text:
на произход.
 Член 211
 Връзка с търговските марки
 1. Страните по споразумението отказват да регистрират или вземат мерки за отмяна на регистрацията на търговска марка, която отговаря на някое от обстоятелствата, посочени в член 210, параграф 1 във връзка със защитено географско означение за еднакви или подобни продукти, при условие че заявката за регистрация на търговската марка е подадена след датата на подаване на заявката за регистрация като защитено географско означение на тяхната територия.
 2. Без да се засягат основанията за отказ на предоставяне на закрила на географски означения, предвидени във вътрешното законодателство, никоя от страните по споразумението не е длъжна да предостави закрила на географско означение, когато, с оглед на наличието на търговска марка, която има добра репутация или е общоизвестна, закрилата може да въведе в заблуждение потребителя по отношение на действителната идентичност на продукта.
 Член 212
 Общи правила
 1. Страните по споразумението могат да обменят допълнителна информация относно техническите спецификации на продуктите, защитени с географски означения в допълнение 1 към приложение XIII (Списъци на географските означения), в рамките на Подкомитета по интелектуалната собственост. Освен това страните по споразумението могат да улеснят обмена на информация относно контролните органи на тяхната територия.
 2. Никоя от разпоредбите в настоящия раздел не задължава някоя от страните по споразумението да предостави закрила на географско означение, което не е защитено или престане да бъде защитено в държавата му на произход. Страната по споразумението, от чиято територия произхожда дадено географско означение, уведомява останалите страни по споразумението, когато такова географско означение престане да бъде защитено в своята държава на произход.
 3. Понятието „продуктова спецификация“, посочено в настоящия раздел, е одобрената спецификация, в това число всички одобрени изменения, от органите на страната по споразумението, от чиято територия произхожда продуктът.
 Член 213
 Сътрудничество и прозрачност
 1. В рамките на Подкомитета по интелектуалната собственост страна по споразумението може да поиска от друга страна по споразумението информация относно съответствието на продукти, носещи географски означения, защитени по реда на настоящия раздел, със съответните продуктови спецификации и измененията в тях, както и относно звена за контакт за улесняване на контрола, ако е необходимо.
 2. По отношение на географските означения на друга страна по споразумението, защитени по реда на настоящия раздел, всяка страна по споразумението може да оповести публично съответните продуктови спецификации или техен съкратен вариант, както и звената за контакт за улесняване на контрола.
 Член 214
 Настоящият раздел не накърнява правата, които страните по споразумението вече са признали в споразумения за свободна търговия с трети държави.
 Раздел 3
 Авторско право и сродни права
 Член 215
 Предоставена закрила
 1. Страните по споразумението закрилят правата на авторите върху техните литературни и художествени произведения по възможно най-ефективен и уеднаквен начин. Страните по споразумението закрилят и правата на артистите-изпълнители, продуцентите на звукозаписи и излъчващите организации съответно по отношение на техните изпълнения, звукозаписи и предавания.
 2. Страните по споразумението спазват съществуващите права и задължения по силата на Бернската конвенция за закрила на литературните и художествените произведения от 9 септември 1886 г. (наричана по-нататък „Бернската конвенция“), Римската конвенция за закрила на артистите-изпълнители, продуцентите на звукозаписи и излъчващите организации,


text:
изготвена на 26 октомври 1961 г. (наричана по-нататък „Римската конвенция“), Договора на СОИС за авторското право (наричан по-нататък „ДАП“) и на Договора на СОИС за изпълненията и звукозаписите (наричан по-нататък „ДИЗ“), приети на 20 декември 1996 г.
 Член 216
 Неимуществени права
 1. Независимо от имуществените права на автора и дори след тяхното прехвърляне авторът има право да иска най-малко признаване на неговото авторство върху произведението и да се противопоставя на всяко изопачаване, деформиране или друго изменение на такова произведение, или друго посегателство във връзка с него, които увреждат неговата/нейната чест или репутация.
 2. След смъртта на автора предоставените по реда на параграф 1 права продължават да съществуват за срок, не по-кратък от срока на времетраене на имуществените права, и могат да се упражняват от лицата или институциите, оправомощени съгласно законодателството на държавата, в която се търси закрила.
 3. Независимо от имуществените права на изпълнителя и дори след тяхното прехвърляне той има право да бъде посочен като изпълнител на своите звукови изпълнения на живо или изпълнения на звукозапис, освен ако непосочването на изпълнителя е обусловено от начина на използване на изпълнението, както и да се противопоставя на всяко изопачаване, деформиране или друго изменение на неговото/нейното изпълнение, които биха накърнили неговата/нейната репутация. Настоящият параграф се прилага, без да се накърняват други неимуществени права, признати от вътрешното законодателство.
 4. Средствата за търсене на защита на правата по настоящия член се уреждат в законодателството на страната по споразумението, в която се търси закрила
 5. Всяка страна по споразумението може да предостави по-висока степен на закрила на неимуществените права, отколкото предоставената по настоящия член.
 Член 217
 Дружества за колективно управление
 Страните по споразумението признават значението на дружествата за колективно управление на авторските права и сродните им права за осигуряването на ефективно управление на предоставените им права, както и за справедливото разпределяне на събраните възнаграждения, които са пропорционални на използването на произведенията, изпълненията или звукозаписите, при условията на прозрачност и добри управленски практики, в съответствие с вътрешното законодателство на всяка страна по споразумението.
 Член 218
 Времетраене на авторските права
 1. Правата на автор на литературно или художествено произведение по смисъла на член 2 от Бернската конвенция съществуват докато е жив и 70 години след неговата смърт.
 2. В случай на съавторство посоченият в параграф 1 срок на закрила се изчислява от смъртта на последния преживял автор.
 3. В случай на анонимни произведения или произведения, публикувани под псевдоним, предоставеният по настоящото споразумение срок на закрила изтича 70 години след като произведението е законно разгласено. Когато обаче псевдонимът, възприет от автора, не буди съмнение относно неговата идентичност, се прилага срокът на закрила, установен в параграф 1. Ако авторът на анонимно или публикувано под псевдоним произведение, разкрие идентичността си през посочения по-горе срок, се прилага срокът на закрила, установен в параграф 1. Никоя от страните по споразумението не е задължена да предоставя закрила на анонимни или публикувани под псевдоним произведения, за които е разумно да се предположи, че от смъртта на техния автор са изтекли 70 години.
 4. Когато срокът на закрила на произведение, различно от фотографско произведение или

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
произведение на приложното изкуство, се изчислява на основа, различна от продължителността на живота на физическо лице, този срок е не по-кратък от 70 години след края на календарната година на правомерното му публикуване или, при липсата на такова, в рамките на най-малко 50 години от създаването на произведението, 70 години след изтичане на календарната година на създаването му. Срокът на закрила на кинематографични или аудио-визуални произведения е най-малко 70 години след разгласяването им със съгласието на автора или, когато това не е станало в рамките на най-малко 50 години от създаването на произведението, най-малко 70 години сред създаването му. Страна по споразумението може да установи алтернативно, че срокът на закрила на кинематографични или аудио-визуални произведения изтича 70 години след смъртта на последното лице, посочено като автор съгласно вътрешното законодателство.
 Член 219
 Времетраене на сродните права
 1. Срокът на закрила, предоставен на артистите-изпълнители по настоящото споразумение, е не по-кратък от 50 години, считано от последния ден на годината, в която е направен запис на изпълнението.
 2. Срокът на закрила по настоящото споразумение на продуцентите на звукозаписи е не по-кратък от 50 години, считано от последния ден на годината, в която е публикуван звукозаписът, или ако това не е станало в рамките на 50 години от създаването на звукозаписа — най-малко 50 години, считано от датата на създаване на звукозаписа.
 3. Срокът на закрила, предоставен на излъчващи организации, е най-малко 50 години от последния ден на годината, в която е осъществено излъчването.
 Член 220
 Излъчване и публично разгласяване
 1. За целите на настоящия член:
 —
 „излъчване“ е безжичното предаване за целите на обществено приемане на звук или на картина и звук, или на възпроизведени такива; предаването, осъществявано чрез сателит, също се счита за излъчване, предаването на кодиран сигнал се счита за излъчване, ако на обществеността е предоставено средство за декодиране от организацията за излъчване или такова бъде предоставено със съгласието на последната; и
 —
 „публично разгласяване“ на изпълнение или на звукозапис означава предаването до публиката чрез всякакви средства, с изключение на излъчване, на звук от изпълнение или възпроизведен звук, записан под формата на звукозапис. За целите на параграф 3 „публично разгласяване“ включва звук или възпроизведен звук, записан под формата звукозапис, който може да бъде слушан от публиката.
 2. По отношение на своите представления артистите-изпълнители притежават изключителното право да разрешават:
 а)
 излъчването или публичното разгласяване на незаписани изпълнения, с изключение на такива, които вече са били излъчени; и
 б)
 записването на незаписани изпълнения.
 3. Артистите-изпълнители и продуцентите на звукозаписи притежават право на еднократно справедливо възнаграждение за прякото или непрякото използване на публикувани с търговска цел звукозаписи за излъчване или за какъвто и да е вид публично разгласяване. Във вътрешното си законодателство страните по споразумението създават разпоредби, съгласно които артистът-изпълнител или продуцентът на звукозапис, или и двамата, могат да искат ползвателят да заплати еднократното възнаграждение. Страните по споразумението могат да приемат вътрешно законодателство, с което се уреждат условията за поделянето на еднократното възнаграждение между изпълнителя и продуцента на звукозаписи, ако не е налице договореност между артиста-изпълнител и продуцента на звукозаписи.
 4. Всяка страна по


