съвместен преглед на изпълнението на настоящото споразумение една година след влизането му в сила и след това на редовни интервали, според договореното между Страните. Освен това Страните съвместно оценяват настоящото споразумение четири години след влизането му в сила.2. Страните предварително и съвместно определят реда и условията на съвместния преглед и се уведомяват взаимно за състава на съответните си екипи. За целите на съвместния преглед Европейският съюз се представлява от Европейската комисия, а Съединените щати — от DHS. Екипите могат да включват подходящи експерти по защита на данните и по правоприлагане. При спазване на приложимите закони, от участниците в съвместния преглед се изисква да имат съответните разрешения за достъп до класифицирана информация и да спазват поверителността на обсъжданията. За целите на прегледа DHS осигурява подходящ достъп до съответните документи, системи и персонал.3. След съвместния преглед Европейската комисия представя доклад на Европейския парламент и на Съвета на Европейския съюз. На Съединените щати се дава възможността да представят писмени забележки, които се прилагат към доклада.Член 24Решаване на спорове и спиране на действието на споразумението1. Всеки спор, възникнал при изпълнението на настоящото споразумение, както и всички свързани с него въпроси, водят до консултации между Страните за постигане на взаимно приемливо решение, включително предоставяне на възможност на всяка от Страните да съобрази действията си в рамките на разумен срок.2. В случай, че консултациите не доведат до решаване на спора, всяка от Страните може да спре прилагането на настоящото споразумение чрез писмено уведомление по дипломатически път, като всяко такова спиране поражда действие 90 дни след датата на такова уведомление, освен ако Страните не се договорят за друга дата.3. Независимо от спирането на действието на настоящото споразумение, всички PNR данни, получени от DHS съгласно разпоредбите на настоящото споразумение преди спиране на неговото действие, продължават да се обработват и използват в съответствие със защитните мерки в настоящото споразумение.Член 25Прекратяване1. Всяка от страните може да прекрати настоящото споразумение по всяко време чрез писмено уведомление по дипломатически път.2. Прекратяването влиза в сила 120 дни след датата на такова уведомление, освен ако Страните не се договорят за друга дата.3. Преди да прекратят настоящото споразумение Страните провеждат консултации по начин, който позволява достатъчно време за постигането на взаимно приемливо решение.4. Независимо от прекратяването на настоящото споразумение, всички PNR данни, получени от DHS съгласно разпоредбите на настоящото споразумение преди неговото прекратяване, продължават да се обработват и използват в съответствие със защитните мерки в настоящото споразумение.Член 26Срок на действие1. При спазване на разпоредбите на член 25, настоящото споразумение остава в сила за срок от седем години от датата на влизането си в сила.2. При изтичане на срока, определен в


text: параграф 1 от настоящия член, както и на всеки последвал срок на подновяване по настоящия параграф, споразумението се подновява за последващ срок от седем години, освен когато една от Страните не уведоми другата писмено по дипломатически път най-малко дванадесет месеца предварително за намерението си да не подновява споразумението.3. Независимо от изтичането на срока на действие на настоящото споразумение, всички PNR данни, получени от DHS съгласно разпоредбите на настоящото споразумение, продължават да се обработват в съответствие със защитните мерки на настоящото споразумение. По същия начин, всички PNR данни, които DHS е получило по силата на Споразумението между Европейския съюз и Съединените американски щати относно обработката и предаването на данни от досиетата на пътниците (PNR данни) от въздушни превозвачи на Министерството на вътрешната сигурност на Съединените щати, подписано в Брюксел и Вашингтон на 23 и 26 юли 2007 г., продължават да бъдат обработвани и използвани в съответствие със защитните мерки в посоченото споразумение.Член 27Заключителни разпоредби1. Настоящото споразумение влиза в сила на първия ден от месеца, следващ датата, на която Страните са разменили уведомления, посочващи, че са изпълнили вътрешните си процедури за тази цел.2. От датата на своето влизане в сила настоящото споразумение заменя Споразумението от 23 и 26 юли 2007 г.3. Настоящото споразумение ще се прилага на територията на Дания, Обединеното кралство или Ирландия единствено ако Европейската комисия уведоми Съединените щати в писмена форма, че Дания, Обединеното кралство или Ирландия е решила/о да се обвърже със споразумението.4. Ако преди влизането в сила на споразумението Европейската комисия уведоми Съединените щати, че настоящото споразумение ще се прилага на територията на Дания, Обединеното кралство или Ирландия, настоящото споразумение се прилага на територията на съответната държава от същата дата, както и за другите държави-членки на ЕС, обвързани от споразумението.5. Ако Европейската комисия уведоми Съединените щати след влизането в сила на настоящото споразумение, че то се прилага на територията на Дания, Обединеното кралство или Ирландия, настоящото споразумение се прилага на територията на съответната държава от първия ден, който следва получаването от страна на Съединените щати на уведомлението.Съставено в Брюксел на четиринадесети декември две хиляди и единадесета година в два оригинални екземпляра.Съгласно законодателството на ЕС, настоящото споразумение се изготвя от ЕС също на български, гръцки, датски, естонски, испански, италиански, латвийски, литовски, малтийски, немски, нидерландски, полски, португалски, румънски, словашки, словенски, унгарски, фински, френски, чешки и шведски език.За Европейския съюзЗа Съединените американски щати--------------------------------------------------ПРИЛОЖЕНИЕВИДОВЕ PNR ДАННИ1. Код за идентифициране на записа с PNR данни2. Дата на резервация/издаване на билет3. Дата(и) на планирано пътуване4. Име(на)5. Налична информация от програмите за лоялност и за преимущества (напр. безплатни билети, ползване на по-висока категория услуга и др.)6. Други имена в PNR данните, включително брой на пътниците в един запис с PNR данни7. Цялата налична информация за контакт (включително информация за източника)8. Цялата налична информация за плащането/фактурирането (с изключение на други данни за трансакцията, свързани с кредитна карта или сметка, както и такива, които нямат отношение към трансакцията във връзка с пътуването)9. График на пътуването за конкретен запис с PNR данни10. Пътническа агенция/туроператор11. Информация за споделяне на кодове12. Разделена информация13. Статут на пътника по отношение на

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
 22.6.2020
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 199/1
 МЕЖДУНАРОДНО СПОРАЗУМЕНИЕ
 между Европейския съюз и Република Турция относно участието на Република Турция в програмата на Съюза „Хоризонт 2020“ — рамкова програма за научни изследвания и иновации (2014—2020 г.)“
 ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ, наричана по-долу за краткост „Комисията“, представляваща Европейския съюз,
 от една страна, и
 ПРАВИТЕЛСТВОТО НА РЕПУБЛИКА ТУРЦИЯ, наричано по-долу за краткост „Турция“,
 от друга страна, наричани по-долу заедно „страните“,
 КАТО ИМАТ ПРЕДВИД, ЧЕ:
 (1)
 Рамковото споразумение между Европейската общност и Република Турция относно общите принципи за участие на Турция в програми на Общността (наричано по-долу за краткост „Рамковото споразумение“) (1) беше прието на 26 февруари 2002 г. и влезе в сила на 5 септември 2002 г., като на Комисията и на компетентните органи на Турция беше оставено да определят с меморандум за разбирателство (2) специфичните ред и условия, включително финансовите вноски, по отношение на посоченото участие във всяка отделна програма.
 (2)
 Новата програма на Съюза за научни изследвания и иновации „Хоризонт 2020“ — рамкова програма за научни изследвания и иновации (2014—2020 г.)“ (наричана по-долу за краткост „програмата“) бе установена с Регламент (ЕС) No 1291/2013 на Европейския парламент и на Съвета (3).
 (3)
 „Хоризонт 2020“ има за цел да допринесе за изграждането на европейското научноизследователско пространство и Съюза за иновации.
 (4)
 В съответствие с член 7 от Регламент (ЕС) No 1291/2013 при асоцииране с „Хоризонт 2020“, специфичните ред и условия за участие, включително финансовите вноски, които се изчисляват съобразно брутния вътрешен продукт на съответната асоциирана държава, се определят с международно споразумение между Съюза и асоциираната държава.
 СЕ СПОРАЗУМЯХА ЗА СЛЕДНОТО:
 Член 1
 Обхват — програмата
 1. Турция участва като асоциирана държава в програмата, която се състои от:
 Регламент (ЕС) No 1291/2013 за установяване на „Хоризонт 2020“ — рамкова програма за научни изследвания и иновации (2014—2020 г.);
 Регламент (ЕС) No 1290/2013 на Европейския парламент и на Съвета (4) за определяне на правилата за участие и разпространение на резултатите в „Хоризонт 2020“ — рамкова програма за научни изследвания и иновации (2014—2020 г.)“ и за отмяна на Регламент (ЕО) No 1906/2006, включително делегирани актове и всякакви други следващи разпоредби;
 Решение 2013/743/ЕС на Съвета (5) за създаване на специфичната програма за изпълнение на „Хоризонт 2020“ и всяка друга разпоредба, свързана с изпълнението на програмата „Хоризонт 2020“.
 2. Регламент (ЕО) No 294/2008/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (6), изменен с Регламент (ЕС) No 1292/2013 (7) за създаване на Европейски институт за иновации и технологии, се прилага и по отношение на участието на турски субекти в общностите на знание и иновации.
 Член 2
 Ред и условия за участие в програмата
 1. Турция участва в дейностите по програмата в съответствие с целите, критериите и процедурите, определени в нея, както и с реда и условията, посочени в настоящото споразумение и приложенията към него.
 2. Правните субекти, установени в Турция, участват в непреки действия по програмата при същите условия като тези, които се прилагат към правните субекти от държавите — членки на Европейския съюз, в съответствие с реда и условията, определени или посочени в настоящото споразумение.
 3. Правните субекти,


text:
установени в Турция, участват в дейностите на Съвместния изследователски център при същите условия, които се прилагат към правните субекти от държавите — членки в Европейския съюз.
 4. Правните субекти, установени в Турция, участват в дейностите на общностите на знание и иновации.
 5. В случай че Съюзът изготви разпоредби за прилагане на членове 185 и 187 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), на Турция се предоставя възможност да участва в правните структури, създадени в съответствие с тези разпоредби, като се спазват решенията и регламентите, които са били приети или ще бъдат приети за създаването на посочените правни структури. Правните субекти, установени в Турция, участват в непреките действия, основани на членове 185 и 187 от ДФЕС.
 6. С оглед на своето участие в програмата Турция плаща финансова вноска в общия бюджет на Европейския съюз в съответствие със следващия по-долу член 3 и с приложение II.
 7. Представители на Турция се допускат да участват като наблюдатели в комитетите, извършващи наблюдение на изпълнението на програмата, за която Турция допринася финансово, и да вземат отношение по точки, свързани с Турция.
 Представителите на Турция не присъстват по време на гласуването в посочените комитети. Резултатът от него се съобщава на Турция.
 Участието, посочено в настоящия параграф, е в същата форма, включително процедурите за получаване на информация и документи, като приложимата за представителите на държавите — членки на Европейския съюз.
 8. Представителите на Турция участват в управителния съвет на Съвместния изследователски център в съответствие с процедурния правилник на управителния съвет на Съвместния изследователски център. Участието, посочено в настоящия параграф, е в същата форма, включително процедурите за получаване на информация и документи като приложимата за представителите на държавите — членки на Европейския съюз.
 9. При процедурите, свързани с искания, споразумения за отпускане на безвъзмездни средства и доклади, както и за други правни и административни аспекти на програмата се използва един от официалните езици на Съюза — в конкретния случай това е английският.
 10. Пътните и дневните разходи, извършени от представителите и експертите от Турция за целите на тяхното участие като наблюдатели в работата на комитета, посочен в член 10, параграф 1 от Решение 2013/743/ЕС за създаване на специфичната програма за изпълнение на „Хоризонт 2020“, или в други заседания, свързани с изпълнението на програмата, се възстановяват от Комисията на същото основание и в съответствие с действащите понастоящем процедури, приложими за представителите на държавите — членки на Европейския съюз.
 Член 3
 Финансова вноска
 1. Турция заплаща за всяка година участие в програмата финансова вноска в общия бюджет на Европейския съюз.
 Финансовата вноска на Турция се прибавя към сумата, ежегодно определяна в общия бюджет на Европейския съюз за изпълнение на финансовите задължения, които произтичат от различни видове мерки, необходими за изпълнението, управлението и функционирането на програмата.
 2. Ако Турция поиска, част от финансовата ѝ вноска може да бъде поета по линия на съответните инструменти на Съюза за външна помощ.
 3. Правилата относно финансовата вноска на Турция са определени в приложение II към настоящото споразумение.
 Член 4
 Докладване и оценка
 1. Без да се засягат отговорностите на Комисията и на Европейската