text:
споразумението предоставя на артистите-изпълнители изключителното право да разрешават или забраняват по отношение на своите записани изпълнения:
 а)
 прякото или непрякото им възпроизвеждане;
 б)
 разпространението им чрез продажба или друг способ за прехвърляне на собствеността;
 в)
 отдаването под наем на неограничен кръг от лица на оригиналите или на екземпляри от изпълненията; и
 г)
 предлагането по безжичен път или по кабел на достъп на неограничен брой лица до техните записани изпълнения по начин, позволяващ този достъп да бъде осъществен от място и по време, индивидуално избрано от всеки от тях.
 5. Когато артистите-изпълнители са прехвърлили правото си да предлагат достъп или правото си на отдаване под наем, страните по споразумението могат да предвидят, че артистите-изпълнители запазват своето неотменимо право да получават справедливо възнаграждение, което може да се събира от надлежно упълномощени съгласно закона дружества за колективно управление на авторски права, в съответствие с вътрешното законодателство на страните.
 6. Страните по споразумението могат да признаят на артистите-изпълнители на аудио-визуални произведения неотменимото право за получаване на справедливо възнаграждение за излъчване или за всяко публично разгласяване на техните записани изпълнения, което може да се събира от надлежно оправомощени по закон дружества за колективно управление на авторски права, в съответствие с вътрешното право.
 7. Страните по споразумението могат да предвидят в своето вътрешно законодателство ограничения или изключения по отношение на правата на артистите-изпълнители на аудио-визуални произведения в определени специални случаи, които не са в противоречие с обичайното използване на изпълненията и не накърняват неоснователно законните интереси на артистите-изпълнители.
 8. Всяка страна по споразумението предоставя на излъчващите организации изключителното право да разрешават или забраняват препредаването на техните излъчвания най-малко чрез безжични средства.
 Член 221
 Закрила по отношение на технологичните средства
 Страните по споразумението спазват разпоредбите на член 11 от ДАП и член 18 от ДИЗ.
 Член 222
 Закрила на правата на управление на информация
 Страните по споразумението спазват разпоредбите на член 12 от ДАП и член 19 от ДИЗ.
 Член 223
 Право на авторите на препродажба на произведения на изкуството
 1. Без да се засягат разпоредбите на член 14 ter (2) от Бернската конвенция, всяка страна по споразумението предвижда в полза на авторите на произведения на изкуството, а след тяхната смърт — на техните правоприемници — неотчуждимото и неотменимо да получават авторско възнаграждение въз основа на продажната цена, получена при препродажба на произведението след първото прехвърляне на собствеността върху произведението от автора.
 2. Правото, посочено в параграф 1, се прилага в съответствие с вътрешното законодателство по отношение на всички актове на препродажба, осъществена посредством търг или чрез професионалисти на пазара на произведения на изкуство, като зали за продажба, художествени галерии или други търговци на произведения на изкуството.
 Раздел 4
 Дизайни
 Член 224
 Международни споразумения
 Страните по споразумението полагат всички разумни усилия за присъединяване към Женевския акт от Хагската спогодба за международна регистрация на промишлените дизайни, приет в Женева на 2 юли 1999 г.
 Член 225
 Изисквания за закрила на дизайни (68)
 1. Всяка страна по споразумението предоставя закрила на независимо създадени дизайни, които са нови. Когато това се предвижда в законодателството на страна по споразумението, може да


text:
се изисква също индивидуален характер на такъв дизайн. Тази закрила се осигурява чрез регистрация и предоставя изключителни права на притежателите в съответствие с разпоредбите на настоящия раздел.
 2. Дизайн, приложен към или включен в даден продукт, който представлява част от съставен продукт, може да се счита за включен в обхвата на закрила по параграф 1, ако включената в съставния продукт (69) част остава видима при обичайното му използване (70) и доколкото тези видими особености на частта сами по себе си отговарят на изискванията, за да бъдат включени в обхвата на закрила.
 Член 226
 Права, предоставени чрез регистрация
 1. Притежателят на регистриран дизайн има изключителното право най малкото да попречи на трети лица без негово съгласие да произвеждат, да предлагат за продажба, да продават, да внасят, да изнасят и да складират продукта или да използват изделия, носещи или въплъщаващи дизайна, включен в обхвата на закрила, когато тези действия се извършват с търговска цел.
 2. Притежателят на регистриран дизайн има също правото да търси правна защита срещу всяко лице, което произвежда или пуска на пазара продукт, чийто дизайн има само незначителни разлики в сравнение с дизайна, включен в обхвата на закрила, или в случаите, когато външният вид на продукта е еднакъв с този на дизайна, включен в обхвата на закрила.
 Член 227
 Срок на закрила
 Времетраенето на закрилата на промишлен дизайн е най-малко 10 години, считано от датата на подаване на заявление за регистрация. Страните по споразумението могат да въведат по-дълъг срок на закрила в своето вътрешно законодателство.
 Член 228
 Изключения
 1. Страните могат да предоставят ограничени изключения от закрилата на дизайни, при условие че такива изключения не са в необосновано противоречие с обичайното използване на дизайните, включени в обхвата на закрила, и не засягат излишно законните интереси на притежателя на дизайна, включен в обхвата на закрила, като се взимат предвид законните интереси на трети лица.
 2. Закрилата на дизайна не се прилага за дизайни, разработени изцяло по технически или функционални съображения.
 3. Правото върху дизайн не поражда права върху характеристики на външния вид на продукт, които трябва да бъдат възпроизведени по необходимост в точната им форма и измерения, за да може продуктът, в който е включен или към който е приложен дизайнът, да бъде механически свързан или поставен във, около или до друг продукт, така че и двата продукта да могат да изпълняват своите функции.
 4. Дизайнът не поражда права, когато противоречи на обществения ред или добрите нрави.
 Член 229
 Връзка с авторските права
 Обектите на закрила на правото върху дизайн могат да подлежат на закрила съгласно законодателството за авторското право, ако са изпълнени условията за такава закрила. Степента, до която, както и условията, при които се предоставя такава закрила, включително изискваната степен на оригиналност, се определят от всяка страна по споразумението.
 Раздел 5
 Патенти
 Член 230
 1. Страните по споразумението спазват членове 2—9 от Будапещенския договор за международно признаване на депозита на микроорганизми за целите на патентната процедура, съставен в Будапеща на 28 април 1977 г. и изменен на 26 септември 1980 г.
 2. Европейският съюз полага всички разумни усилия


text:
за спазване на Договора за патентното право, приет в Женева на 1 юни 2000 г. (наричан по-нататък „ДПП“). Андските държави, подписали настоящото споразумение, полагат всички разумни усилия за присъединяване към ДПП.
 3. Когато за пускането в употреба на фармацевтични или селскостопански химични продукти (71) в страна по споразумението се изисква получаването на разрешение от нейните компетентни органи в тази област, тази страна по споразумението полага всички усилия за бързото разглеждане на съответното заявление с оглед избягването на необосновано забавяне. Страните по споразумението си сътрудничат и си оказват взаимопомощ за постигане на тази цел.
 4. По отношение на патентовани фармацевтични продукти всяка от страните по споразумението може в съответствие със своето национално законодателство да осигури механизъм за обезщетяване на притежателя на патента за необосновано съкращаване на срока на действителна закрила на патента, породено от първото одобрение за пускане в употреба на този продукт в тази страна по споразумението. Такъв механизъм предоставя всички изключителни права, произтичащи от патента, при спазване на същите ограничения и изключения, приложени за оригиналния патент.
 Раздел 6
 Закрила на данни за определени регулирани продукти
 Член 231
 1. Всяка страна по споразумението предоставя закрила на неразгласени данни от изпитвания или други данни, свързани с безопасността и ефикасността на фармацевтичните продукти (72) и селскостопанските химични продукти, съгласно член 39 от Споразумението ТРИПС и своето национално законодателство.
 2. В съответствие с параграф 1 и при спазване на параграф 4, когато страна по споразумението изисква като условие за издаване на одобрение за пускане в употреба на фармацевтични или селскостопански химични продукти, съдържащи нови химични единици, представянето на неразгласени данни за изпитвания или други данни, свързани с безопасността и ефикасността, тази страна по споразумението предоставя период на изключителност с обичайна продължителност пет години, считано от датата на одобрението за пускане в употреба на нейна територия, за фармацевтични продукти и 10 години за селскостопански химични продукти, като през този период трето лице не може да предлага на пазара продукт въз основа на такива данни, освен ако не представи доказателство за изричното съгласие на притежателя на защитената информация или за собствени данни от изпитвания.
 3. За целите на настоящия член „нова химична единица“ е химична единица, която до този момент не е била одобрена на територията на страната по споразумението за използване в състава на фармацевтичен или селскостопански химичен продукт по реда на нейното вътрешно законодателство. В съответствие с това не е необходимо страните по споразумението да прилагат настоящия член по отношение на фармацевтични продукти, съдържащи химична единица, която вече е одобрена на територията на страната по споразумението.
 4. Страните по споразумението могат да регламентират:
 а)
 изключения от съображения за обществен интерес, извънредно положение на национално равнище или при крайна необходимост, когато е необходимо да бъде разрешен достъп на трети страни до тези данни; и
 б)
 съкратени процедури за одобрение за пускане в употреба на тяхна територия въз основа на одобрение за пускане в употреба, предоставено от друга страна по споразумението. В такъв случай периодът на изключително използване на данните, представени във връзка с получаването на одобрение, започва да тече от датата на служещото за


text:
основание първо одобрение за пускане в употреба, когато одобрението е предоставено в срок до шест месеца от подаването на пълно заявление.
 5. Що се отнася до селскостопанските химични продукти, страните по споразумението могат да предвидят процедури, които предоставят възможност за препращане към или за посочване на неоповестена информация относно безопасността и ефикасността, свързана с изпитвания и изследвания върху гръбначни животни. През периода на закрила лицето, заинтересовано от използването на такава информация, обезщетява притежателя на защитената информация. Размерът на обезщетението се определя по справедлив, равноправен, прозрачен и недискриминационен начин. Правото на това обезщетение е приложимо, докато продължава периодът на закрила на неразгласената информация относно безопасността и ефикасността.
 6. В съответствие с разпоредбите на член 197, параграф 5, предоставената по настоящия член закрила не е пречка страна по споразумението да приема мерки в отговор на злоупотреба с права върху интелектуална собственост или практики, които необосновано ограничават търговията.
 Раздел 7
 Сортове растения
 Член 232
 Страните по споразумението си сътрудничат за насърчаване и гарантиране на закрилата на сортовете растения въз основа на Международната конвенция за защита на новите сортове растения (наричана по-нататък „Конвенцията UPOV“), преразгледана на 19 март 1991 г., включително незадължителното изключение от правото на селекционера, както е посочено в член 15, параграф 2 от тази конвенция.
 Раздел 8
 Нелоялна конкуренция
 Член 233
 1. Всяка страна по споразумението предоставя ефективна закрила срещу нелоялна конкуренция в съответствие с член 10 bis от Парижката конвенция. За тази цел всяко действие, извършено по отношение на индустриална собственост в хода на търговията, което е в противоречие с почтените търговски практики, се разглежда като нелоялно в съответствие с вътрешното законодателство на всяка страна по споразумението.
 2. В съответствие с вътрешното законодателство на всяка страна по споразумението настоящият член може да се прилага, без да се засяга закрилата, предоставена по реда на настоящия дял.
 ГЛАВА 4
 Упражняване на права върху интелектуална собственост
 Раздел 1
 Общи разпоредби
 Член 234
 1. Без да се засягат правата и задълженията им по Споразумението ТРИПС, и по-специално част III от него, страните по споразумението предвиждат установените в настоящата глава мерки, производства и средства за правна защита, необходими за гарантиране на упражняването на правата върху интелектуалната собственост, посочени в член 196, параграф 5, букви a)—и).
 2. Разпоредбите на настоящата глава включват мерки, производства и средства за правна защита, които са бързи, ефективни и пропорционални и се явяват възпиращ фактор за повторни нарушения, и които се прилагат по такъв начин, че да се избегне създаването на пречки пред законната търговия и да се осигури защита от злоупотреба с тях.
 3. Производствата във връзка с упражняването на правата върху интелектуалната собственост са справедливи и безпристрастни и не са ненужно сложни или скъпи, както и не налагат неразумни срокове или неоправдани забавяния.
 4. Настоящата глава не поражда задължение за страните по споразумението да създадат съдебна система за упражняването на права върху интелектуалната собственост, различна от системата за правоприлагане като цяло, или задължение по отношение на разпределянето на ресурсите за упражняванена права върху интелектуална собственост и правоприлагането като цяло.
 Раздел 2
 Гражданскоправни и административни средства и производства за защита