text:
сметна палата, свързани с мониторинга и оценката на програмата, участието на Турция в програмата се наблюдава непрекъснато на партньорски начала от Комисията и Турция.
 2. Правилата относно финансовия контрол, възстановяването и други мерки за борба с измамите са посочени в приложение III към настоящото споразумение.
 3. Турция също така предоставя на Комисията докладите, необходими за оценка на участието ѝ в програмата и обсъжданията в Съвместния комитет, който ще бъде създаден посредством настоящото споразумение.
 Член 5
 Комитет за научни изследвания и иновации ЕС—Турция
 1. По силата на настоящото споразумение се създава Комитет за научни изследвания и иновации ЕС—Турция (наричан по-долу за краткост „Съвместният комитет“).
 2. Съвместният комитет има следните функции:
 —
 да осигурява прегледа и оценяването на изпълнението на настоящото споразумение;
 —
 да проучва всички мерки, които могат да допринесат за подобряване и развитие на сътрудничеството.
 3. Съвместният комитет заседава по искане на която и да било от страните. Комитетът приема свой процедурен правилник.
 4. Съвместният комитет се състои от представители на Европейския съюз и на Турция.
 Член 6
 Влизане в сила
 След подписването на настоящото споразумение то влиза в сила на датата, на която Турция е уведомила Комисията по дипломатически път, че всички нейни необходими вътрешни условия за влизане в сила на настоящото споразумение са изпълнени.
 Член 7
 Заключителни разпоредби
 1. Настоящото споразумение се прилага временно от момента на подписването му. То се прилага от 1 януари 2014 г. и за цялата продължителност на програмата.
 2. Страните могат да прекратят настоящото споразумение във всеки един момент от периода на изпълнение на програмата чрез писмено известие, в което заявяват намерението си да прекратят своето участие в програмата.
 В съответствие с посочените по-долу условия прекратяването поражда действие три календарни месеца след датата, на която писменото известие стигне до своя получател.
 Изтичането на срока на действие и/или прекратяването на настоящото споразумение не засягат:
 а)
 проектите или дейностите, които са в процес на изпълнение;
 б)
 изпълнението на всички договорености, които се прилагат към посочените в параграф 2, буква а) проекти и дейности.
 В случай на прекратяване на действието на настоящото споразумение, Съюзът възстановява на Турция частта от нейната вноска в общия бюджет на Европейския съюз, която няма да бъде изразходвана поради прекратяването.
 3. Приложенията са неразделна част от настоящото споразумение.
 4. Настоящото споразумение може да бъде изменяно само писмено по взаимно съгласие на страните.
 5. Асоциирането на Турция към следващата рамкова програма за научни изследвания и иновации на Съюза, ако Турция поиска това, е предмет на ново споразумение, което да бъде договорено между страните.
 Съставено в Истанбул на 4 юни две хиляди и четиринадесета година, в два оригинални екземпляра — на английски и на турски език, като текстовете и на двата езика са еднакво автентични.
 За Република Турция,
 Ahmet YÜCEL
 Изпълняващ длъжността заместник-министър на Министерството по въпросите, свързани с Е Сна Република Турция
 За Комисията,
 от името на Европейския съюз
 Robert-Jan SMITS
 Генерална дирекция „Научни изследвания и иновации“
 Европейска комисия
 (1) ОВ L 61, 2.3.2002 г., стр. 29.
 (2) Настоящото международно споразумение представлява и има същите правни последици като меморандум за разбирателство, както посочено


text:
в Рамковото споразумение относно принципите и условията за участие в програми на Общността.
 (3) Регламент (ЕС) No 1291/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2013 г. за установяване на „Хоризонт 2020“ — рамкова програма за научни изследвания и иновации (2014—2020 г.), и за отмяна на Решение No 1982/2006/ЕО (ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 104).
 (4) Регламент (ЕС) No 1290/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2013 година за определяне на правилата за участие и разпространение на резултатите в „Хоризонт 2020“ — рамкова програма за научни изследвания и иновации (2014—2020 г.)“ и за отмяна на Регламент (ЕО) No 1906/2006 (ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 81).
 (5) Решение 2013/743/ЕС на Съвета от 3 декември 2013 година за създаване на специфичната програма за изпълнение на „Хоризонт 2020“ — рамковата програма за научни изследвания и иновации (2014—2020 г.) и за отмяна на решения 2006/971/EО, 2006/972/EО, 2006/973/EО, 2006/974/EО и 2006/975/EО (ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 965).
 (6) Регламент (ЕО) No 294/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2008 година за създаване на Европейски институт за иновации и технологии (ОВ L 97, 9.4.2008 г., стр. 1).
 (7) Регламент (ЕС) No 1292/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2013 г. за изменение на Регламент (ЕО) No 294/2008 за създаване на Европейски институт за иновации и технологии (ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 174).
 ПРИЛОЖЕНИЕ I
 Ред и условия за участието на правни субекти от Турция в програмата
 1.
 За целите на участието на Турция в програмата, правен субект от Турция се определя като всяко физическо или юридическо лице, установено в Турция съгласно националното законодателство, което има правосубектност и може, действайки от свое име, да упражнява права и да поема задължения. По отношение на физическите лица, за позоваванията на мястото на установяване се приема, че се отнасят за обичайното пребиваване.
 2.
 Участието на правни субекти от Турция в програмата следва условията, определени за правни субекти, установени в „асоциирана държава“, както е посочено в правилата за участие.
 Правни субекти, установени в Турция, имат право на финансиране по линия на инструментите, създадени по програмата „Хоризонт 2020“.
 Правен субект, установен в друга държава, асоциирана към програмата, се ползва със същите права и задължения по настоящото споразумение, както правните субекти, които са установени в държава членка, при условие че дадената асоциирана държава, в която е установен правният субект, е съгласна да предоставя същите права и задължения на правни субекти от други асоциирани държави.
 3.
 Правните субекти от Турция се вземат предвид, заедно с тези от Съюза, при избора на независими експерти за задачите и при посочените в правилника за участие условия.
 4.
 В рамките на съществуващите разпоредби страните полагат всички усилия, за да улеснят свободното движение и пребиваване на учените, които участват в дейностите, обхванати от настоящото споразумение, както и да улеснят трансграничното движение на стоки и услуги, предназначени за използване в такива дейности.
 ПРИЛОЖЕНИЕ II
 Правила относно финансовата вноска на Турция в програмата (2014—2020 г.)
 I. Изчисляване на финансовата вноска на Турция
 1.
 Финансовата вноска на


text:
Турция в програмата се определя на годишна база пропорционално на сумата, налична през дадената година в общия бюджет на Европейския съюз за бюджетни кредити за поети задължения, необходими за изпълнението, управлението и функционирането на програмата, и в допълнение към тази сума.
 2.
 Коефициентът на пропорционалност, чрез който се определя финансовата вноска на Турция, е равен на съотношението между брутния вътрешен продукт на Турция по пазарни цени и сбора на брутните вътрешни продукти по пазарни цени на държавите — членки на Европейския съюз, и на Турция.
 Ще бъдат взети предвид последните публикувани брутни вътрешни продукти за същата година от Статистическата служба на Европейските общности (Евростат), налични към момента на договаряне на настоящото споразумение (т.е. 2011 г.). Коефициентът на пропорционалност, установен за първата година на участие като 4,184 %, ще остане същия за следващите години.
 3.
 За да се улесни участието ѝ в програмата, вноската на Турция ще се прилага за съответните финансови години чрез прилагане на корекционен коефициент от 0,14, както следва:
 —
 финансова година 2014: вноската съгласно параграф 1 и коефициента на пропорционалност, определен в съответствие с параграф 2, умножен по 0,14;
 —
 финансова година 2015: вноската съгласно параграф 1 и коефициента на пропорционалност, определен в съответствие с параграф 2, умножен по 0,14;
 —
 финансова година 2016: вноската съгласно параграф 1 и коефициента на пропорционалност, определен в съответствие с параграф 2, умножен по 0,14;
 —
 финансова година 2017: вноската съгласно параграф 1 и коефициента на пропорционалност, определен в съответствие с параграф 2, умножен по 0,14;
 —
 финансова година 2018: вноската съгласно параграф 1 и коефициента на пропорционалност, определен в съответствие с параграф 2, умножен по 0,14;
 —
 финансова година 2019: вноската съгласно параграф 1 и коефициента на пропорционалност, определен в съответствие с параграф 2, умножен по 0,14;
 —
 финансова година 2020: вноската съгласно параграф 1 и коефициента на пропорционалност, определен в съответствие с параграф 2, умножен по 0,14.
 4.
 През четвъртата година след влизане в сила на настоящото споразумение страните преразглеждат корекционния коефициент, приложим към финансовата вноска на Турция, като за целта използват данните относно участието на турски субекти в непреките и преките действия по програмата в периода 2014—2016 г.
 5.
 Комисията предоставя на Турция своевременно и не по-късно от 1 септември през годината, предхождаща всяка финансова година, следната информация заедно със съответните фактологични документи:
 —
 сумите на бюджетните кредити за поети задължения в разходната част на проектобюджета на Европейския съюз относно програмата;
 —
 предвидената сума на вноските въз основа на проектобюджета, съответстващи на участието на Турция в програмата съгласно параграфи 1, 2, 3 и 4.
 След окончателното приемане на общия бюджет Комисията уведомява Турция за окончателните суми по първата алинея, вписани в разходната част и съответстващи на участието на Турция.
 II. Плащане на финансовата вноска на Турция
 1.
 Всяка финансова година, не по-късно от 30 януари и 15 юни, Комисията изпраща на Турция покана за внасяне на средствата, съответстващи на финансовата ѝ вноска съгласно настоящото споразумение.
 2.
 Тези покани за внасяне на средства предвиждат съответно изплащането на:
 —
 шест дванадесети от вноската на Турция не по-късно от 60 дни