text:
Член 235
 Членове 237, 239 и 240 се прилагат по отношение на действия, извършени в търговски мащаб, а ако тяхното вътрешно законодателство допуска това, страните по споразумението могат да прилагат мерките, предвидени в посочените разпоредби, по отношение на други действия.
 Член 236
 Лица, имащи право да търсят правна защита
 Всяка страна по споразумението признава като лица, които имат право да изискват прилагането на мерките, започването на производствата и прилагането на средствата за правна защита, посочени в настоящия раздел и в част III от Споразумението ТРИПС:
 а)
 притежателите на права върху интелектуална собственост в съответствие с разпоредбите на приложимото право;
 б)
 всички други лица, упълномощени да ползват тези права, по-специално притежателите на изключителен лиценз и други лицензи, доколкото това се допуска от приложимото ѝ право и е в съответствие с него;
 в)
 организациите за управление на колективните права върху интелектуална собственост, които са законосъобразно признати като имащи правото да представляват притежателите на права върху интелектуална собственост, доколкото това се допуска от разпоредбите на приложимото ѝ право и е в съответствие с тях; и
 г)
 организациите за професионална защита, които са законосъобразно признати като имащи правото да представляват притежателите на права върху интелектуална собственост, доколкото това се допуска от разпоредбите на приложимото ѝ право и е в съответствие с тях.
 Член 237
 Доказателства
 В случай на нарушаване на право върху интелектуална собственост, извършено в търговски мащаби, всяка страна по споразумение предприема необходимите мерки, за да се предостави възможност на компетентните съдебни органи да разпоредят, когато това е целесъобразно и е направено искане в тази насока, представянето на банкови, финансови или търговски документи във владение на противната страна, съобразно принципите за защита на поверителната информация.
 Член 238
 Мерки за обезпечаване на доказателства
 Всяка страна по споразумението гарантира, че дори преди започване на производство по съществото на спора, по искане на лице, което в подкрепа на твърдението си, че неговото право върху интелектуална собственост е било нарушено, или е непосредствено застрашено от нарушаване, е представило доказателства, за които основателно може да се предполага, че са налице, съдебните органи имат правомощието да разпоредят своевременни и ефективни привременни мерки за обезпечаване на доказателства, които са от значение във връзка с твърдяното нарушение, при спазване на принципите за защита на поверителната информация. Тези мерки могат да включват, наред с друго, подробно описание, със или без вземане на мостри, или, когато го позволява вътрешното законодателство, физическо изземване на стоките, с които се извършва нарушението и, когато е уместно, на материалите и средствата, използвани за производството и/или разпространението на тези стоки, както и свързаните с това документи. Тези мерки се предприемат, при необходимост, без да бъде изслушана ответната страна, по-специално в случаите, когато всяко забавяне е вероятно да причини непоправима вреда на притежателя на правата или когато съществува явен риск от унищожаване на доказателства.
 Член 239
 Право на информация
 1. Всяка страна по споразумението гарантира, че в рамките на производството във връзка с нарушение на право на интелектуална собственост и в отговор на обосновано и пропорционално искане от страна на ищеца, компетентните съдебни органи могат да разпоредят да бъде


text:
предоставена информация за произхода и мрежите за разпространение на стоките или услугите, с които се нарушава дадено право върху интелектуална собственост, от нарушителя и/или от всяко друго лице, за което:
 а)
 е установено, че владее в търговски мащаби стоките, с които се извършва нарушението;
 б)
 е установено, че използва в търговски мащаби услугите, с които се извършва нарушението;
 в)
 е установено, че предоставя в търговски мащаби услугите, използвани при действията по извършване на нарушение; или
 г)
 е било посочено от лицето, посочено в букви а), б) или в), като участващо в производството, изработването или разпространението на въпросните стоки или в предоставянето на въпросните услуги.
 2. Информацията, посочена в параграф 1, включва по целесъобразност следната информация:
 а)
 имената и адресите на производителите, фабрикантите, дистрибуторите, доставчиците и други предходни държатели на стоките или услугите, както и търговци на едро и на дребно, за които те са предназначени;
 б)
 информация за произведените, изработените, доставените, получените или поръчаните количества, както и цената, получена за въпросните стоки или услуги.
 3. Параграфи 1 и 2 се прилагат, без да се засягат другите законови разпоредби, с които:
 а)
 на притежателите на правата се предоставят права да получат по-пълна информация;
 б)
 се урежда използването на информацията, съобщена съгласно настоящия член, в граждански или наказателни производства;
 в)
 се урежда отговорността за злоупотреба с правото на информация;
 г)
 се предоставя възможност за отказ от предоставяне на информация, която би принудила лицето, посочено в параграф 1, да признае собственото си участие или това на свои близки роднини в нарушаването на право върху интелектуална собственост; или
 д)
 се урежда защитата на поверителността на източниците на информация или обработката на личните данни.
 Член 240
 Привременни и обезпечителни мерки
 1. В съответствие с националното законодателство всяка страна по споразумението предвижда, че нейните съдебни органи могат по искане на молителя да постановят по отношение на всяко лице привременна мярка с цел да се предотврати непосредствено предстоящо нарушение на право върху интелектуална собственост или да забранят — временно и, ако е приложимо, посредством налагането на периодични имуществени санкции, когато това е предвидено във вътрешното право — продължаването на твърдените нарушения на въпросното право, или да обвържат продължаването им с условие за внасяне на обезпечение с цел осигуряване на обезщетение за притежателя на правото.
 2. Налагането на привременна мярка може да бъде постановено и с цел да се разпореди изземване или предаване на стоките, за които има съмнение, че нарушават право върху интелектуална собственост, така че да се предотврати тяхното навлизане или движение в търговската мрежа.
 Член 241
 Мерки за преустановяване на нарушението
 1. Всяка страна по споразумението взема необходимите мерки, за да гарантира, че нейните компетентни съдебни органи могат по искане на молителя и без да се засяга обезщетението, дължимо на притежателя на права вследствие на нарушението, както и без обезщетения за нарушителя от какъвто и да било вид, да разпоредят изтеглянето, окончателното извеждане от търговската верига или унищожаването на стоките, за които е установено, че нарушават определено право върху интелектуална собственост. Ако е целесъобразно, компетентните съдебни органи могат също да разпоредят унищожаването на материали и


text:
средства, основно използвани за създаването или производството на тези стоки.
 2. Съдебните органи разпореждат мярката, посочена в параграф 1, да бъде изпълнена за сметка на нарушителя, освен ако бъдат посочени специални основания това да не бъде направено.
 Член 242
 Мерки за забрана
 Без да се засягат разпоредбите на член 44.2 от Споразумението ТРИПС, всяка страна по споразумението гарантира, че когато със съдебно решение е установено нарушение на право върху интелектуална собственост, съдебните органи могат да постановят мярка за забрана срещу нарушителя, с цел да се забрани продължаването на нарушението. В случаите, когато това е предвидено във вътрешното право на страна по споразумението по целесъобразност при неизпълнението на забраната се налагат периодични имуществени санкции, за да се обезпечи изпълнението (73).
 Член 243
 Алтернативни мерки
 В съответствие с вътрешното законодателство всяка страна по споразумението може да предвиди възможността, в случаите, в които това е целесъобразно и по искане на лицето, което може да бъде адресат на мерките по член 241 и/или 242, компетентните съдебни органи да могат да постановят заплащане на парично обезщетение на увреденото лице вместо прилагането на мерките по член 241 и/или 242, ако лицето е не е действало с умисъл или небрежност, както и ако изпълнението на въпросните мерки би му причинило несъразмерна вреда и ако паричното обезщетение за увреденото лице може основателно да се счита за удовлетворително.
 Член 244
 Обезщетение
 1. При определяне на обезщетението всяка страна по споразумението гарантира, че нейните съдебни органи:
 а)
 вземат предвид всички относими аспекти, като например отрицателните икономически последици, в това число пропуснатата печалба, които е претърпяло увреденото лице всяка нечестно получена от нарушителя печалба и, по целесъобразност, обстоятелства, различни от икономическите фактори, като морални вреди, нанесени от нарушителя на притежателя на правото; или
 б)
 вместо посоченото в буква а), могат, когато е целесъобразно, да определят обезщетението за вреди като фиксирана сума въз основа на елементи като, най-малкото, размера на авторските или лицензионните възнаграждения, дължими в случай че нарушителят беше поискал разрешение да ползва въпросното право върху интелектуална собственост.
 2. За случаите, когато нарушителят не е участвал съзнателно в правонарушения или не е имал достатъчно основания да съзнава участието си в тях, страните по споразумението могат да предвидят възможността съдебните органи да разпоредят възстановяване на печалбите или заплащане на предварително установено обезщетение.
 Член 245
 Съдебни разноски
 Всяка страна по споразумението гарантира, че направените от спечелилата производството страна разумни и пропорционални съдебни разноски и други разходи по правило се поемат от загубилата производството страна, освен ако това противоречи на принципа за справедливост или на други основания, в съответствие с вътрешното законодателство.
 Член 246
 Публикуване на съдебните актове
 Всяка страна по споразумението предприема необходимите мерки, за да гарантира, че по съдебни производства, образувани във връзка с нарушение на право върху интелектуална собственост, съдебните органи могат да разпоредят по искане на ищеца и за сметка на нарушителя подходящи мерки за разпространение на информацията във връзка с постановения акт, в това число излагането му или неговото цялостно или частично обнародване. Страните по споразумението могат да предвидят други допълнителни мерки за оповестяване, съобразно конкретните обстоятелства, включително и