text:
след датата на поканата за внасяне на средства; и
 —
 шест дванадесети от вноската на Турция не по-късно от 60 дни след датата на втората покана за внасяне на средства.
 Първата покана за внасяне на средства за всяка финансова година се изчислява въз основа на сумата, посочена в приходната част на проектобюджета: изравняването на така изплатената сума се извършва при плащането, следващо втората покана за внасяне на средства за същата финансова година.
 По отношение на първата година от изпълнението на настоящото споразумение, в срок от 30 дни от датата на подписване, Комисията изпраща първа покана с обратна сила за внасяне на средствата. Ако тази покана бъде изпратена след 15 юни, в нея се предвижда плащане в срок до 60 дни на дванадесет дванадесети от вноската на Турция, която е изчислена на базата на сумата, посочена в приходната част на бюджета.
 3.
 През последната година от изпълнението на програмата Комисията изпраща — най-късно на 15 юни — една покана за внасяне на средства, чрез която изисква пълния размер на финансовата вноска на Турция за финансовата година 2020. Пълният размер на вноската на Турция се изплаща не по-късно от 60 дни след поканата за внасяне на средства за 2020 г.
 4.
 Вноската на Турция се изразява и плаща в евро.
 5.
 Плащането от страна на Турция се завежда в програмите на Съюза като бюджетен приход, вписан в съответната бюджетна функция в приходната част на общия бюджет на Европейския съюз. Управлението на бюджетните кредити се извършва съгласно Финансовия регламент, който се прилага за общия бюджет на Европейския съюз.
 6.
 Турция плаща своята вноска по настоящото споразумение, както е посочено в раздел II, точка 2 от приложение II.
 Всяко закъсняло плащане на вноската поражда лихва за забава, дължима от Турция върху неизплатената сума от настъпване на падежа. Лихвеният процент за дължими суми, неплатени до падежа, е процентът, прилаган от Европейската централна банка за нейните основни операции по рефинансиране, публикуван в серия C на Официален вестник на Европейския съюз, в сила на първия календарен ден от месеца, в който се пада падежът, завишен с един и половина процентни пункта.
 В случай че закъснението в плащането на вноската е такова, че може сериозно да застраши изпълнението и управлението на програмата, Комисията временно прекратява участието на Турция в програмата, ако в срок от 20 работни дни след официалното напомнително писмо не е постъпило плащане, като това не засяга задълженията на Съюза съгласно вече сключените споразумения и/или договори за отпускане на безвъзмездни средства, отнасящи се до изпълнението на избрани непреки действия.
 7.
 Най-късно до 30 юни през годината, следваща финансовата година, отчетът за бюджетните кредити за програмата през същата финансова година се изготвя и предава на Турция за информация в съответствие с формата на отчета за приходите и разходите на Комисията.
 8.
 При приключване на отчетите за всяка финансова година и в рамките на подготовката на отчета за приходите и разходите Комисията извършва изравняване на сметките по отношение на участието на Турция.
 При това изравняване се отчитат преобразуванията, получени посредством прехвърляне, сторниране, пренос и отмяна или посредством допълнителни


text:
и коригиращи бюджети през финансовата година.
 Това изравняване се извършва при второто плащане за следващата финансова година, a за последната финансова година — през юли 2021 г. По-нататъшно изравняване следва всяка година до 2023 г.
 ПРИЛОЖЕНИЕ III
 Финансов контрол по отношение на турските участници в програмата
 I. Директна комуникация
 Комисията осъществява директна комуникация с установените в Турция участници в програмата и с техните подизпълнители. Те могат директно да представят на Комисията цялата информация и документация, която се изисква от тях въз основа на инструментите, посочени в настоящото споразумение, и на споразуменията и/или договорите за отпускане на безвъзмездни средства, сключени с оглед на тяхното изпълнение.
 II. Одити
 1.
 В съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) No 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (1) (наричан по-долу за краткост „Финансовият регламент“) и Делегиран регламент (ЕС) No 1268/2012 на Комисията (2) (наричан по-долу за краткост „правилата за прилагане“), както и с другите норми, посочени в настоящото споразумение, споразуменията и/или договорите за отпускане на безвъзмездни средства, сключени с установените в Турция участници в програмата, могат да предвиждат извършването на научни, финансови, технически или други одити по всяко време в обектите на участниците или на техните подизпълнители от служители на Комисията или други упълномощени от нея лица.
 2.
 Представителите на Комисията, Европейската сметна палата и другите лица с мандат от Комисията разполагат с подходящ достъп до обектите, дейностите и документите (в електронен формат и на хартия), както и до всяка информация, необходима за извършване на такива одити, при условие че това право на достъп бъде изрично посочено в споразуменията и/или договорите за отпускане на безвъзмездни средства, сключени с турските участници в изпълнение на инструментите, посочени в настоящото споразумение.
 3.
 Одитите могат да се извършват след изтичане на срока на действие на програмата или на настоящото споразумение при условията, предвидени в съответните споразумения и/или договори за отпускане на безвъзмездни средства. Всеки одит, извършен след изтичане на срока на действие на програмата или на настоящото споразумение, е съобразен с условията, посочени в настоящото приложение.
 III. Проверки на място от Комисията (OLAF)
 1.
 В рамките на настоящото споразумение Комисията, и по-специално Европейската служба за борба с измамите (OLAF), има право да извършва проверки и инспекции на място в обектите на участниците и техните подизпълнители от Турция в съответствие с реда и условията, предвидени в Регламент (Евратом, ЕО) No 2185/96 на Съвета (3).
 2.
 Проверките и инспекциите на място се подготвят и извършват от Комисията в тясно сътрудничество с компетентния турски орган, определен от правителството на Турция. Определеният орган се уведомява предварително и в подходящ срок за предмета, целта и правното основание на проверките и инспекциите, за да може да осигури съдействие. За целта длъжностните лица на компетентните органи на Турция могат да участват в проверките и инспекциите на място.
 3.
 Ако съответните турски органи пожелаят, проверките и инспекциите на място могат да бъдат извършвани съвместно от Комисията и от тях.
 4.
 В случай че участниците в програмата се противопоставят на проверка или инспекция на място, турските органи, действащи в съответствие с националните правила и разпоредби, оказват съдействие на инспекторите


text:
от Комисията в разумна степен, така че те да изпълнят задълженията си за извършване на проверката или инспекцията на място.
 5.
 Комисията съобщава във възможно най-кратки срокове на компетентния турски орган за всеки факт или съмнение, свързани с нередности, забелязани от нея в хода на проверката или инспекцията на място. Във всеки случай от Комисията се изисква да уведоми гореспоменатия орган за резултата от тези проверки и инспекции.
 IV. Информация и консултации
 1.
 С оглед на правилното прилагане на настоящото приложение компетентните органи от Турция и Съюза обменят редовно информация, освен ако националните правила и разпоредби забраняват или не разрешават това, а при поискване на някоя от страните провеждат консултации.
 2.
 Компетентните турски органи уведомяват Комисията в надлежен срок за всеки факт или съмнение, забелязани от тях по отношение на нередност във връзка със сключването и изпълнението на споразуменията и/или договорите за отпускане на безвъзмездни средства, сключени в изпълнение на инструментите, посочени в настоящото споразумение.
 V. Поверителност
 Информацията, съобщена или придобита под каквато и да е форма съгласно настоящото приложение, е обект на професионална тайна и е защитена по същия начин, по който подобна информация е под защитата на турското законодателство и съответните разпоредби, приложими за институциите на Съюза. Тя може да се свежда до знанието единствено на лица от институциите на Съюза или държавите членки или Турция, чиято длъжност налага законен достъп до посочената информация, и може да се използва единствено с цел да се осигури реална защита на финансовите интереси на страните (4).
 VI. Административни мерки и санкции
 Без да се засяга прилагането на турското наказателно право, Комисията може да налага административни мерки и санкции в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) No 966/2012, Делегиран регламент (ЕС) No 1268/2012 и Регламент (ЕО, Евратом) No 2988/95 на Съвета (5).
 VII. Възстановяване и принудително изпълнение
 Решенията, взети от Комисията в рамките на настоящото споразумение, които налагат парично задължение на лица, различни от държави, подлежат на принудително изпълнение в Турция.
 Принудителното изпълнение се урежда от разпоредбите на гражданскопроцесуалните норми, които са в сила в държавата, на чиято територия то се осъществява. Редът на принудителното им изпълнение се прилага към решението, без други формалности освен проверка на достоверността на решението от националния орган, който правителството на Турция определя за тази цел и уведомява Комисията за своето решение.
 След като бъдат изпълнени тези формалности по искане на Комисията, последната може да пристъпи към принудително изпълнение в съответствие с националното законодателство, като отнесе въпроса пряко до компетентния орган.
 (1) Регламент (ЕС, Евратом) No 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 г. относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза (ОВ L 298, 26.10.2012 г., стр. 1).
 (2) Делегиран регламент (ЕС) No 1268/2012 на Комисията от 29 октомври 2012 г. относно правилата за прилагане на Регламент (ЕС, Евратом) No 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза (ОВ L 362, 31.12.2012 г., стр. 1).
 (3) Регламент (ЕВРАТОМ, ЕО) No 2185/96 на Съвета от 11 ноември 1996 година относно контрола и проверките на място,


text:
 16.11.2018
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 290/1
 Само оригиналните текстове на ИКЕ на ООН имат правна сила съгласно международното публично право. Статутът и датата на влизане в сила на настоящото правило следва да бъдат проверени в последната версия на документа на ИКЕ на ООН за статута TRANS/WP.29/343, който е на разположение на електронен адрес:
 http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html
 Правило No 9 на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации (ИКЕ на ООН) — Единни предписания за одобряването на превозни средства от категории L2, L4 и L5 по отношение на излъчването на звук [2018/1704]
 Включва целия валиден текст до:
 Допълнение 3 към серия от изменения 07 – дата на влизане в сила: 10 октомври 2017 г.
 СЪДЪРЖАНИЕ
 ПРАВИЛО
 1.
 Обхват
 2.
 Определения
 3.
 Заявление за одобряване
 4.
 Маркировка
 5.
 Одобряване
 6.
 Спецификации
 7.
 Промяна и разширение на одобрението на тип превозно средство или на тип изпускателна или шумозаглушителна уредба (уредби)
 8.
 Съответствие на производството
 9.
 Санкции при несъответствие на производството
 10.
 Окончателно прекратяване на производството
 11.
 Преходни разпоредби
 12.
 Наименования и адреси на техническите служби, отговарящи за провеждане на изпитвания за одобряване, както и на органите за одобряване на типа
 Приложения
 1.
 Уведомление
 2.
 Разположение на маркировката за одобрение
 3.
 Методи и уреди за измерване на звука, произведен от моторните превозни средства
 4.
 Максимално допустими граници на нивото на звука (нови превозни средства)
 5.
 Спецификации за изпитвателната площадка
 1. ОБХВАТ
 Настоящото правило се прилага за превозни средства от категории L2, L4 и L5 (1) по отношение на излъчването на звук.
 2. ОПРЕДЕЛЕНИЯ
 За целите на настоящото правило:
 2.1.
 „Одобрение на превозно средство“ означава одобрението на тип превозно средство по отношение на нивото на звука и на оригиналната изпускателна уредба като технически възел на тип превозно средство, попадащо в обхвата на настоящото правило.
 2.2.
 „Тип превозно средство“ означава категория моторни превозни средства, които не се различават съществено по отношение на:
 2.2.1.
 формата и материалите, от които е изработена каросерията (по-точно двигателното отделение и звукоизолацията му);
 2.2.2.
 дължината и ширината на превозното средство;
 2.2.3.
 типа на двигателя (с принудително запалване или със запалване чрез сгъстяване; бутални двигатели с възвратно-постъпателно или ротационно действие; брой и обем на цилиндрите; брой и тип на карбураторите или уредбите за впръскване на гориво, разположение на клапаните; номинална максимална полезна мощност и номинална честота на въртене на двигателя).
 При ротационните двигатели за обем се приема удвоеният работен обем на камерата;
 2.2.4.
 електродвигателя, в случай на хибридно електрическо превозно средство;
 2.2.5.
 тяговата система, по-специално броя и предавателните числа на предавките на силовото предаване и крайното отношение;
 2.2.6.
 броя, типа и разположението на изпускателните уредби.
 2.3.
 „Номинална максимална полезна мощност“ на двигател с вътрешно горене означава номиналната мощност на двигателя, както е определена в ISO No 4106:2012.
 Символът Pn обозначава стойността на номиналната максимална полезна мощност, изразена в kW.
 2.4.
 „Номинална честота на въртене“ на двигател с вътрешно горене означава честотата на въртене на двигателя, при която двигателят развива своята номинална максимална полезна мощност, обявена от производителя (2).
 Символът nrated обозначава номиналната честота на въртене на двигателя в min–


text:
1.
 2.5.
 „Изпускателна или шумозаглушителна уредба (уредби)“ означава пълният набор от компоненти, необходими за намаляване на звука, излъчван от двигателя на моторно превозно средство и неговите отработили газове;
 2.6.
 „Оригинална изпускателна или шумозаглушителна уредба“ означава уредба от типа, с който е съоръжено превозното средство при одобряването или при разширяването на одобрението. Тя може да е част от оригинално оборудване или резервна.
 2.7.
 „Изпускателни или шумозаглушителни уредби от различни типове“ означава изпускателни или шумозаглушителни уредби, които се различават съществено по това, че:
 2.7.1.
 техните компоненти носят различни търговски наименования или марки;
 2.7.2.
 характеристиките на материалите, от които е изработен даден компонент, са различни или компонентите се различават по форма или размер;
 2.7.3.
 принципите на действие на най-малко един компонент са различни;
 2.7.4.
 техните компоненти са сглобени по различен начин.
 2.8.
 „Компонент на изпускателна или шумозаглушителна уредба“ означава една от отделните съставни части, от които е сглобена изпускателната или шумозаглушителната уредба (3).
 Ако двигателят е оборудван с всмукателно устройство (въздушен филтър и/или заглушител на звука, които са от значение за осигуряването на съответствие със зададените гранични нива на звука), устройството трябва да се разглежда като компонент, имащ същото значение като същинската изпускателна уредба, да бъде включено в списъка, посочен в точка 3.2.2 по-долу, и да носи маркировките, предписани в точка 4.1 по-долу.
 2.9.
 „Базова маса“ означава масата на превозното средство, подготвено за нормална експлоатация и оборудвано със следното оборудване:
 а)
 пълно електрическо оборудване, включително устройствата за осветяване и сигнализация, предоставени от производителя;
 б)
 всички инструменти и устройства, изисквани съгласно всякакви законодателни разпоредби, по отношение на които се измерва масата на превозно средство, което не е в готовност за движение;
 в)
 напълно заредени резервоари за течности, за да се осигури правилното функциониране на всяка част на превозното средство, като резервоарът за гориво е зареден най-малко до 90 % от вместимостта, указана от производителя;
 г)
 допълнително оборудване, обикновено доставяно от производителя в допълнение към необходимото за нормална експлоатация (комплект инструменти, багажник (багажници), предно стъкло (стъкла), предпазно оборудване и т.н.);
 д)
 масата на тяговата акумулаторна батерия, ако е приложимо.
 Символът mref представлява базовата маса, изразена в kg.
 Забележки:
 1.
 В случай на превозно средство, което работи със смес от гориво и масло:
 1.1.
 когато горивото и маслото се смесват предварително, думата „гориво“ се разбира като включваща такава смес от гориво и масло;
 1.2.
 когато горивото и маслото се измерват отделно, думата „гориво“ се разбира като включваща само бензина. „Маслото“ в този случай вече е включено в буква в) от настоящата точка;
 2.10.
 „Изпитвателна маса“ означава базовата маса плюс комбинираната маса на водача и изпитвателното оборудване.
 Комбинираната маса на водача и изпитвателното оборудване, използвано в превозното средство, трябва да бъде не повече от 90 kg и не по-малко от 70 kg. В превозното средство се разполагат тежести, ако не е постигнато минималното тегло от 70 kg.
 Символът mt представлява изпитвателната маса, изразена в kg.
 2.11.
 „Максимална скорост на превозното средство“ означава максималната конструктивна скорост на превозното средство, измерена в съответствие със стандарт ISO 7116:2011 за превозни средства от категория L2 и в съответствие с ISO 7117:2010


text:
за превозни средства от категории L4 и L5.
 Символът vmax означава максималната скорост на превозното средство, изразена в km/h.
 3. ЗАЯВЛЕНИЕ ЗА ОДОБРЯВАНЕ
 3.1. Заявлението за одобряване на типа на дадено превозно средство по отношение на звука се подава от неговия производител или от негов надлежно упълномощен представител.
 3.2. То се придружава от посочените по-долу документи в три екземпляра, и в него се посочват следните данни:
 3.2.1.
 описание на типа на превозното средство по отношение на позициите, изброени в точка 2.2 по-горе. Цифрите и/или символите, идентифициращи типа на двигателя и типа на превозното средство, трябва да бъдат посочени;
 3.2.2.
 списък на компонентите, надлежно обозначени, съставляващи изпускателната или шумозаглушителната уредба;
 3.2.3.
 чертеж на сглобената изпускателна или шумозаглушителна уредба, показващ нейното разположение в превозното средство;
 3.2.4.
 подробни чертежи на всеки компонент, за да може той лесно да се локализира и идентифицира, както и спецификация на използваните материали.
 3.3. По искане на техническата служба, провеждаща изпитвания за одобряване, производителят на превозното средство предоставя в допълнение образец на изпускателната или шумозаглушителната уредба.
 3.4. На техническата служба, провеждаща изпитванията за одобряване, се предоставя превозно средство, което е представително за подлежащия на одобряване тип.
 4. МАРКИРОВКА
 4.1. На компонентите на изпускателната или шумозаглушителната уредба са нанесени най-малко следните обозначаващи маркировки:
 4.1.1.
 търговското наименование или марка на производителя на изпускателната или шумозаглушителната уредба и нейните компоненти;
 4.1.2.
 търговското описание, дадено от производителя;
 4.1.3.
 идентификационните номера на частите;
 4.1.4.
 всеки оригинален шумозаглушител трябва да носи маркировката „Е“, следвана от означението на държавата, издала одобрението на типа на компонента (4).
 4.1.5.
 Върху всяка опаковка с оригинални резервни изпускателни или шумозаглушителни уредби трябва да са нанесени четливо означението „оригинална част“ и означенията на марката и типа, заедно с маркировката „Е“, както и означението на държавата на произход.
 4.1.6.
 Тези маркировки трябва да бъдат незаличими, ясно четливи и видими в положението, в което е предвидено да се монтират на превозното средство.
 5. ОДОБРЯВАНЕ
 5.1. Ако типът превозно средство, представен за одобряване съгласно настоящото правило, отговаря на изискванията от точки 6 и 7 по-долу, за съответния тип превозно средство се издава одобрение.
 5.2. На всеки одобрен тип се присвоява номер на одобрение. Първите две цифри на този номер (понастоящем 07, отговарящи на серия от изменения 07, влязла в сила на 3 ноември 2013 г.) обозначават серията от изменения, включваща най-новите основни технически изменения на Правилото към момента на издаване на одобрението. Една и съща страна по Спогодбата не може да присвоява един и същи номер на същия тип превозно средство, оборудван с друг тип изпускателна или шумозаглушителна уредба, или на друг тип превозно средство.
 5.3. Страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, се уведомяват за всяко предоставяне или разширяване на одобрение или отказ на одобрение на тип превозно средство съгласно настоящото правило, посредством формуляр, съответстващ на образеца, посочен в приложение 1 към настоящото правило, и чертежи на изпускателната или шумозаглушителната уредба (предоставени от кандидатстващия за одобрение) във формат, не по-голям от A4 (210 × 297 mm), или сгънати до този формат, и в подходящ мащаб.
 5.4. На всяко превозно средство, което съответства на


text:
одобрен по настоящото правило тип превозно средство, на видно и леснодостъпно място, определено във формуляра за одобряване, се нанася международна маркировка за одобрение, състояща се от:
 5.4.1.
 оградена с окръжност буква „E“, следвана от отличителния номер на държавата, която е издала одобрението; (4) и
 5.4.2.
 номера на настоящото правило, следван от буквата „R“, тире и номера на одобрението — в дясно от окръжността, предписана в точка 5.4.1 по-горе.
 5.5. Ако превозното средство съответства на тип превозно средство, одобрен съгласно едно или няколко други правила, приложени към Спогодбата от 1958 г., не е необходимо да се повтаря символът, указан в точка 5.4.1 по-горе, в държавата, издала одобрение съгласно настоящото правило. В такъв случай допълнителните номера и символи на всички правила, съгласно които одобрението е било издадено в държавата, издала одобрение съгласно настоящото правило, се разполагат във вертикални колони в дясно от символа, предписан в точка 5.4.1 по-горе.
 5.6. Маркировката за одобрение трябва да бъде ясна, четлива и незаличима.
 5.7. Маркировката за одобрение се нанася в близост до табелката с данни за превозното средство или върху нея.
 5.8. В приложение 2 към настоящото правило са дадени примери за оформлението на маркировки за одобрение.
 6. СПЕЦИФИКАЦИИ
 6.1. Общи изисквания
 6.1.1. Превозното средство, неговият двигател и неговата изпускателна или шумозаглушителна уредба трябва да бъдат така проектирани, произведени и сглобени, че да позволяват на превозното средство, при нормална експлоатация, независимо от вибрацията, на която може да е подложено, да съответства на разпоредбите на настоящото правило.
 6.1.2. Изпускателната или шумозаглушителната уредба трябва да е проектирана, произведена и сглобена така, че да е устойчива на корозионното въздействие, на което е подложена.
 6.1.3. Следната информация трябва да се предоставя върху моторното превозно средство на леснодостъпно, но не непременно непосредствено видимо място:
 а)
 наименованието на производителя;
 б)
 целевата честота на въртене на двигателя и окончателният резултат от изпитването при работа на място, както е определено в точка 3.1.4 от приложение 3.
 6.2. Спецификации по отношение на нивата на звука
 6.2.1. Методи за измерване
 6.2.1.1. Звукът, излъчван от типа превозно средство, представен за одобрение, трябва да се измерва по методите, описани в приложение 3 към настоящото правило за движещо се превозно средство и за превозно средство при работа на място (5); в случай на превозно средство, с електродвигател или двигател с вътрешно горене, който не работи, когато превозното средство не се движи, излъчваният звук се измерва само в движение.
 Ако превозното средство има избираеми програми или режими на работа, които влияят на излъчвания от него звук, всички тези режими трябва да са в съответствие с изискванията на настоящата точка. Изпитването трябва да се основава на най-неблагоприятните условия.
 За електрически превозни средства изпитванията трябва да се проведат два пъти при следните условия:
 а)
 условие A: акумулаторните батерии са в максималната си степен на зареждане; ако е наличен повече от един „хибриден режим“, за изпитването се избира хибридният режим, който е в най-голяма степен електрически;
 б)
 условие Б: акумулаторните батерии са в минималната си степен на зареждане; ако е наличен повече от един „хибриден режим“, за изпитването се избира хибридният режим, при