text:
широкомащабно разгласяване.
 Член 247
 Презумпция за авторство или собственост
 За целите на прилагането на мерките, процедурите и средствата за правна защита, предвидени по настоящото споразумение във връзка с упражняването на авторските права и сродните им права:
 а)
 за да може автор на литературно или художествено произведение, при липса на доказателства за противното, да се счита за такъв и следователно да има право да започва производство във връзка с нарушени права, е достатъчно неговото име да фигурира върху произведението по обичайния начин. Настоящата разпоредба се прилага дори в случаите, когато такова име е псевдоним, когато възприетият от автора псевдоним не оставя съмнения относно неговата/нейната идентичност;
 б)
 точка a) се прилага mutatis mutandis за притежателите на права, сродни на авторското право, по отношение на техния обект на закрила.
 Член 248
 Административни производства
 Доколкото административните производства по съществото на спора са предпоставка за постановяването на защитна мярка в гражданския процес, тези производства трябва да съответстват на принципи, които по същество са равностойни на установените в съответните разпоредби от настоящия раздел.
 Член 249
 Гранични мерки
 1. Освен ако не е предвидено друго в настоящия член, всяка страна по споразумението приема процедури (74), предоставящи възможност на притежателите на права, които имат сериозни основания да подозират, че може да бъде извършен внос, износ или транзит на стоки, с които се нарушава авторско право или право върху търговска марка (75), да поискат писмено от компетентните органи митническите органи да спрат освобождаването на стоките или да задържат такива стоки. Страните по споразумението подлагат на оценка прилагането на такива мерки по отношение на стоки, за които съществува съмнение, че нарушават географско означение.
 2. Всяка страна гарантира, че когато в хода на своята дейност митническите органи разполагат с достатъчни основания да подозират, че определени стоки нарушават авторско право или право върху търговска марка, тези органи могат да спрат ex oficio процедурата по освобождаване на стоките или да ги задържат, за да предоставят възможност на притежателя на правото съобразно законодателството на всяка страна по споразумението да започне съдебно или административно производство в съответствие с параграф 1.
 3. Всички права или задължения, установени в част III, раздел 4 от Споразумението ТРИПС по отношение на вносителя, се прилагат също и по отношение на износителя или притежателя на стоките.
 Раздел 3
 Отговорност на доставчиците на междинни услуги
 Член 250
 Използване на междинни услуги
 Страните по споразумението признават, че междинните услуги могат да се използват от трети лица за правонарушения. За да гарантират свободното движение на информационни услуги и упражняването на авторско и сродните му права в цифровата среда, всяка страна по споразумението предвижда мерките, постановени в настоящия раздел за доставчиците на междинни услуги в случаите, когато последните нямат никакво отношение към пренасяната информация.
 Член 251
 Отговорност на доставчиците на междинни услуги: „обикновен пренос“
 1. Когато предоставяната услуга се състои в пренасяне по комуникационната мрежа на информация, предоставена от получателя на услугата, или предоставяне на достъп до комуникационна мрежа, всяка страна по споразумението гарантира, че доставчикът на услуги не носи отговорност за пренесената информация, при условие че доставчикът:
 а)
 не започва пренасянето на информация;
 б)


text:
не подбира получателя на пренесената информация; и
 в)
 не подбира или променя информацията, която се съдържа в пренасянето.
 2. Действията по пренасяне и предоставяне на достъп, посочени в параграф 1 включват автоматично, междинно и временно съхраняване на пренасяната информация, дотолкова доколкото това се прави с единствената цел за осъществяване на пренос на информация по комуникационната мрежа и при условие че информацията не се съхранява за период, по-дълъг от необходимия за самия пренос.
 3. Този раздел не засяга възможността съд или административен орган, в съответствие с правната система на всяка страна по споразумението, да изисква доставчикът на услуги да преустанови или да предотврати нарушение.
 Член 252
 Отговорност на доставчиците на междинни услуги: „кеширане“
 1. В случаите, когато предоставяната услуга се състои в пренасяне по комуникационна мрежа на информация, предоставена на получател на услугата, всяка страна по споразумението гарантира, че доставчикът на услуги не носи отговорност за автоматичното, междинно и временно съхраняване на тази информация, което се извършва с единствената цел да се подобри ефективността на по-нататъшния пренос на информация до други получатели на услугата по тяхна заявка, при условие че доставчикът:
 а)
 не променя информацията;
 б)
 спазва условията за достъп до информацията;
 в)
 спазва правилата за актуализиране на информацията, установени по широко признат начин и използвани от промишлеността;
 г)
 не пречи на законното използване на технологията, широко призната и използвана от промишлеността, за получаване на данни за ползването на информацията; и
 д)
 действа бързо за отстраняване или блокиране на достъпа до съхранена информация, след като е узнал факта, че информацията в първоначалния източник на преноса е отстранена от мрежата или достъпът до нея е блокиран, или че съд или административен орган е разпоредил такова отстраняване или блокиране.
 2. Настоящият раздел не засяга възможността съд или административен орган, в съответствие с правната система на всяка страна по споразумението, да изисква доставчикът на услуги да преустанови или да предотврати нарушение.
 Член 253
 Отговорност на доставчиците на междинни услуги: „съхраняване на информация“
 1. Когато предоставяната услуга се състои в съхраняване на информация, предоставяна на получателя на услугата, всяка страна по споразумението гарантира, че доставчикът на услуги не носи отговорност за информацията, съхранена по молба на получателя на услугата, при условие че доставчикът:
 а)
 няма сведения за незаконна дейност или информация, а във връзка с искове за обезщетение за вреди не е запознат с факти или обстоятелства, от които да е видна незаконната дейност или информация; или
 б)
 при получаването на такива сведения или запознаването с такива факти действа бързо за отстраняването или блокирането на достъпа до информацията.
 2. Параграф 1 не се прилага в случаите, когато получателят на услугата действа в подчинение или под контрола на доставчика.
 3. Настоящият раздел не засяга възможността съдебен или административен орган, в съответствие с правната система на всяка от страните по споразумението, да изисква от доставчика на услуги да преустанови или да предотврати нарушение, нито засяга възможността дадена страна по споразумението да предвиди процедури, които уреждат отстраняване или блокиране на достъпа до информация.
 Член 254
 Отсъствие на общо задължение за контрол
 1. Страна по споразумението не може да


text:
налага общо задължение на доставчиците на услуги при предоставянето на услугите по членове 251, 252 и 253 да контролират информацията, която пренасят или съхраняват, нито общо задължение да търсят активно факти или обстоятелства, които сочат, че се извършва незаконна дейност.
 2. Страните по споразумението могат да установят задължения за доставчиците на услуги да уведомяват своевременно компетентните държавни органи за извършвани предполагаеми незаконни действия или за информация, предоставена от получателите на техните услуги, или задължения за предаване на компетентните органи, по тяхно искане, на информация, която позволява идентифицирането на получатели на техните услуги, с които те имат договори за съхраняване на данни.
 ГЛАВА 5
 Трансфер на технологии
 Член 255
 1. Страните по споразумението се договарят да обменят опит и сведения относно своите вътрешни и международни практики и политики, засягащи трансфера на технологии (76). Този обмен по-специално включва мерките за улесняване на информационните потоци, деловите партньорства, лицензирането и сключването на договори с подизпълнители на доброволни начала. Особено Специално внимание се отделя на условията, необходими за създаване на подходяща среда, позволяваща насърчаването на дълготрайни връзки между научните общности в страните, активизиране на дейностите за поощряване на взаимното свързване, иновациите и трансфера на технологии между страните, в това число и на въпроси като приложимата правна уредба и развиването на човешкия капитал.
 2. Страните по споразумението улесняват и насърчават дейностите в областта на научните изследвания, иновациите, технологичното развитие, трансфера и разпространението на технологии помежду си, насочени в това число към предприятията, субектите на държавно управление, университетите, центровете за научни и технологични изследвания. Страните по споразумението поощряват във възможно най-голяма степен изграждането на капацитет, обмена и обучението на персонал в тази област.
 3. Страните по споразумението насърчават създаването на механизми за участие на звена и експерти от техните съответни системи за научна дейност, технологии и иновации, в проекти и съвместни мрежи за научни изследвания, разработки и иновации с цел укрепване на техния капацитет в областта на науката, технологиите и иновациите. Тези механизми могат да включват:
 а)
 съвместни дейности в сферата на научните изследвания, иновациите и технологичните разработки, както и образователни проекти;
 б)
 посещения и обмен на научни работници, изследователи, стажанти и технически експерти;
 в)
 съвместно организиране на научни семинари, конференции, симпозиуми и работни срещи, както и участие на експерти в тези дейности;
 г)
 съвместни мрежи за научни изследвания, разработки и иновации;
 д)
 обмен и съвместно ползване на оборудване и материали;
 е)
 популяризиране на оценката на съвместната дейност и разпространяването на резултатите; и
 ж)
 всякакви други дейности, съгласувани между страните.
 4. Страните по споразумението следва да обмислят създаването на механизми за обмен на информация във връзка с проекти за научни изследвания, разработки и иновации, финансирани с публични ресурси.
 5. ЕС страната по споразумението способства за и насърчава прилагането на насърчителни мерки спрямо институции и предприятия на своята територия с оглед трансфера на технологии към институции и предприятия от андските държави, подписали настоящото споразумение, с цел подпомагане на тези държави за създаването на жизнеспособна технологична база.
 6. Всяка страна по споразумението полага всички възможни усилия за оценяване на възможностите за улесняване на влизането във и излизането от техните


text:
територии на данни и оборудване, които са свързани със или се използват от страните в дейностите в сферата на научните изследвания, иновациите и технологичните разработки съгласно разпоредбите на настоящия член, по реда на законодателните и нормативните разпоредби, приложими на територията на всяка страна по споразумението, в това число режимите за контрол върху износа на продукти с двойна употреба и свързаното с тях законодателство.
 ГЛАВА 6
 Сътрудничество
 Член 256
 1. Страните по споразумението се договарят да си сътрудничат с оглед подпомагане изпълнението на ангажиментите и задълженията, поети в съответствие с настоящия дял.
 2. Като се зачитат разпоредбите на дял XIII (Техническа помощ и изграждане на търговски капацитет), областите на сътрудничество включват, но не се ограничават до следните дейности:
 а)
 обмен на информация за правната уредба в областта на правата върху интелектуалната собственост и приложимите правила за закрила и упражняване на тези права, както и обмен на опит между ЕС страната по споразумението и всяка андска държава, подписала настоящото споразумение, във връзка със законодателния напредък;
 б)
 обмен на опит между ЕС страната по споразумението и всяка андска държава, подписала настоящото споразумение, във връзка с упражняването на права върху интелектуалната собственост;
 в)
 изграждане на капацитет, както и обмен и обучение на персонал;
 г)
 популяризиране и разпространяване на информация относно правата върху интелектуалната собственост сред, inter alia, деловите среди и гражданското общество, както и информиране на потребителите и притежателите на права;
 д)
 укрепване на институционалното сътрудничество, например между службите за защита на интелектуалната собственост; и
 е)
 активно насърчаване на обществената осведоменост и образование във връзка с политиките в областта на правата върху интелектуална собственост.
 Член 257
 Подкомитет по интелектуалната собственост
 1. Страните по споразумението създават Подкомитет по интелектуалната собственост с цел осъществяването на последващи действия във връзка с прилагането на разпоредбите на настоящия дял. Подкомитетът заседава най-малко веднъж годишно, освен ако страните по споразумението не се договорят за друго. Такива заседания могат да се провеждат със всички договорени средства.
 2. Подкомитетът по интелектуалната собственост приема своите решения с консенсус. Подкомитетът може да приеме свой процедурен правилник. Подкомитетът по интелектуалната собственост отговаря за оценяване на информацията, посочена в член 209, и за отправянето на предложения до Комитета по търговията за внасяне на изменения в допълнение 1 на приложение XIII (Списъци на географските означения) по отношение на географските означения.
 ДЯЛ VIII
 КОНКУРЕНЦИЯ
 Член 258
 Определения
 1. За целите на настоящия дял:
 — „законодателство в областта на конкуренцията“ означава:
 а)
 за ЕС страната по споразумението, членове 101, 102 и 106 от Договора за функционирането на Европейския съюз, Регламент (ЕО) No 139/2004 на Съвета от 20 януари 2004 г. относно контрола върху концентрациите между предприятия (регламент за сливанията на ЕО), регламентите за прилагането им и измененията в тях;
 б)
 за Колумбия и Перу, следните актове, по целесъобразност:
 i)
 национални законови актове в областта на конкуренцията, приети или запазени в сила в съответствие с член 260, правилата за прилагането им и измененията към тях; и/или
 ii)
 правото на Андската общност, приложимо за Перу и Колумбия, разпоредбите за прилагането му и измененията към него;
 — „орган по въпросите на конкуренцията“


text:
и „органи по въпросите на конкуренцията“ означава:
 а)
 за ЕС страната по споразумението — Европейската комисия; и
 б)
 за Колумбия и Перу — съответните им национални органи по въпросите на конкуренцията.
 2. Никоя от разпоредбите в настоящия член не засяга правомощията, предоставени от страните по споразумението на техните съответни регионални и национални органи за ефективното и последователно прилагане на съответното им законодателство в областта на конкуренцията.
 Член 259
 Цели и принципи
 1. Като признават значението на свободната конкуренция и факта, че антиконкурентните практики могат да нарушат правилното функциониране на пазарите, с което да засегнат икономическото и социалното развитие, икономическата ефективност и благосъстоянието на потребителите и да намалят ползите от прилагането на настоящото споразумение, страните по споразумението прилагат своите съответни политики и законодателство в областта на конкуренцията.
 2. Страните по споразумението се договарят, че изброените по-долу практики са несъвместими с настоящото споразумение, доколкото могат да засегнат търговията и инвестициите между тях:
 а)
 всяко споразумение, решение, препоръка или съгласувана практика, чиито цел или последици са възпрепятстване, ограничаване или нарушаване на конкуренцията съгласно техните съответни законодателства в областта на конкуренцията;
 б)
 злоупотреба с господстващо положение съгласно техните съответни законодателства в областта на конкуренцията; и
 в)
 концентрации на предприятия, които възпрепятстват в значителна степен ефективната конкуренция, по-специално като последица от създаване или засилване на господстващо положение съгласно техните съответни законодателства в областта на конкуренцията.
 3. Страните по споразумението признават значението на сътрудничеството и координирането между техните съответни органи за защита на конкуренцията за по-нататъшното развитие на ефективните политики в областта на конкуренцията и правоприлагането, включително уведомленията по реда на член 262, консултациите, обмена на информация, техническата помощ и насърчаването на конкуренцията.
 4. Страните по споразумението подкрепят и насърчават мерки за укрепване на конкуренцията в техните съответни юрисдикции в съответствие с целите на настоящото споразумение.
 Член 260
 Законодателства, органи и политики в областта на конкуренцията
 1. Всяка страна по споразумението запазва в сила законодателство в областта на конкуренцията, което е насочено срещу практиките, посочени в член 259, параграф 2, и приема подходящи действия по отношение на тези практики.
 2. Всяка страна по споразумението създава и поддържа органи за защита на конкуренцията, отговарящи за и разполагащи с достатъчни възможности за ефективното прилагане на нейното съответно законодателство в областта на конкуренцията.
 3. Страните по споразумението признават значението на прилагането на техните съответни законодателства в областта на конкуренцията по прозрачен, своевременен и недискриминационен начин, като съблюдават принципа на справедлив процес и правото на защита.
 4. Всяка страна по споразумението запазва своята автономност при създаването, разработването и прилагането на своите съответни политики в областта на конкуренцията.
 Член 261
 Сътрудничество и обмен на информация
 1. Страните по споразумението полагат всички възможни усилия за сътрудничество посредством своите органи за защита на конкуренцията по въпроси, свързани с прилагането на законодателството в областта на конкуренцията.
 2. Орган по въпросите на конкуренцията на страна по споразумението може да поиска сътрудничество от орган по въпросите на конкуренцията на друга страна по споразумението във връзка с дейности по правоприлагането. Това сътрудничество не е пречка засегнатите страни да вземат независими решения.
 3. Органите по въпросите на конкуренцията


text:
могат да обменят информация с цел улесняване на ефективното прилагане на техните съответни законодателства в областта на конкуренцията.
 4. Във всички случаи на обмен на информация между органите по въпросите на конкуренцията по реда на настоящия член те вземат предвид ограниченията, наложени им от техните съответни законодателства.
 5. Ако страна по споразумението счита, че антиконкурентната практика съгласно определението в член 259, параграф 2, осъществявана на територията на друга страна по споразумението, оказва неблагоприятно въздействие на територията и на двете страни по споразумението или върху търговските отношения между тях, тя може да поиска от другата страна по споразумението да започне дейностите по правоприлагане, установени в нейното законодателство.
 6. Органите по въпросите на конкуренцията могат допълнително да укрепват сътрудничеството чрез подходящи средства или инструменти в съответствие със своите интереси и възможности.
 Член 262
 Уведомяване
 1. Органът по въпросите на конкуренцията на страна по споразумението уведомява органа по въпросите на конкуренцията на друга страна по споразумението, когато административните ресурси позволяват това, относно дейностите по правоприлагане, предвидени в законодателството в областта на конкуренцията, за които подаващият уведомлението орган счита, че могат да засегнат важни интереси (77) на тази друга страна по споразумението.
 2. Уведомяването по реда на параграф 1 се извършва във възможно най-кратки срокове, доколкото това не нарушава законите в областта на конкуренцията на страната, отправяща уведомлението, или доколкото не засяга всяко текущо разследване.
 Член 263
 Определени монополи и държавни предприятия
 1. Никоя от разпоредбите на настоящото споразумение не е пречка страна по споразумението да създава или поддържа публични или частни монополи в съответствие със своето законодателство (78).
 2. Страните по споразумението гарантират, че по отношение на държавните предприятия и определените монополи се прилага тяхното законодателство в областта на конкуренцията, доколкото това не представлява правна или фактическа пречка за изпълнението на възложените им специални задачи в публичния сектор.
 3. По отношение на държавните предприятия и определените монополи страните по споразумението нямат право да приемат и поддържат каквито и да било мерки, които противоречат на разпоредбите на настоящия дял и които нарушават търговията и инвестициите между тях.
 Член 264
 Техническа помощ
 1. Страните по споразумението признават значението на техническата помощ за постигането на целите, определени в настоящия дял, и насърчават инициативи, насочени към развитие на култура на конкуренция.
 2. Инициативите съгласно параграф 1 са насочени, наред с друго, върху укрепване на техническия и институционалния капацитет във връзка с прилагането на политиката в областта на конкуренцията и прилагането на законодателството в областта на конкуренцията, обучението на човешките ресурси и обмяната на опит.
 Член 265
 Консултации
 1. С цел подпомагане на разбирателството между страните по споразумението или разрешаването на специфични въпроси, произтичащи от разпоредбите на настоящия дял, страна по споразумението по искане на друга страна по споразумението, приема започването на консултации, без с това да се засяга воденето на производства съгласно нейното законодателство в областта на конкуренцията, като същевременно тя запазва пълната си автономност по отношение на крайното решение по въпросите, предмет на консултации.
 2. Страната по споразумението, поискала консултации съгласно параграф 1, посочва по какъв начин въпросът засяга правилното функциониране на пазарите, както и потребителите,


text:
търговията и инвестициите между страните. Страната по споразумението, към която е отправено искането, разглежда с изключително внимание съображенията на отправилата искането страна.
 Член 266
 Уреждане на спорове
 Никоя страна по споразумението не може да използва разпоредбите за уреждане на спорове по реда на дял XII (Уреждане на спорове) по отношение на въпроси, произтичащи от настоящия дял.
 ДЯЛ IX
 ТЪРГОВИЯ И УСТОЙЧИВО РАЗВИТИЕ
 Член 267
 Контекст и цели
 1. Като припомнят Декларацията от Рио де Жанейро относно околната среда и развитието и „Дневен ред 21“, приети от Конференцията на ООН относно околната среда и развитието на 14 юни 1992 г., Целите на хилядолетието за развитие, приети през септември 2000 г., Декларацията от Йоханесбург относно устойчивото развитие и плана за нейното изпълнение, приет на 4 септември 2002 г., и Декларацията на министрите относно постигането на пълна трудова заетост, продуктивна трудова дейност и достойни условия на труд, приета от Икономическия и социален съвет на ООН през септември 2006 г., страните по споразумението потвърждават отново своя ангажимент за постигането на устойчиво развитие с оглед на благосъстоянието на настоящите и бъдещите поколения. В този контекст страните по споразумението се договарят да насърчават международната търговия по начин, който да допринася за целта за устойчиво развитие, и да работят за интегрирането и отразяването на тази цел в търговските отношения помежду си. По-специално страните по споразумението подчертават ползата от вземането под внимание на свързаните с търговията въпроси на трудовата заетост (79) и опазването на околната среда като част от един глобален подход към търговията и устойчивото развитие.
 2. С оглед на разпоредбите на параграф 1 целите на настоящия дял, наред с друго, са:
 а)
 насърчаване на диалога и сътрудничеството между страните по споразумението с оглед облекчаване прилагане на разпоредбите на настоящия дял и укрепване на връзките между търговията и трудовата заетост и политиките и практиките в областта на опазването на околната среда;
 б)
 засилване на спазването на законодателството на всяка страна в областта на трудовата заетост и опазването на околната среда, както и на ангажиментите, произтичащи от международните конвенции и споразумения, посочени в членове 269 и 270, като важен елемент за повишаването на приноса на търговията за устойчивото развитие;
 в)
 засилване на ролята на търговията и търговската политика в насърчаването на опазването и устойчивото използване на биологичното разнообразие и природните ресурси, както и за намаляване на замърсяването в съответствие с целта за устойчиво развитие;
 г)
 засилване на ангажимента за спазване на правата и принципите в областта на трудовата заетост в съответствие с разпоредбите на настоящия дял като важен елемент в повишаването на приноса на търговията за устойчивото развитие;
 д)
 насърчаване на държавното участие във въпросите в приложното поле на настоящия дял.
 3. Страните по споразумението потвърждават отново твърдата си решимост да изпълнят своите задължения по настоящия дял, като отчитат собствените си възможности, и по-специално техническите и финансовите възможности.
 4. Страните по споразумението подчертават още веднъж ангажимента си за справяне с глобалните предизвикателства в областта на околната среда в съответствие с принципа за общи, но диференцирани отговорности.
 5. Разпоредбите на настоящия дял не може да се тълкуват или използват