text:
който разходът на гориво е най-висок.
 Окончателният резултат е най-високият от резултатите от изпитванията при условия А и Б.
 6.2.1.2. Стойностите, измерени в съответствие с изискванията на точка 6.2.1.1 по-горе, трябва да бъдат включени в протокола от изпитването във формуляр съгласно образеца в приложение 1 към настоящото правило.
 6.2.1.3. Нивото на звука, определено по метода, описан в точка 3.1 от приложение 3 към настоящото правило, когато превозното средство е в движение, не трябва да надвишава предписаните гранични стойности (за нови превозни средства и нови изпускателни или шумозаглушителни уредби) в приложение 4 към настоящото правило за категорията, към която принадлежи превозното средство.
 6.3. Допълнителни изисквания
 6.3.1. Разпоредби за защита от манипулиране:
 Всички изпускателни или шумозаглушителни уредби трябва да са изработени по начин, който не позволява отстраняването на прегради, дифузори и други части, чиято основна функция е да бъдат част от шумозаглушителната/разширителната камера. Когато включването на такава част е неизбежно, нейният метод на закрепване трябва да бъде такъв, че отстраняването ѝ да не е лесно (например със стандартни крепежни елементи с резба), и освен това тя трябва да се закрепя по такъв начин, че отстраняването ѝ да причинява постоянна/невъзстановима повреда на цялото устройство.
 6.3.2. Изпускателни или шумозаглушителни уредби с няколко режима на работа
 Изпускателните или шумозаглушителните уредби с няколко режима на работа, с ръчно или електронно регулиране и възможност за избор от водача, трябва да отговарят на всички изисквания във всички режими на работа. Отчетените нива на звука трябва да са тези, които се получават при режима с най-високите нива на звука.
 6.3.3. Забрана на измервателно-коригиращи устройства
 Производителят на превозното средство не трябва преднамерено да променя, адаптира или въвежда устройство или процедура, предназначени само за постигане на съответствие с изискванията за излъчването на звук съгласно настоящото правило, които обаче няма да работят по време на типична пътна експлоатация.
 7. ПРОМЯНА И РАЗШИРЕНИЕ НА ОДОБРЕНИЕТО НА ТИП ПРЕВОЗНО СРЕДСТВО ИЛИ НА ТИП ИЗПУСКАТЕЛНА ИЛИ ШУМОЗАГЛУШИТЕЛНА УРЕДБА (УРЕДБИ)
 7.1. Всяка промяна на типа превозно средство или на изпускателната или шумозаглушителната уредба се съобщава на органа по одобряването на типа, който е одобрил типа превозно средство. Тогава споменатият орган може:
 7.1.1.
 да прецени, че е малко вероятно направените промени да оказват съществено неблагоприятно въздействие; или
 7.1.2.
 да изиска протокол за допълнително изпитване от техническата служба, отговаряща за провеждането на изпитванията.
 7.2. Потвърждение или отказ на одобрение, в което/който се посочват измененията, се съобщава на страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, в съответствие с процедурата, определена в точка 5.3 по-горе.
 7.3. Органът по одобряването, който издава разширение на одобрението, присвоява на разширението сериен номер и уведомява за издаването му останалите страни по Спогодбата от 1958 г., прилагащи настоящото правило, посредством формуляр за уведомяване, отговарящ на образеца, предоставен в приложение 1 към настоящото правило.
 8. СЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО
 Процедурите за гарантиране на съответствието на производството трябва да отговарят на определените в допълнение 2 към Спогодбата (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), като се съблюдават следните изисквания:
 8.1. Всяко превозно средство, върху което е поставена маркировка за одобрение съгласно изискванията на настоящото правило, трябва да съответства на одобрения тип превозно средство, да е


text:
оборудвано с изпускателната или шумозаглушителната уредба (уредби), с която (които) типът е бил одобрен, и да отговаря на изискванията по точка 6 по-горе.
 8.2. За удостоверяване съответствието на производството, както е предписано в точка 8.1 по-горе, се взема едно превозно средство от серията, носещо маркировката за одобрение, изисквана от настоящото правило. Счита се, че производството съответства на изискванията на настоящото правило, ако нивата, измерени с помощта на метода, описан в приложение 3, не надвишават с повече от 3 dB(A) стойността, измерена при приемането, нито надвишават с повече от 1 dB(A) границите, предписани в точка 6.2.1.3 по-горе.
 9. САНКЦИИ ПРИ НЕСЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО
 9.1. Одобрението, издадено по отношение на тип превозно средство съгласно настоящото правило, може да бъде отменено, ако не се спазват изискванията, изложени в точка 8 по-горе, или ако превозното средство не премине успешно изпитванията, предвидени в точка 8.2 по-горе.
 9.2. Ако страна по Спогодбата, прилагаща настоящото правило, отмени одобрение, което е издала, тя незабавно уведомява за това другите страни по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, чрез формуляр, съответстващ на образеца, предоставен в приложение 1 към настоящото правило.
 10. ОКОНЧАТЕЛНО ПРЕКРАТЯВАНЕ НА ПРОИЗВОДСТВО
 Ако притежателят на одобрението прекрати напълно производството на дадено превозно средство или дадена изпускателна или шумозаглушителна уредба, одобрени в съответствие с настоящото правило, той уведомява за това органа по одобряването, издал одобрението. След получаване на съответното уведомление този орган на свой ред уведомява за това останалите страни по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, посредством формуляр за уведомяване, съответстващ на образеца, предоставен в приложение 1 към настоящото правило.
 11. ПРЕХОДНИ РАЗПОРЕДБИ
 11.1. След официалната дата на влизане в сила на серия от изменения 07, никоя страна по Спогодбата, прилагаща настоящото правило, не трябва да отказва да издава или приема одобрения на типа съгласно настоящото правило, както е изменено със серията от изменения 07.
 11.2. След изтичане на 24 месеца от датата на влизане в сила на серия от изменения 07, страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, издават одобрения на типа само ако подлежащият на одобряване тип превозно средство отговаря на изискванията на настоящото правило, както е изменено със серия от изменения 07.
 11.3. Страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, не трябва да отказват да издават разширения на одобрения на типа, които са били издадени съгласно предходни серии от изменения на настоящото правило.
 11.4. В срок от 24 месеца след датата на влизане в сила на серия от изменения 07 на настоящото правило страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, не трябва да отказват да издават национални или регионални одобрения на типа на тип превозно средство, одобрен съгласно предходни серии от изменения на настоящото правило.
 11.5. Започвайки 24 месеца след датата на влизане в сила на серия от изменения 07 на настоящото правило, страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, не са задължени да приемат за целите на национално или регионално одобряване на типа, одобрение на типа на превозно средство, издадено съгласно предходните серии от изменения на настоящото правило.
 11.6. Без да се засягат гореспоменатите преходни разпоредби, страните по Спогодбата, в които настоящото правило започва да се прилага след датата на влизане


text:
в сила на най-новата серия от изменения, не са длъжни да приемат одобрения на типа, издадени в съответствие с предходна серия от изменения на настоящото правило, и единствено са задължени да приемат одобрение на типа, издадено в съответствие със серия от изменения 07.
 11.7. Считано от официалната дата на влизане в сила на допълнение 1 към серия от изменения 07, никоя страна по Спогодбата, прилагаща настоящото правило, не трябва да отказва да издаде или да приеме одобрение на типа съгласно допълнение 1 към серия от изменения 07 на настоящото правило.
 11.8. Считано от 60 месеца след датата на влизане в сила на допълнение 1 към серия от изменения 07 на настоящото правило, страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, трябва да издават одобрения на типа само ако подлежащият на одобряване тип превозно средство отговаря на изискванията на настоящото правило, изменено с допълнение 1 към серия от изменения 07 на настоящото правило.
 12. НАИМЕНОВАНИЯ И АДРЕСИ НА ТЕХНИЧЕСКИТЕ СЛУЖБИ, ОТГОВАРЯЩИ ЗА ПРОВЕЖДАНЕ НА ИЗПИТВАНИЯ ЗА ОДОБРЯВАНЕ НА ТИПА, И НА ОРГАНИТЕ ПО ОДОБРЯВАНЕ НА ТИПА
 Страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, съобщават на секретариата на ООН наименованията и адресите на техническите служби, отговарящи за провеждането на изпитвания за одобряване, както и на органите по одобряването на типа, които издават одобрения и на които се изпращат издадени в други страни формуляри, удостоверяващи издаване, разширяване, отказ или отменяне на одобрение, или окончателно прекратяване на производството.
 (1) Както е определено в Консолидираната резолюция за конструкцията на превозните средства (R.E.3), документ ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.4, para.2.
 (2) Ако номиналната максимална полезна мощност се достига при няколко честоти на въртене на двигателя, за целите на настоящото правило като номинална честота на въртене на двигателя се използва най-високата от тези честоти, при които двигателят достига номиналната максимална полезна мощност.
 (3) По-специално тези компоненти са изпускателният колектор, изпускателните тръби, разширителната камера, същинският шумозаглушител и др. Ако всмукателният тръбопровод на двигателя е снабден с въздушен филтър и наличието на филтъра е от значение за осигуряването на съответствие със зададените гранични нива на звук, филтърът трябва да бъде разглеждан като компонент на „изпускателната или шумозаглушителната уредба (уредби)“ и да носи маркировката, предписана в точки 3.2.2 и 4.1.
 (4) Отличителните номера на страните по Спогодбата от 1958 г. са дадени в приложение 3 към Консолидираната резолюция за конструкцията на превозните средства (R.E.3) (документ ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.4).
 (5) Провежда се изпитване на превозно средство при работа на място, за да се осигури базова стойност за административните органи, които използват този метод за проверка на превозни средства в експлоатация.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 1
 Текст на изображението
 УВЕДОМЛЕНИЕ
 (максимален формат: А4 (210 × 297 mm)
 (1)
 издадено от: наименование на административния орган:
 относно (2): Издаване на одобрение
 Разширяване на одобрение
 Отказ на одобрение
 Отменяне на одобрение
 Окончателно прекратяване на производство
 на тип превозно средство по отношение на излъчването на звук по силата на Правило No 9
 Одобрение No Разширение No
 1. Търговско наименование или марка на превозното средство:
 2. Тип превозно средство:
 2.1. Вариант(и) (при необходимост):
 2.2. Версия(и) (при необходимост):
 3. Наименование и адрес на производителя:
 4. Наименование и адрес на представителя


text:
на производителя, ако има такъв:
 5. Двигател с вътрешно горене
 5.1. Производител на двигателя
 5.2. Тип двигател
 5.3. Вид на двигателя: напр. с принудително запалване, запалване чрез сгъстяване и т.н. (3)
 5.4. Цикли: двутактов или четиритактов (ако е приложимо) (2)
 5.5. Обем на двигателя (ако е приложимо) cm3
 5.6. Номинална максимална полезна мощност (метод на измерване): kW
 5.7. Номинална честота на въртене на двигателя: min– 1
 6. Електродвигател (ако е приложимо)
 6.1. Марка
 6.2. Тип
 7. Силово предаване
 7.1. Марка
 7.2. Тип (с ръчно, автоматично, безстепенно превключване):
 7.3. Брой предавки:
 7.4. Използвани предавки:
 7.5. Крайно(и) предавателно(и) число(а):
 Текст на изображението
 8. Тип и размери на гумите (по оси):
 9. Максимално разрешено тегло, включително полуремарке (когато е приложимо): kg
 10. Кратко описание на оригиналната изпускателна уредба:
 11. Тип(ове) на оригиналната(ите) изпускателна(и) уредба(и):
 12. Тип(ове) всмукателна(и) система(и) (ако е необходимо с цел наблюдение на граничните стойности за нивата на звука):
 13. Условия на натоварване на превозните средства по време на изпитването:
 14. За изпитване на превозно средство при работа на място: местоположение и ориентация на микрофона (чрез позоваване на диаграмите в приложение 3 към настоящото правило — допълнение):
 15. Нива на звука:
 15.1. Превозно средство в движение dВ(А)
 15.2. При постоянна скорост на движение на превозното средство (преди ускоряване) .km/h
 15.3. Неподвижно превозно средство (с работещ двигател) dВ(А)
 15.4. При честота на въртене на двигателя min– 1
 16. Контролни данни за съответствието при експлоатация
 16.1. Предавка (i) за превозни средства с ръчна предавателна кутия:
 16.2. Скорост на превозното средство в началото на периода на ускоряване (средно три пробега) при включена предавка (i): km/h
 16.3. Ниво на звуковото налягане L(i): dВ(А)
 17. Превозното средство е представено за одобряване на:
 18. Техническа служба, отговорна за провеждане на изпитванията за одобряване:
 19. Дата на протокола, издаден от посочената служба:
 20. Номер на протокола, издаден от службата:
 21. Одобрението е издадено/разширено/отказано/отменено (2)
 22. Местоположение на маркировката за одобрение върху превозното средство:
 23. Място:
 24. Дата:
 25. Подпис:
 26. Следните документи, на които е нанесен показаният по-горе номер на одобрението, са приложени към настоящото уведомление:
 а) чертежи, схеми и планове на двигателя и на изпускателната или шумозаглушителната уредба;
 б) снимки на двигателя и на изпускателната или шумозаглушителната уредба;
 в) списък на компонентите, надлежно обозначени, съставляващи изпускателната или шумозаглушителната уредба.
 (1) Отличителен номер на държавата, която е издала/разширила/отказала/отменила одобрението (вж. разпоредбите за одобряване в правилото).
 (2) Заличете ненужното.
 (3) Използването на неконвенционален двигател се заявява изрично.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 2
 РАЗПОЛОЖЕНИЕ НА МАРКИРОВКАТА ЗА ОДОБРЕНИЕ
 Образец А
 (вж. точка 5.4 от настоящото правило)
 Изобразената по-горе маркировка за одобрение, нанесена върху превозното средство, показва, че съответният тип превозно средство е бил одобрен по отношение на излъчвания от него звук в Нидерландия (E 4) в съответствие с изискванията на Правило No 9 под одобрение No 072439. Номерът на одобрението указва, че одобрението е било издадено в съответствие с изискванията на Правило No 9, изменено със серия от изменения 07.
 Образец Б
 (вж. точка 5.5 от настоящото правило)
 Изобразената по-горе маркировка за одобрение, нанесена върху превозното средство, показва, че съответният тип превозно средство


text:
е бил одобрен в Нидерландия (E 4) съгласно правила No 9 и 33 (1). Цифрите в номерата на одобренията указват, че към датата, на която са били издадени съответните одобрения, Правило No 9 е включвало серия от изменения 07, а Правило No 33 все още е било в първоначалния си вид.
 (1) Вторият номер е даден само като пример.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 3
 МЕТОДИ И УРЕДИ ЗА ИЗМЕРВАНЕ НА ЗВУК, ИЗЛЪЧВАН ОТ ПРЕВОЗНИ СРЕДСТВА ОТ КАТЕГОРИИ L2, L4 И L5
 1. ИЗМЕРВАТЕЛНИ УРЕДИ
 1.1. Общи положения
 Уредът, използван за измерване на нивото на звуковото налягане, трябва да е шумомер или еквивалентна измервателна система, отговаряща на изискванията за уреди от клас 1 (включително и препоръчваният защитен екран срещу вятър, ако се използва такъв). Тези изисквания са описани в IEC 61672-1:2013. Измерванията се провеждат, като се използва методът за претегляне във времето „F“ на уреда за акустично измерване и амплитудно-честотна характеристика от вида на крива „А“, също описана в IEC 61672-1:2013. Когато се използва система, която включва периодично следене на нивото на звуковото налягане, измерено с амплитудно-честотна характеристика от вида на крива „А“, отчитането се прави през интервали, не по-големи от 30 ms. Уредите се поддържат и калибрират в съответствие с инструкциите на производителя.
 1.2. Калибриране
 В началото и в края на всяка серия измервания цялата система за акустично измерване се проверява чрез калибратор за шум, който отговаря на изискванията за калибратори за шум от клас 1 съгласно IEC 60942:2003. Без никакво допълнително регулиране разликата между показанията трябва да бъде по-малка или равна на 0,5 dB(А). Ако тази стойност се превиши, резултатите от измерванията, получени след последната удовлетворителна проверка, се отхвърлят.
 1.3. Съответствие с изискванията
 Съответствието на калибратора за шум с изискванията на IEC 60942:2003 се проверява един път годишно. Съответствието на системата уреди с изискванията на IEC 61672-1:2013 се проверява най-малко на всеки 2 години. Всички изпитвания за съответствие трябва да се проведат от лаборатория, упълномощена да извършва калибриране, проследимо спрямо съответните стандарти.
 1.4. Уреди за измерване на скоростта
 Честотата на въртене на двигателя се измерва с уред, работещ по спецификация с допустими грешки от най-много ± 2 % при честотата на въртене на двигателя, изисквана за извършваните измервания.
 Скоростта на движение на превозното средство се измерва с уреди, работещи по спецификация с допустими грешки от най-много ± 0,5 km/h за случаите, в които се използват устройства за непрекъснато измерване. Ако при изпитването се използват независими измервания на скоростта на превозното средство, използваните уреди трябва по спецификация да работят с допустими грешки от най-много ± 0,2 km/h (1).
 1.5. Метеорологични уреди
 Метеорологичните уреди, използвани за следене на условията на околната среда по време на изпитването, трябва да отговарят на следните спецификации:
 ± 1 °C или по-малко за устройства за измерване на температурата;
 ± 1,0 m/s за анемометър;
 ± 5 hPa за устройство измерване на атмосферното налягане;
 ± 5 % за устройство за измерване на относителната влажност.
 2. УСЛОВИЯ НА ИЗМЕРВАНЕ
 2.1. Изпитвателна площадка, метеорологични условия и корекция за фонов шум
 2.1.1. Изпитвателна площадка
 Изпитвателната площадка трябва да се състои от централно трасе за


text:
ускоряване, заобиколено от практически равно пространство за изпитване. Изпитвателното трасе трябва да бъде хоризонтално; покритието му трябва да бъде сухо и с такива характеристики, че шумът от търкалянето на колелата да остава нисък.
 На изпитвателната площадка трябва да се поддържат условия на свободно звуково поле в рамките на ± 1 dB между източника на звук, разположен в средата на участъка за ускоряване, и микрофона. Тези условия се считат за изпълнени, ако в радиус от 50 метра от центъра на участъка за ускоряване няма големи звукоотразяващи обекти, като например огради, скали, мостове или сгради. Покритието на изпитвателното трасе трябва да отговаря на изискванията на приложение 5 към настоящото правило.
 Не трябва да има препятствия, които могат да повлияят на звуковото поле в околността на микрофона и между микрофона и източника на звук не трябва да се намират хора. Наблюдателят, извършващ измерванията, трябва да се разположи така, че да не оказва влияние върху показанията на измервателното устройство.
 Покритието на изпитвателното трасе трябва да отговаря на изискванията на приложение 5 към настоящото правило или на ISO10844:2014. След края на периода, посочен в точка 11.8 от настоящото правило, като база ще се използва само ISO 10844:2014.
 2.1.2. Метеорологични условия и корекция за фонов шум
 Измервания не се извършват при неблагоприятни атмосферни условия. Изпитванията не се извършват, ако скоростта на вятъра, включително внезапно появил се вятър, е по-голяма от 5 m/s през времевия интервал на измерване на звука.
 За целите на измерванията нивото на звука по крива А от източници на звук, различни от изпитваното превозно средство, и на звука, дължащ се на въздействието на вятъра, трябва да е по-ниско най-малко с 10 dB(A) от нивото на звука, създаван от превозното средство. Микрофонът може да е оборудван с подходящ предпазител срещу вятър, при условие че неговото влияние върху чувствителността и насочеността на микрофона са взети под внимание.
 Ако разликата между околния шум и измерените нива на звук е между 10 и 15 dB(A), за да се изчислят резултатите от изпитването от показанието на шумомера се изважда съответна поправка, както е посочено в таблица 1.
 Таблица 1
 Поправка, прилагана към отделните измерени стойности от изпитването
 Разлика между нивото на звуковото налягане на фоновия шум и измереното ниво на звуковото налягане, в dB
 10
 11
 12
 13
 14
 > 15
 Поправка в dB(A)
 0,5
 0,4
 0,3
 0,2
 0,1
 0,0
 2.2. Състояние на превозното средство
 2.2.1. Общи условия
 Предоставеното превозно средство трябва да отговаря на спецификациите на производителя на превозното средство.
 Преди началото на измерванията превозното средство се привежда в нормалните за него условия на експлоатация по отношение на:
 —
 температура,
 —
 регулиране,
 —
 гориво,
 —
 запалителни свещи, карбуратор(и), т.н., (което е приложимо).
 Ако превозното средство е снабдено с вентилатори с механизъм за автоматично задействане, по време на измерванията на звука тази уредба не трябва да взаимодейства с други.
 Ако превозното средство е оборудвано с устройства, които не са необходими за неговото задвижване, но се използват при нормална експлоатация по пътищата на превозното средство, тези устройства трябва да са в действие в съответствие със спецификациите на производителя.
 При


text:
превозните средства с повече от едно задвижващо колело трябва да се използва само предавателната уредба, предвидена за нормална експлоатация по пътищата. Когато превозното средство е оборудвано с ремарке или полуремарке, то трябва да се отстрани при изпитването.
 2.2.2. Изпитвателна маса на превозното средство
 Превозното средство се изпитва с изпитвателна маса, както е определено в параграф 2.10 от настоящото правило.
 2.2.3. Избор на гуми и състояние на гумите
 Гумите трябва да са подходящи за превозното средство и да бъдат напомпани до налягането, препоръчано от производителя на превозното средство за изпитвателната маса на превозното средство.
 Гумите трябва да бъдат избрани от производителя на превозното средство и да съответстват на един от размерите и типовете гуми, определени за превозното средство от производителя на превозното средство. Минималната дълбочина на протектора трябва да бъде най-малко 80 % от пълната дълбочина на протектора.
 3. МЕТОДИ ЗА ИЗМЕРВАНЕ
 3.1. Измерване на звука, излъчен от превозно средство в движение
 3.1.1. Изпитвателна постановка и местоположения на микрофона
 3.1.1.1. Изпитвателната постановка е показана на фигура 1.
 Върху изпитателното трасе се означават две линии, AA′ и BB′, успоредни на линия PP′ и разположени съответно 10 m преди и 10 m след нея.
 3.1.1.2. Разстоянието между местоположенията на микрофоните, намиращи се на линията PP′, и линията CC′, измерено перпендикулярно към контролната линия CC′ на изпитвателното трасе (вж. фигура 1), трябва да бъде 7,5 ± 0,05 m.
 Микрофоните трябва да бъдат разположени на 1,2 ± 0,02 m над повърхността на земята. Базовата посока при условия на свободно звуково поле (вж. IEC 61672-1:2013) трябва да бъде хоризонталната и насочена перпендикулярно на пътя на превозното средство линия CC′.
 3.1.2. Провеждане на изпитването за ускорение, скорост на приближаващо превозно средство и използване на предавките
 3.1.2.1. Провеждане на изпитването за ускорение
 Превозното средство подхожда към линия AA′ с постоянна първоначална скорост vAA′, съответстваща на посоченото по-долу. Когато предният край на превозното средство достигне линията AA′, ръчката за подаване на газ трябва да се отвори напълно толкова бързо, колкото е възможно практически. Това положение на устройството се поддържа докато задният край на превозното средство достигне линията BB′; след това ръчката за подаване на газ трябва да се върне възможно най-бързо в положение „празен ход“. Скоростта на превозното средство, при която задната част на превозното средство достига линия BB′ се нарича vBB′.
 Честотите на въртене, съответстващи vAA′ и vBB′ в конкретно условие на изпитване, се наричат nAA′ и nBB′.
 В случай на съчленени превозни средства, състоящи се от две неделими части, разглеждани като едно превозно средство, полуремаркето не се взема под внимание при определянето на момента, в който се пресича линия BB′.
 При всички измервания, превозното средство трябва да се движи по права линия по дължината на изпитвателното трасе по такъв начин, че траекторията на равнината, симетрично разделяща превозното средство по дължина, да съвпада възможно най-точно с линията СС′.
 Фигура 1
 Положения на измерване за превозни средства в движение
 3.1.2.2. Определяне на скоростта на приближаване на превозно средство и използване на предавките
 3.1.2.2.1. Превозно средство без предавателна кутия
 Превозното средство трябва да подхожда към линията АА′ с постоянна скорост