text:
като средство за произволна или необоснована дискриминация между страните или като прикрито ограничаване на търговията или инвестициите.
 Член 268
 Нормотворчески правомощия и равнища на опазване
 Като признава суверенното право на всяка от страните по споразумението да определя своите вътрешни политики и приоритети за устойчиво развитие и своите собствени равнища на опазване на околната среда и закрила на трудовата заетост, съответстващи на международно признатите стандарти и споразумения, посочени в членове 269 и 270, както и да приема или изменя съответно своите приложими законови и подзаконови разпоредби и политики, всяка от страните по споразумението се стреми да гарантира, че нейните приложими законодателни разпоредби и политики предвиждат и насърчават установяването на високо равнище на опазване на околната среда и закрила на трудовата заетост.
 Член 269
 Многостранни трудови стандарти и споразумения
 1. Страните по споразумението признават, че международната търговия, продуктивната заетост и достойният труд за всички са ключови елементи в управлението на процеса на глобализация и потвърждават отново ангажиментите си за насърчаване на развитието на международната търговия като начин за постигане на пълна и продуктивна трудова заетост и достойни условия на труд за всички.
 2. Страните по споразумението ще провеждат диалог и ще си сътрудничат по целесъобразност по свързаните с търговията въпроси на трудовата заетост, представляващи взаимен интерес.
 3. Всяка страна по споразумението се ангажира с популяризирането и ефективното прилагане в своите правни норми и практики и на цялата си територия на международно признатите основни трудови стандарти, съдържащи се в основните конвенции на Международната организация на труда (наричана по-нататък „МОТ“):
 а)
 свободата на сдружаване и ефективното признаване на правото на колективно договаряне;
 б)
 премахването на всички форми на принудителен или задължителен труд;
 в)
 ефективното премахване на детския труд; и
 г)
 премахването на дискриминацията в областта на заетостта и професиите.
 4. Страните по споразумението ще обменят информация за съответното положение във всяка от тях и за напредъка по отношение на ратифицирането на приоритетни конвенции на МОТ, както и на други конвенции, които се категоризират от МОТ като актуални.
 5. Страните по споразумението подчертават, че трудовите стандарти не могат да бъдат използвани за целите на защитата на търговията, както и че е недопустимо да се поставя под въпрос сравнителното предимство на някоя от страните по споразумението.
 Член 270
 Многостранни екологични стандарти и споразумения
 1. Страните по споразумението признават значимостта на управлението на околната среда в международен план и международните споразумения в областта на околната среда като отговор на международната общност на световните или регионални проблеми в областта на околната среда и подчертават необходимостта от засилване на взаимното подпомагане между секторите на търговията и околната среда. В този контекст страните по споразумението провеждат диалог и си сътрудничат по съответен начин по отношение на свързаните с търговията въпроси в областта на околната среда, представляващи взаимен интерес.
 2. Страните по споразумението потвърждават отново своето задължение за ефективно въвеждане в техните закони и практики на следните многостранни споразумения в областта на околната среда: Монреалския протокол за веществата, които нарушават озоновия слой, приет на 16 септември 1987 г., Базелската конвенция за контрол на трансграничното движение на опасни отпадъци и тяхното обезвреждане,


text:
приета на 22 март 1989 г., Стокхолмската конвенция за устойчивите органични замърсители, приета на 22 май 2001 г., Конвенцията по международната търговия със застрашени видове от дивата флора и фауна, подписана на 3 март 1973 г. (наричана по-нататък „CITES“), КБР, Протокола от Картахена по биологична безопасност към Конвенцията за биологичното разнообразие, приет на 29 януари 2000 г., Протокола от Киото към Рамковата конвенция на Организацията на обединените нации по изменение на климата, приет на 11 декември 1997 г. (наричан по-нататък „Протоколът от Киото“) и Ротердамската конвенция относно процедурата по предварително обосновано съгласие при международната търговия с определени опасни химикали и пестициди, приета на 10 септември 1998 г. (80).
 3. По предложение на Подкомитета по търговията и устойчивото развитие Комитетът по търговията може да препоръча приложното поле на параграф 2 да бъде разширено, така че да обхване други многостранни споразумения в областта на околната среда.
 4. Никоя от разпоредбите на настоящото споразумение не ограничава правото на страна по споразумението да приема или поддържа мерки за прилагане на споразуменията, посочени в параграф 2. Тези мерки не се прилагат по начин, който представлява средство за произволна или необоснована дискриминация между страните по споразумението или средство за прикрито ограничаване на търговията.
 Член 271
 Търговия, благоприятстваща устойчивото развитие
 1. Страните по споразумението потвърждават отново, че търговията следва да допринася за устойчивото развитие. Страните също така признават положителното влияние, което могат да окажат основните трудови стандарти и достойните условия на труд върху икономическата ефективност, иновациите и производителността, както и значението на по-голямата съгласуваност между търговските политики, от една страна, и политиката в сферата на труда, от друга.
 2. Страните по споразумението полагат усилия да облекчават и насърчават търговията и преките чуждестранни инвестиции в екологични стоки и услуги.
 3. Страните по споразумението се договарят да насърчават добрите стопански практики, свързани с корпоративната социална отговорност.
 4. Страните по споразумението признават, че гъвкавите механизми на доброволни начала, основани на стимулиране, могат да съдействат за съгласуваността между търговските практики и целите за устойчиво развитие. В този контекст и в съответствие с техните съответни законови разпоредби и политики всяка страна ще насърчава разработването и използването на такива механизми.
 Член 272
 Биологично разнообразие
 1. Страните по споразумението признават значението на опазването и устойчивото използване на биологичното разнообразие и всички негови компоненти като ключов елемент за постигането на устойчиво развитие. Страните по споразумението потвърждават ангажимента си за опазване и устойчиво използване на биологичното разнообразие в съответствие с КБР и други приложими международни споразумения, по които са страна.
 2. Страните по споразумението ще продължат да полагат усилия за изпълнението на своите международни цели за създаване и поддържане на подробна, ефективно управлявана и екологично представителна национална и регионална система на защитени наземни и морски територии респективно до 2010 и до 2012 година като основен инструмент за опазване и устойчиво използване на биологичното разнообразие. Страните по споразумението признават също значимостта на защитените територии за благосъстоянието на населенията, които живеят на тези територии и в техните буферни зони.
 3. Страните по споразумението полагат усилия съвместно да насърчават разработването на практики и програми, насочени към стимулиране на достатъчна


text:
икономическа възвращаемост от опазването и устойчивото използване на биологичното разнообразие.
 4. При спазване на своето вътрешно законодателство страните по споразумението признават своите задължения, произтичащи от КБР, да зачитат, опазват и поддържат познанията, откритията и практиките на коренното население и местните общности с традиционен начин на живот, които са от значение за опазването и устойчивото използване на биологичното разнообразие, популяризират тяхното по-широко прилагане след предварително обосновано съгласие на притежателите на такива познания, открития и практики, както и насърчават справедливото и равноправно поделяне на ползите, произтичащи от използването на такива познания, открития и практики.
 5. Като припомнят член 15 от КБР, страните по споразумението признават суверенните права на държавите върху техните природни ресурси и факта, че правомощията за определяне на достъпа до генетични ресурси принадлежат на националните органи на власт и управление и се уреждат в тяхното вътрешно законодателство. Освен това страните по споразумението признават, че е необходимо да полагат усилия за създаване на условия за улесняване на достъпа до генетични ресурси с цел екологосъобразно ползване и да не налагат ограничения, които влизат в противоречие с целите на КБР, както и че за достъпа до генетични ресурси е необходимо предварително обосновано съгласие от всяка страна по споразумението, която предоставя такива ресурси, освен ако тя не е установила друго. Страните по споразумението предприемат подходящи мерки в съответствие с КБР с цел поделяне със страната по споразумението, предоставяща генетичните ресурси, по справедлив и равноправен начин и при взаимно договорени условия, на резултатите от научните изследвания и разработките и на ползите, произтичащи от експлоатацията на тези ресурси с търговски и други цели.
 6. Страните по споразумението се стремят да укрепват и разширяват капацитета на националните институции, отговорни за опазването и устойчивото използване на биологичното разнообразие, чрез инструментариум като укрепване на капацитета и техническа помощ.
 Член 273
 Търговия с горски продукти
 С цел насърчаване на устойчивото управление на горските ресурси страните по споразумението признават, че е от значение да са налице практики, които, в съответствие с вътрешното законодателство и процедури, подобряват управлението и правоприлагането на законодателството в областта на горите и насърчават търговията с горски продукти, произхождащи от законни и устойчиви източници, което може да включва следните практики:
 а)
 ефективното прилагане и използване на CITES по отношение на видове за добив на дървесина, за които може да бъде установено, че са застрашени в съответствие с критериите и в рамките на тази конвенция;
 б)
 разработването на системи и механизми, които позволяват удостоверяване на законния произход на продуктите от дървесина по цялата търговска верига;
 в)
 популяризиране на доброволни механизми за сертифициране на горски масиви, които са признати на международните пазари;
 г)
 прозрачност и популяризиране на държавното участие в управлението на горските ресурси за производство на дървесина; и
 д)
 укрепване на механизмите за контрол върху производството на дървесина, включително чрез независими институции за надзор, в съответствие със законовата рамка на всяка страна.
 Член 274
 Търговия с рибни продукти
 1. Страните по споразумението признават необходимостта от опазване и управление на рибните ресурси по рационален и отговорен начин с цел гарантиране на тяхната устойчивост.
 2. Страните по споразумението признават необходимостта от