text:
vAA′, съответстваща (ако се работи с честота на въртене на двигателя) или на 75 % (в min– 1) от номиналната честота на въртене на двигателя, както е определено в точка 2.4 от настоящото правило, или на 75 % от максималната честота на въртене на двигателя, допускана от регулатора, или на 50 km/h, в зависимост от това коя скорост е най-ниска.
 3.1.2.2.2. Превозни средства с ръчна, автоматична и безстепенна (CVT) предавателна кутия, изпитвани при блокирани предавки
 Ако превозното средство е снабдено с предавателна кутия с двоен режим (напр. ниско и високо предаване), трябва да се избере режимът на нормална експлоатация при движение по пътя.
 Ако превозното средство е съоръжено с предавателна кутия с две, три или четири предавки за движение напред или с автоматична или безстепенна предавателна кутия със същия брой блокиращи предавки, се използва втората предавка. Ако предавателната кутия има повече от четири предавки за движение напред или същия брой блокиращи предавки при автоматична или безстепенна предавателна кутия, се използва третата предавка.
 Превозното средство трябва да подхожда към линията АА′ с постоянна скорост vAA′, съответстваща (ако се работи с честота на въртене на двигателя) или на 75 % от номиналната честота на въртене на двигателя, както е определено в точка 2.4 от настоящото правило, или на 75 % от максималната честота на въртене на двигателя, допускана от регулатора, или на 50 km/h, в зависимост от това коя скорост е най-ниска.
 Ако при спазването на описаната процедура честотата на въртене на двигателя nBB′, постигната, когато задната част на превозното средство преминава линията BB′, надвишава номиналната честота на въртене на двигателя, както е определено в точка 2.4 от настоящото правило, вместо втора или трета предавка следва да се използва първата по-висока предавка (или блокирана предавка), която гарантира, че номиналната честота на въртене на двигателя не е надвишена при достигане на линията ВВ′ на измервателната площадка.
 Не трябва да се включват спомагателни увеличаващи предавателни отношения („свръхдиректни предавки“).
 3.1.2.2.3. Превозни средства с автоматична, саморегулираща и безстепенна предавателна кутия със силови предавания, изпитвани при неблокирани предавки
 Използва се положението на превключвателя на предавките за изцяло автоматично действие.
 Когато са на разположение няколко режима за изцяло автоматично действие (например икономичен, спортен режим), се избира този, който води до най-голямо средно ускорение на превозното средство между линиите AA′ и BB′.
 След това изпитването може да включва превключване към по-ниска предавка и по-високо ускорение. Превключване на предавката към по-висока предавка и по-ниско ускорение не се допуска. При всички случаи трябва да се избягва превключване към предавка, която обикновено не се използва при зададените градски условия на движение.
 С оглед на това е разрешено да се монтират и използват електронни или механични устройства, включително да се променят положенията на превключвателя на предавките, за да се предотврати превключване към по-ниска предавка, която обикновено не се използва при зададените условия на изпитването при движение в градски условия. Функционалните възможности на устройствата трябва да бъдат описани във формуляра за съобщение.
 Превозното средство трябва да подхожда към линията АА′ с постоянна скорост vAA′, равна на 50 km/h или на 75 % от максималната


text:
скорост на превозното средство, определена в точка 2.11 от настоящото правило, в зависимост от това коя от двете е по-ниска.
 3.1.3. Определяне на нивото на звука
 Максималното регистрирано ниво на звука от всяка страна на превозното средство трябва да се намали с 1 dB(A), за да се отчетат неточностите при измерването, и да бъде закръглено математически до първия знак след десетичната запетая (напр. 78,45 се регистрира като 78,5, а 78,44 се регистрира като 78,4). Тези стойности представляват резултатите от измерването.
 Измерванията са невалидни, ако се регистрира необичайна разлика между върховата стойност и общото ниво на звука.
 За всяка страна на превозното средство се извършват най-малко две измервания.
 Измерванията се считат за валидни, ако разликата между резултатите от две последователни измервания от една и съща страна на превозното средство е не повече от 2 dB(A).
 Могат да се правят предварителни измервания с цел настройка, но те не се вземат под внимание за целите на определянето на резултатите от измерването.
 3.1.4. Изчисляване на окончателния резултат от изпитването
 Окончателният резултат от изпитването е средноаритметичната стойност на четирите резултата от изпитването, закръглена до най-близкия цял децибел. Стойността се закръгля надолу, ако първият знак след десетичната запетая е между 0 и 4, и нагоре — ако той е между 5 и 9.
 В случай на хибридни електрически превозни средства, крайният резултат е най-високият от резултатите от изпитванията при условия А и B, както е описано в точка 6.2.1.1 от настоящото правило.
 3.2. Измерване на излъчвания от превозно средство звук при работа на място (за изпитване на превозни средства в експлоатация)
 3.2.1. Ниво на звуковото налягане в близост до изхода(ите) на изпускателната уредба
 В допълнение, за да се улеснят последващите проверки на превозните средства в експлоатация, нивото на звуковото налягане се измерва в близост до изхода на изпускателната уредба (шумозаглушителна уредба), в съответствие с изискванията, посочени по-долу, и резултатът от измерването се вписва в протокола от изпитването, изготвен за издаването на документа, посочен в приложение 1 към настоящото правило.
 3.2.2. Измервателни уреди
 Измерванията се извършват с помощта на прецизен шумомер в съответствие с точка 1 от настоящото приложение.
 3.2.3. Условия на измерване
 3.2.3.1. Състояние на превозното средство
 Преди започване на измерванията двигателят на превозното средство трябва да достигне нормалната си работна температура. Ако превозното средство е снабдено с вентилатори с механизъм за автоматично задействане, при тях не се внасят никакви корекции по време на измерването на нивото на звука.
 По време на измерванията лостът за скоростите трябва да бъде в неутрално положение. Ако силовото предаване не може да бъде разединено, трябва да се даде възможност на задвижващото колело на превозното средство да се движи в условията на липса на натоварване, например като се разположи превозното средство на опора или на барабани.
 3.2.3.2. Изпитвателна площадка
 Като изпитвателна площадка може да се използва всяка зона, която не е подложена на значителни акустични смущения. Подходящи са равни повърхности, които са покрити с бетон, асфалт или друг твърд материал и отразяват силно; не трябва да се използват покрития, състоящи се от трамбована пръст. Изпитвателната площадка трябва да е с формата


text:
и размерите на правоъгълник, чиито страни са на разстояние поне 3 m от контура на превозното средство (кормилото се изключва). Никакви значителни препятствия, например лица, различни от наблюдателя и водача, не трябва да се намират в този правоъгълник.
 Превозното средство се поставя в рамките на гореспоменатия правоъгълник така, че измервателният микрофон да е най-малко на един метър от всеки каменен ръб.
 3.2.3.3. Разни
 Показания на уредите, дължащи се на околен шум или въздействие на вятъра, трябва да бъдат най-малко с 10 dB(A) по-ниски от нивата на звука, които ще се измерват. Микрофонът може да бъде оборудван с подходяща защита срещу вятъра, при условие че нейното влияние върху чувствителността на микрофона е взето под внимание.
 3.2.4. Метод на измерване
 3.2.4.1. Брой на измерванията
 Във всяка точка на измерване се провеждат най-малко три измервания. Измерванията се считат за валидни само ако разликата между резултатите от три последователни измервания е не повече от 2 dB(A).
 3.2.4.2. Разполагане на микрофона (вж. фигура 2)
 Микрофонът се разполага на разстояние 0,5 ± 0,01 m от контролната точка на изпускателната тръба, определена на фигура 3, и при ъгъл от 45 ± 5° спрямо вертикалната равнина, в която лежи оста на потока от изхода на тръбата. Микрофонът трябва да бъде на височината на контролната точка, но на не по-малко от 0,2 m от земната повърхност. Базовата ос на микрофона трябва да лежи в равнина, успоредна на земната повърхност, и да бъде насочена към контролната точка на изхода на изпускателната тръба.
 Фигура 2
 Положения на микрофона за измерване на звука от превозното средство при работа на място
 Текст на изображението
 Височина на контролната точка на изпусквателната тръба
 Фигура 3
 Контролна точка
 Легенда:
 T
 =
 изглед отгоре
 S
 =
 изглед отстрани
 1
 =
 контролна точка
 2
 =
 пътна повърхност
 A
 =
 скосена тръба
 B
 =
 извита надолу тръба
 C
 =
 права тръба
 D
 =
 вертикална тръба
 Контролната точка трябва да е най-високата точка, удовлетворяваща следните условия:
 а)
 Контролната точка е разположена в края на изпускателната тръба.
 б)
 Контролната точка лежи във вертикалната равнина, в която лежат центърът на изпускателната тръба и оста на потока от изхода на изпускателната тръба.
 Ако са възможни две положения на микрофона, се използва това, при което страничното разстояние до надлъжната осева линия на превозното средство е по-голямо.
 Ако оста на потока от изхода на изпускателната тръба е разположена на 90° ± 5° спрямо надлъжната осева линия на превозното средство, микрофонът се разполага в най-отдалечената от двигателя точка.
 Ако превозното средство е с два или повече изхода на изпускателната тръба, разположени на по-малко от 0,3 m един от друг и свързани към общ шумозаглушител, се извършва само едно измерване. Микрофонът се разполага спрямо изхода, който е най-отдалечен от надлъжната осева линия на превозното средство, или, когато такъв изход не съществува - спрямо изхода, който е най-високо над земната повърхност.
 За превозни средства с изпускателна тръба, снабдена с изходи, разположени на повече от 0,3 m един от друг, за всеки изход се провежда по едно измерване, условно приемайки, че той е единствен, и се записва най-високото ниво


text:
на звуковото налягане.
 За целите на пътна проверка контролната точка може да бъде преместена на външната повърхност на каросерията на превозното средство.
 За превозни средства, оборудвани с няколко изхода на изпускателната тръба, се отчита нивото на звуковото налягане за изхода с най-високо средно ниво на звуковото налягане.
 3.2.4.3. Работни условия
 Честотата на въртене на двигателя се установява на една от следните стойности:
 50 % от nrated, ако nrated надвишава 5 000 min– 1
 75 % от nrated, ако nrated не надвишава 5 000 min– 1
 където nrated е номиналната честота на въртене на двигателя, както е определено в точка 2.4 от настоящото правило.
 Ако по време на изпитване при работа на място превозно средство не може да достигне целевата честота на въртене на двигателя, определена по-горе, като такава честота се използва 95 % от максималната честота на въртене на двигателя, която може да се достигне по време на изпитването при работа на място.
 Честотата на въртене на двигателя се увеличава постепенно от честота на въртене на празен ход до целевата честота на въртене на двигателя, като след това се задържа постоянна, без да се превишава максимално допустимото отклонение от ± 5 %. След това механизмът, управляващ дроселната клапа, бързо се освобождава и честотата на въртене на двигателя се връща до тази на празен ход. Нивото на звуковото налягане се измерва за период на работа на двигателя с постоянна честота на въртене на двигателя в продължение поне на 1 секунда и за целия период на намаляване на честотата на въртене. Като стойност от изпитването се взема максималното показание на шумомера.
 Измерването се счита за валидно само ако за период от най-малко 1 секунда честотата на въртене на двигателя по време на изпитването не се отклонява от целевата с повече от посоченото допустимо отклонение от ± 5 %.
 3.2.4.4. Измерванията се извършват в местоположението (местоположенията) на микрофона, предписано(и) по-горе. Записва се максималното ниво на звуковото налягане по крива А, отчетено по време на изпитването, като се запазва една значеща цифра след десетичната запетая (напр. 92,45 се записва като 92,5, докато 92,44 се записва като 92,4).
 Изпитването се повтаря до получаването на три последователни измервания, разликите между които са в границите на 2,0 dB(A), за всеки отделен изход.
 Резултатът за даден изход е средноаритметичното на три валидни измервания, математически закръглен до най-близката целочислена стойност (напр. 92,5 се записва като 93, докато 92,4 се записва като 92).
 3.2.4.5. Изпускателна уредба с няколко режима на работа
 3.2.4.5.1. Превозните средства, оборудвани с изпускателна уредба с няколко режима на работа с ръчно регулиране, се изпитват при всички режими.
 3.2.4.5.2. За превозни средства, оборудвани с изпускателна уредба с няколко режима на работа и ръчно регулиране на изпускателния режим, се отчита нивото на звуковото налягане за режима с най-високо средно ниво на звуковото налягане.
 4. ЗВУК ОТ ПРЕВОЗНОТО СРЕДСТВО В ДВИЖЕНИЕ (ДАННИ, ОТЧИТАНИ С ЦЕЛ УЛЕСНЯВАНЕ НА ИЗПИТВАНИЯТА НА ПРЕВОЗНОТО СРЕДСТВО В ЕКСПЛОАТАЦИЯ).
 4.1. Всяка страна по Спогодбата може да определи процедура на изпитване в експлоатация, като надлежно отчете разликите с условията на изпитване, използвани при одобряването на типа.