text:
сътрудничество в контекста на регионалните организации за управление на рибарството (наричани по-нататък „РОУР“), в които те членуват, за целите на:
 а)
 преразглеждането и регулирането на риболовния капацитет по отношение на рибните ресурси, включително засегнатите от свръхулова, за да се гарантира, че риболовните практики са пропорционални на наличните риболовни възможности;
 б)
 приемането на ефективни инструменти за наблюдение и контрол, като схеми за делегиране на наблюдатели, схеми за наблюдение на плавателни съдове, контрол при претоварване на стоки и държавен пристанищен контрол, за да се гарантира пълно съответствие с приложимите мерки за опазване;
 в)
 предприемането на действия за борба с незаконния, недеклариран и нерегламентиран („ННН“) риболов; за тази цел страните се договарят да гарантират, че плаващите под техен флаг плавателни съдове осъществяват риболовна дейност в съответствие с приетите в рамките на РОУР правила, и да санкционират плавателните съдове съгласно своето национално законодателство в случай на нарушение на упоменатите правила.
 Член 275
 Изменение на климата
 1. Като вземат предвид Рамковата конвенция на Организацията на обединените нации по изменение на климата (наричана по-нататък „РКООНИК“) и Протокола от Киото, страните по споразумението признават, че изменението на климата е общозначим и глобален проблем, който налага възможно най-широко сътрудничество между всички държави и тяхното участие в ефективна и целесъобразна международна ответна реакция за благото на настоящото и на бъдещите поколения на човечеството.
 2. Страните по споразумението са твърдо решени да повишат своите усилия във връзка с изменението на климата, в рамките на които развитите страни имат водеща роля, включително чрез насърчаването на вътрешни политики и подходящи международни инициативи за смекчаване и приспособяване към измененията на климата, основани на принципа на справедливостта и съобразени с техните общи, но диференцирани отговорности и съответни възможности, както и с техните социални и икономически условия, по-специално като се отчитат нуждите, обстоятелствата и високата степен на уязвимост спрямо неблагоприятните въздействия на изменението на климата върху тези страни по споразумението, които са развиващи се държави.
 3. Страните по споразумението признават също, че последиците от изменението на климата могат да се отразят на настоящото и бъдещото им развитие и поради това подчертават значението на увеличаването и подкрепата на усилията за приспособяване, особено в тези страни по споразумението, които са развиващи се държави.
 4. Като имат предвид глобалната цел за бърз преход към нисковъглеродни икономики, страните по споразумението ще насърчават устойчивото използване на природни ресурси и ще насърчават мерките в областта на търговията и инвестициите, които подпомагат и улесняват достъпа до, разпространението и използването на най-добрите налични технологии за чисто производство и потребление на енергия и за смекчаване на и приспособяване към изменението на климата.
 5. Страните по споразумението се договарят да разгледат възможността за действия, допринасящи за постигането на целите за смекчаване на и приспособяване към изменението на климата посредством техните политики в областта на търговията и инвестициите, inter alia чрез:
 а)
 улесняване на отстраняването на пречките пред търговията и инвестициите по отношение на достъпа до стоки,услуги и технологии, които могат да допринесат за смекчаването или приспособяването, както и по отношение на новаторските постижения, разработването и разпространението на такива стоки и услуги, като се отчита положението


text:
на развиващите се държави.
 б)
 насърчаване на мерки за енергийна ефективност и енергия от възобновяеми източници, които съответстват на екологичните и икономическите нужди и свеждат до минимум техническите пречки пред търговията.
 Член 276
 Работници мигранти
 Страните по споразумението осъзнават важността на насърчаването на равното третиране по отношение на условията на труд с оглед премахването на всяка свързана с тях дискриминация по отношение на работниците, в това число законно наетите работници мигранти на техните територии.
 Член 277
 Запазване на равнищата на закрила
 1. Никоя от страните по споразумението няма право да насърчава търговията или инвестициите посредством намаляване на равнищата на закрила, предоставени в нейното законодателство в областта на околната среда и в нейното трудово законодателство. В съответствие с това никоя от страните по споразумението няма право да се отказва от прилагането или по друг начин да дерогира своето законодателство в областта на околната среда и своето трудово законодателство по начин, който намалява предоставената в нея закрила, за да насърчава търговията или инвестициите.
 2. Страните по споразумението са длъжни да прилагат ефективно своето законодателство в областта на околната среда и своето трудово законодателство, като не допускат посредством постоянни или периодични действия или бездействия да се засягат търговията или инвестициите между тях.
 3. Страните по споразумението признават правото на всяка страна да упражнява право на преценка в разумни граници по отношение на решенията относно разпределянето на ресурси, свързани с разследването, контрола и прилагането на националните разпоредби и стандарти в трудовото законодателство и в областта на околната среда, като същевременно не накърнява изпълнението на поетите по настоящия дял задължения.
 4. Никоя от разпоредбите на настоящия дял не може се тълкува като предоставяща правомощия на органите на някоя от страните по споразумението да предприемат действия по прилагане на трудовото законодателство и законодателството в областта на околната среда на територията на другата страна по споразумението.
 Член 278
 Научни данни
 Страните по споразумението признават, че при изготвянето и прилагането на мерки, насочени към опазването на околната среда и общественото здраве, които засягат търговията между страните, е от значение да се взимат предвид научните и технически данни и съответните международни стандарти, насоки или препоръки, като същевременно признават, че когато е налице опасност от сериозни или непоправими вреди, липсата на пълна научна сигурност не може да се използва като основание за отлагане на защитни мерки (81).
 Член 279
 Преглед на въздействието на устойчивостта
 Всяка страна по споразумението се ангажира да извършва преглед, наблюдение и оценка на въздействието от изпълнението на настоящото споразумение върху трудовата заетост и околната среда, както сметне за целесъобразно, посредством съответните си национални процедури и процедури на участие.
 Член 280
 Институционални механизми и механизми за наблюдение
 1. Всяка страна по споразумението определя служба в рамките на своята администрация, която изпълнява функцията на звено за контакт с останалите страни по споразумението за целите на прилагането на свързаните с търговията аспекти на устойчивото развитие и се занимава с всички въпроси и комуникации, които могат да възникнат във връзка с настоящия дял.
 2. Страните по споразумението създават Подкомитет по търговията и устойчивото развитие. Подкомитетът по търговията и устойчивото развитие


text:
е съставен от представители на високо равнище от администрациите на всяка страна по споразумението, отговарящи за въпросите на търговията, трудовата заетост и околната среда.
 3. Без да се засягат разпоредбите на параграф 2, Подкомитетът по търговията и устойчивото развитие провежда заседания, в които участват само ЕС страната по споразумението и една от андските държави, подписали настоящото споразумение, когато разглежданият въпрос е свързан изключително с двустранните отношения между ЕС страната по споразумението и тази андска държава, подписала настоящото споразумение, включително по въпроси, разглеждани в рамките на правителствените консултации, предвидени по член 283, и експертната група, създадена по реда на член 284.
 4. Подкомитетът по търговията и устойчивото развитие провежда заседания през първата година след датата на влизане в сила на настоящото споразумение, а при необходимост и след това, за да наблюдава прилагането на настоящия дял, включително и дейностите по сътрудничество, посочени в член 286, и за да обсъжда въпроси от взаимен интерес във връзка с настоящия дял. Подкомитетът приема свой процедурен правилник и приема решения с консенсус.
 5. Дейността на Подкомитета по търговията и устойчивото развитие се основава на диалог, ефективно сътрудничество, задълбочаване на ангажиментите и инициативите в обхвата на настоящия дял и на търсене на взаимно приемливи решения за всички трудности, които могат да възникнат.
 6. Функциите на Подкомитета по търговията и устойчивото развитие са следните:
 а)
 дейност по наблюдение във връзка с настоящия дял и набелязване на действия за постигане на целите на устойчивото развитие;
 б)
 внасяне в Комитета по търговия, когато бъде счетено за целесъобразно, на препоръки за правилното прилагане и за най-ефективно използване на настоящия дял;
 в)
 набелязване на области на сътрудничество и контрол на ефективното прилагане на сътрудничеството, без да се засягат разпоредбите на член 326;
 г)
 подлагане на оценка, когато бъде счетено за целесъобразно, на въздействието от прилагането на настоящото споразумение върху трудовата заетост и околната среда; и
 д)
 разрешаване на всички други въпроси от приложното поле на настоящия дял, без да се засягат механизмите, установени в членове 283, 284 и 285.
 7. Подкомитетът по търговията и устойчивото развитие насърчава прозрачността и участието на обществеността в своята работа. Поради това решенията на този подкомитет, както и всички доклади по въпроси, свързани с прилагането на настоящия дял, които той може да изготви, се оповестяват публично, освен ако подкомитетът не реши друго. В допълнение към това подкомитетът открито приема и разглежда бележките, коментарите и становищата на обществеността по свързани с настоящия дял въпроси.
 Член 281
 Вътрешни механизми
 Всяка от страните по споразумението се консултира с вътрешните комитети или групи по въпросите на заетостта, околната среда или устойчивото развитие или създава такива комитети или групи, когато те не съществуват. Тези комитети или групи могат да представят становища и да отправят препоръки относно прилагането на настоящия дял, в това число по собствена инициатива, чрез съответните вътрешни канали на страните. Процедурите за създаването или консултирането с такива комитети или групи, в които трябва да има балансирано участие на представителни организации в горепосочените области, са в съответствие с вътрешното законодателство.
 Член 282
 Диалог с гражданското общество
 1. При спазване на член


text:
280, параграф 3 Подкомитетът по търговията и устойчивото развитие свиква веднъж годишно, освен ако страните по споразумението договорят друго, заседание с организации на гражданското общество и широката общественост с цел провеждане на диалог по въпросите, свързани с прилагането на настоящия дял. Страните по споразумението се договарят относно реда, по който се провеждат такива заседания с представители на гражданското общество, не по-късно от една година след влизането в сила на настоящото споразумение.
 2. С цел насърчаване на балансираното представителство на съответните интереси страните по споразумението осигуряват възможност за участие в заседанията на всички заинтересовани лица в областите, определени в член 281. Обобщенията от тези заседания се правят обществено достояние.
 Член 283
 Консултации на правителствено равнище (82)
 1. Страна по споразумението може да поиска консултации с друга страна по споразумението по всеки въпрос от взаимен интерес, който възникне по настоящия дял, като подаде писмено искане за това в звеното за контакт на другата страна по споразумението. Страната, към която е отправено искането, отговаря незабавно.
 2. Участващите в консултациите страни по споразумението полагат максимални усилия за постигане на взаимно приемливо решение по въпроса посредством диалог и консултации. Когато е целесъобразно и участващите в консултациите страни по споразумението постигнат съгласие за това, те търсят информация или становища от всяко лице, организация или орган, които могат да допринесат за проучването на разглеждания въпрос, в това число международни организации или органи по споразуменията, посочени в членове 269 и 270.
 3. Ако участваща в консултациите страна по споразумението счита, че е необходимо допълнително обсъждане на въпросите, тя може да поиска свикване на Подкомитета по търговията и устойчивото развитие за разглеждане на въпроса чрез внасяне на писмено искане в звеното за контакт на другата участваща в консултациите страна по споразумението. Подкомитетът по търговията и устойчивото развитие се свиква своевременно и полага усилия да постигне съгласие за решение по въпроса. Освен ако подкомитетът не реши друго, неговите заключения се оповестяват публично.
 4. Подкомитетът по търговията и устойчивото развитие периодично публикува доклади, в които се излагат резултатите от проведените процедури по консултации, а когато сметне за целесъобразно — доклади относно текущи консултации.
 Член 284
 Експертна група
 1. Освен ако участващите в консултациите страни по споразумението договорят друго, една от участващите в консултациите страни по споразумението може след изтичането на 90 дни от подаването на искането за консултации да поиска да бъде сформирана експертна група за разглеждането на въпроса, който не е разрешен по задоволителен начин посредством консултациите на правителствено равнище по реда на член 283.
 2. Експертната група, подбрана в съответствие с процедурите, определени в параграфи 3 и 4, установява дали дадена страна по споразумението е изпълнила задълженията си съгласно настоящия дял.
 3. Към датата на влизане в сила на настоящото споразумение страните по него предоставят на Комитета по търговията списък на най-малко 15 лица с експертни познания по въпросите от обхвата на настоящия дял, най-малко пет от които не са граждани на нито една от страните по споразумението и които трябва да бъдат на разположение да изпълняват функциите на председател на експертната група. Този списък се утвърждава на първото