text:
4.2. За да се улесни изпитването на превозни средства за съответствие в експлоатация, следната информация относно измерванията на нивото на звуковото налягане, извършени съгласно точка 1 от приложение 3 за превозното средство в движение, се счита за набор от контролни данни за съответствието в експлоатация:
 а)
 предавка (i) или, за превозни средства, изпитвани при неблокирани предавателни отношения, положението на превключвателя на предавките, избрано за изпитването;
 б)
 скоростта на превозното средство vAA′ в km/h в началото на ускорението при изпитването с напълно отворена дроселна клапа при предавка (i); и
 в)
 окончателният резултат от изпитването в dB(A), определен съгласно точка 3.1.4 от настоящото приложение.
 4.3. Контролните данни за съответствието в експлоатация се вписват във формуляра за уведомяване, съответстващ на приложение 1.
 5. ОРИГИНАЛНА ИЗПУСКАТЕЛНА (ШУМОЗАГЛУШИТЕЛНА) УРЕДБА
 5.1. Изисквания към шумозаглушителите, съдържащи влакнести шумопоглъщащи материали
 5.1.1. Влакнестите шумопоглъщащи материали не трябва да съдържат азбест и могат да се използват в конструкцията на шумозаглушители само ако се гарантира чрез подходящи устройства, че влакнестите шумопоглъщащи материали се задържат на мястото си през цялото време на експлоатация на шумозаглушителя, и ако изпускателната или шумозаглушителната уредба съответства на изискванията на точки 5.1.2, 5.1.3, 5.1.4 или 5.1.5 по-долу:
 5.1.2. Нивото на звука трябва да удовлетворява изискванията от точка 6.2.1.3 от настоящото правило след отстраняването на влакнестите материали.
 5.1.3. Влакнестите шумопоглъщащи материали не могат да се разполагат в частите на шумозаглушителите, през които минават отработилите газове, и трябва да отговарят на следните изисквания:
 5.1.3.1.
 След нагряване на материалите в продължение на 4 часа в пещ с температура 650 ± 5 °C не трябва да има намаляване на средната дължина на влакната, на техния диаметър или на плътността им.
 5.1.3.2.
 След нагряване в продължение на 1 час в пещ с температура 650 ± 5 °C, не по-малко от 98 % от материала, когато той се изпитва в съответствие със стандарта ISO 2559:2011, трябва да се задържа от сито с номинален размер на отворите 250 μm, съответстващо на стандарта ISO 3310/1:2000.
 5.1.3.3.
 Загубата на тегло на материала не трябва да надвишава 10,5 % след накисване в продължение на 24 часа при температура 90 ± 5 °C в синтетичен кондензат със следния състав:
 1 N бромоводородна киселина (HBr)
 10 ml
 1 N сярна киселина (H2SO4)
 10 ml
 Дестилирана вода до 1 000 ml.
 Бележка: Преди претеглянето материалът трябва да се промие с дестилирана вода и да се изсуши в продължение на 1 час при температура 105 °C.
 5.1.4. Преди изпитването на системата в съответствие с точка 3 по-горе, тя се привежда в нормално състояние за експлоатация в пътни условия чрез един от следните методи:
 5.1.4.1. Подготовка чрез непрекъснато движение в пътни условия
 5.1.4.1.1. В зависимост от мощността на двигателя на превозното средство минималните разстояния, които трябва да се преминат при подготовката, са:
 Категория на превозното средство според обема на двигателя в cm3
 Разстояние (km)
 1.
 ≤ 250
 4 000
 2.
 > 250 ≤ 500
 6 000
 3.
 > 500
 8 000
 5.1.4.1.2. До 50 % ± 10 % от този цикъл на подготовка трябва да се състои от движение в градски условия,


text:
а останалата част — от пробези на дълги разстояния при висока скорост на превозното средство. Цикълът на непрекъснато движение в пътни условия може да се замени със съответстваща програма за движение по изпитвателно трасе.
 5.1.4.1.3. Трябва да се извършат най-малко шест превключвания между двата режима на експлоатация на превозното средство с различна скорост.
 5.1.4.1.4. Пълната програма на изпитването включва минимум 10 прекъсвания с единична продължителност поне 3 часа, за да се възпроизведат ефектите от охлаждането и кондензацията.
 5.1.4.2. Подготовка чрез пулсации
 5.1.4.2.1. Изпускателната уредба или нейните компоненти се монтират на превозното средство или на двигателя.
 В първия случай превозното средство се монтира на динамометричен стенд. Във втория случай двигателят се монтира на изпитвателен стенд.
 Изпитвателната установка, подробен чертеж на която е показан на фигура 4, се присъединява към изхода на изпускателната уредба. Допустима е също всяка друга апаратура, която осигурява еквивалентни резултати.
 Фигура 4
 Изпитвателна апаратура за подготовка чрез пулсации
 Текст на изображението
 незадължително
 незадължително
 1.
 Входен фланец или втулка за свързване със задната част на изпитваната изпускателна уредба.
 2.
 Регулиращ клапан с ръчно задействане.
 3.
 Компенсационен резервоар с максимална вместимост 40 l и време за пълнене не по-малко от една секунда.
 4.
 Реле за налягане с работен интервал от 5 до 250 kPa.
 5.
 Реле за време.
 6.
 Брояч на импулси.
 7.
 Бързодействащ клапан, например клапанът на спирачка-забавител в изпускателната уредба с диаметър 60 mm, задвижван от пневматичен цилиндър със сила 120 N при налягане 400 kPa. Времето за сработване, както при отваряне, така и при затваряне, не трябва да превишава 0,5 секунди.
 8.
 Отвор за отвеждане на отработилите газове.
 9.
 Гъвкава тръба.
 10.
 Манометър.
 5.1.4.2.2. Изпитвателното оборудване се регулира така, че потокът от отработили газове да бъде прекъсван и възстановяван последователно 2 500 пъти посредством бързодействащ клапан.
 5.1.4.2.3. Клапанът се отваря, когато спадът на налягане на отработилите газове, измерен на разстояние най-малко 100 mm след входния фланец на уредбата, достигне стойност между 35 и 40 kPa. Ако поради характеристиките на двигателя тази стойност не може да се достигне, клапанът трябва да се отваря, когато спадът на налягането на газовете достигне стойност равна на 90 % от максималната стойност, която може да се измери преди двигателят да спре. Клапанът се затваря, когато това налягане не се различава с повече от 10 % спрямо своята стабилизирана стойност при отворено положение на клапана.
 5.1.4.2.4. Релето за време се настройва за такова времетраене на изпускане на газовете, което съответства на изискванията на точка 5.1.4.2.3 по-горе.
 5.1.4.2.5. Честотата на въртене на двигателя трябва да е 75 % от номиналната честота на въртене на двигателя, както е определено в точка 2.4 от настоящото правило.
 5.1.4.2.6. Мощността, отчетена от динамометъра, трябва да бъде 50 % от мощността при напълно отворена дроселна клапа при 75 % от номинална честотата на въртене на двигателя, както е определено в точка 2.4 от настоящото правило.
 5.1.4.2.7. По време на изпитването всички отвори за отвеждане трябва да са затворени.
 5.1.4.2.8. Цялото изпитване трябва да завърши за 48 часа. Ако е необходимо, след всеки час може да се предвиди време за


text:
охлаждане.
 5.1.4.3. Подготовка върху изпитвателен стенд
 5.1.4.3.1. Изпускателната уредба трябва да се монтира върху двигател, представителен за типа, с който е съоръжено превозното средство, за което е проектирана уредбата. След това двигателят се монтира на изпитвателния стенд.
 5.1.4.3.2. Подготовката се състои от определения брой изпитвателни цикли за съответната категория според мощността на двигателя на превозното средство, за която е проектирана изпускателната уредба. Броят на циклите за всяка категория превозно средство е:
 Категория на превозното средство според обема на двигателя в cm3
 Брой цикли
 1.
 ≤ 250
 6
 2.
 > 250 ≤ 500
 9
 3.
 > 500
 12
 5.1.4.3.3. За да се възпроизведат ефектите на охлаждането и кондензацията, всеки цикъл на изпитвателния стенд трябва да бъде последван от период на спиране на двигателя в продължение на не по-малко от 6 часа.
 5.1.4.3.4. Всеки цикъл на изпитвателния стенд се състои от шест етапа. Условията на работа на двигателя и продължителността на всеки етап са:
 Етап
 Условия
 Продължителност на етапа
 двигатели с обем по-малък от 250 cm3
 двигатели с обем 250 cm3 или по-голям
 (min)
 (min)
 1
 Празен ход
 6
 6
 2
 25 % натоварване при 75 % от nrated
 40
 50
 3
 50 % натоварване при 75 % от nrated
 40
 50
 4
 100 % натоварване при 75 % от nrated
 30
 10
 5
 50 % натоварване при 100 % от nrated
 12
 12
 6
 25 % натоварване при 100 % от nrated
 22
 22
 Общо време
 2 часа и 30 минути
 2 часа и 30 минути
 5.1.4.3.5. По време на тази процедура на подготовка, по искане на производителя, двигателят и шумозаглушителят могат да бъдат охлаждани, за да може температурата, измерена в една точка, която не е отдалечена на повече от 100 mm от изхода на отработилите газове, да не е по-висока от измерената, когато превозното средство се движи със 110 km/h или със 75 % от номиналната честота на въртене на двигателя, както е определено в точка 2.4 от настоящото правило, при най-високата предавка. Честотата на въртене на двигателя и/или скоростта на превозното средство се определят с точност ± 3 %.
 5.1.5. Отработилите газове не влизат в контакт с влакнести материали, а влакнестите материали не са изложени на промени в налягането.
 5.2. Диаграми и маркировки
 5.2.1. Към документа, посочен в приложение 1 към настоящото правило, се прилагат диаграмата и оразмерен разрез на шумозаглушителя.
 5.2.2. На всички оригинални шумозаглушители трябва да са нанесени най-малко следните обозначения:
 а)
 знакът „E“, последван от обозначение на държавата, издала одобрението на типа;
 б)
 наименование или търговска марка на производителя на превозното средство; и
 в)
 марка и идентификационен номер на частта.
 Тези обозначения трябва да се четат лесно, да са незаличими и лесно видими на мястото, на което трябва да бъдат разположени.
 5.2.3. Върху всяка опаковка с оригинални резервни изпускателни или шумозаглушителни уредби, трябва да са нанесени четливо обозначението „оригинална част“ и обозначенията на марката и типа, заедно с маркировката „Е“, както и обозначението на държавата на произход.
 5.3. Шумозаглушители на всмукателната уредба
 Ако всмукателният тръбопровод на двигателя е снабден с въздушен филтър и/или шумозаглушител на всмукателната