text:
заседание на Комитета по търговията. Експертите са независими и не приемат указания от нито една от страните.
 4. Всяка страна по споразумението, която е страна по процедурата (83), избира един експерт от списъка на експерти в срок от 30 дни след получаването на искане за сформиране на експертна група. Когато сметнат за необходимо, страните по споразумението, които са страна по процедурата, могат да се договорят да изберат за членове на експертната група експерти, които не са включени в списъка. Ако страна по споразумението, която е страна по процедурата, не избере свой експерт в посочения срок, другата страна по споразумението, която е страна по процедурата, избира от списъка на експерти гражданин на страната по споразумението, която не е избрала експерт. Двамата избрани експерти постигат съгласие за председателя, който не може да бъде гражданин на страна по споразумението, която е страна по процедурата. Ако не бъде постигнато съгласие, председателят се избира с жребий. Експертната група се сформира в срок от 40 дни от датата на получаване на искането за нейното сформиране.
 5. Страните по споразумението, които са страни по процедурата, по споразумението могат да представят изложения пред експертната група. Експертната група може да поиска и да получи писмени изявления или всякаква друга информация от организациите, институциите и лицата, разполагащи с информация, която е от значение, или със специализирани познания, включително писмени изявления или данни от съответните международни организации и органи, по въпроси, засягащи международните конвенции и споразумения, посочени в членове 269 и 270.
 6. Към датата на влизането в сила на настоящото споразумение страните по него внасят в Комитета по търговията процедурен правилник на експертната група, който той приема на своето първо заседание.
 Член 285
 Доклад на експертната група (84)
 1. В срок от 60 дни след избора на последния експерт експертната група представя на страните по споразумението, които са страни по процедурата, първоначален доклад, съдържащ нейните предварителни заключения по въпроса. Страните по споразумението, които са страни по процедурата, могат да представят на експертната група писмени коментари по първоначалния доклад в срок от 15 дни след представянето му. След като разгледа писмените коментари, експертната група може да преразгледа първоначалния доклад. В окончателния доклад на експертната група се разглеждат всички доводи, представени от страните по споразумението, които са страни по процедурата, в техните писмени коментари.
 2. Експертната група представя на страните по споразумението, които са страни по процедурата, своя окончателен доклад, включително своите препоръки, в срок до 45 дни след датата, на която е представен първоначалният доклад съгласно параграф 1. Страните по споразумението, които са страни по процедурата, оповестяват неповерителната версия на окончателния доклад в срок от 15 дни от издаването му.
 3. Страните по споразумението, които са страни по процедурата, могат да договорят удължаване на сроковете в параграфи 1 и 2.
 4. Съответната страна по споразумението, която е страна по процедурата, информира Подкомитета по търговията и устойчивото развитие за своите намерения във връзка с препоръките на експертната група, като представя и план за действие за изпълнение на препоръките. Подкомитетът по търговията и устойчивото развитие наблюдава прилагането на мерките, които тази страна е


text:
определила.
 5. По отношение на настоящия дял не се прилагат разпоредбите на дял XII (Уреждане на спорове).
 Член 286
 Сътрудничество в областта на търговията и устойчивото развитие
 Като вземат предвид подхода на сътрудничество по настоящия дял, както и разпоредбите на дял XIII (Техническа помощ и изграждане на търговски капацитет), страните по споразумението признават значението на дейностите по сътрудничество, които допринасят за прилагането и по-успешното използване на настоящия дял, и по-специално за подобряването на политиките и практиките, свързани със закрилата на трудовата заетост и опазването на околната среда, предвидени в неговите разпоредби. Тези дейности по сътрудничество трябва да обхващат дейностите в области от взаимен интерес, като например:
 а)
 дейности, свързани с оценката на въздействието на настоящото споразумение върху околната среда и трудовата заетост, включително дейности, насочени към усъвършенстване на методологията и показателите за такава оценка;
 б)
 дейности, свързани с разследвания, наблюдение и ефективно прилагане на основните конвенции на МОТ и на многостранните споразумения в областта на околната среда, включително свързани с търговията аспекти;
 в)
 проучвания, свързани с равнищата и стандартите за закрила на заетостта и опазване на околната среда и механизмите за наблюдение на тези равнища;
 г)
 дейности, свързани с приспособяване към и смекчаване на изменението на климата, в това число дейности, свързани с намаляване на емисиите от обезлесяване и деградация на горите („НЕОДГ“);
 д)
 дейности, свързани с международния режим за изменението на климата, които са от значение за търговията, в това число търговски и инвестиционни дейности, за подпомагане постигането на целите на РКООНИК;
 е)
 дейности, свързани с опазване и устойчиво използване на биологичното разнообразие, разгледани в настоящия дял;
 ж)
 дейности, свързани с установяването на законния произход на горските продукти, доброволни схеми за сертифициране на горски стопанства и проследимост на различни продукти на горското стопанство;
 з)
 дейности за насърчаване на добрите практики за устойчиво управление на горите;
 и)
 дейности, свързани с търговия на рибни продукти, разгледани в настоящия дял;
 й)
 обмен на информация и опит, свързани с насърчаването и прилагането на добри практики в областта на корпоративната социална отговорност; и
 к)
 дейности по отношение на свързаните с търговията аспекти на Програмата за достойни условия на труд на МОТ, в това число на взаимоотношенията между търговията и продуктивната трудова заетост, основните трудови стандарти, социалната закрила и социалния диалог.
 ДЯЛ X
 ПРОЗРАЧНОСТ И АДМИНИСТРАТИВНИ ПРОИЗВОДСТВА
 Член 287
 Сътрудничество за насърчаване на прозрачността
 Страните по споразумението си сътрудничат в рамките на съответните двустранни и многостранни форуми с оглед повишаване на прозрачността по свързани с търговията въпроси.
 Член 288
 Публикуване
 1. Всяка страна по споразумението гарантира, че нейните мерки с общо приложение, в това число законови и подзаконови разпоредби, съдебни решения, процедури и административни актове, отнасящи се до някой от попадащите в обхвата на настоящото споразумение въпроси, се публикуват своевременно или се оповестяват в леснодостъпна форма за заинтересованите лица по друг начин, така че същите да имат възможност да се запознаят с тях.
 2. Всяка страна по споразумението предоставя, в максималната възможна степен, възможности за заинтересованите лица да представят коментарите си по всеки предлагат законов или подзаконов акт, административна заповед с общо приложение, свързани с


text:
всяка попадаща в обхвата на настоящото споразумение област, и разглежда такива коментари, при условие че те са от значение.
 3. Информацията, посочена в параграф 1 от настоящия член, се счита за предоставена от страна по споразумението, когато информацията е била оповестена чрез подходящо уведомление до СТО или когато информацията е била оповестена на официалния, общодостъпен и безплатен уебсайт на съответната страна по споразумението.
 Член 289
 Поверителна информация
 Никоя от разпоредбите в настоящото споразумение не представлява изискване към която и да е страна по споразумението да предоставя поверителна информация, чието разгласяване би попречило на правоприлагането или по друг начин би противоречало на обществения интерес или би накърнило законни търговски интереси на отделни публични или частни предприятия.
 Член 290
 Обмен на информация
 1. По искане на друга страна по споразумението и в законово допустимата степен страна по споразумението, чрез своя координатор на споразумението, предоставя информация и отговаря своевременно на всяко запитване във връзка с която и да било област, която може съществено да засегне настоящото споразумение.
 2. Съгласно настоящото споразумение, когато страна по него предоставя информация, която е определила като поверителна, на друга страна по споразумението, последната третира информацията като поверителна.
 3. По искане на дадена страна по споразумението координаторът на споразумението на другата страна по споразумението посочва службата или служителя, компетентен по всеки въпрос, свързан с прилагането на настоящото споразумение, и предоставя необходимото съдействие за улесняване на комуникацията с направилата искането страна по споразумението.
 Член 291
 Административни производства
 Всяка от страните по споразумението управлява по съгласуван, безпристрастен и разумен начин всички мерки с общо приложение, посочени в член 288, параграф 1. За тази цел при прилагането на тези мерки по отношение на конкретни лица, стоки, услуги и предприятия от друга страна по споразумението в определени случаи всяка страна по споразумението:
 а)
 когато е възможно и в съответствие с вътрешното си законодателство уведомява в разумен срок лицата, които са пряко засегнати от дадено производство, за датата на неговото започване, като посочва и естеството на производството и правното основание за неговото започване, както и общо изложение на всички спорни въпроси;
 б)
 гарантира, че на такива лица се предоставя разумна възможност да изтъкват факти и доводи в подкрепа на своите позиции преди предприемането на каквото и да било окончателно административно действие, когато времето, естеството на производството и общественият интерес позволяват това; и
 в)
 гарантира, че нейните производства се основават на вътрешното законодателство и са в съответствие с него.
 Член 292
 Контрол и обжалване
 1. Всяка от страните по споразумението създава или поддържа общи, квази-съдебни или административни съдилища или производства за целите на своевременното преразглеждане и, когато е налице основание за това, за поправяне на окончателно административно действие, засягащо свързани с търговията въпроси в обхвата на настоящото споразумение. Тези съдилища или производства са независими от службата или органа, оправомощени да извършват административното правоприлагане, а лицата, които отговарят за тях, са безпристрастни и нямат съществен интерес от изхода на производството.
 2. Всяка от страните по споразумението гарантира, че във всички такива съдилища или в рамките на такива производства на страните по тях е предоставено правото на: