text:
изкуствено от обемната помпа PDP или от системата за захранване с въздух за разреждане. Статичното противоналягане на отработилите газове, измерено с включена система PDP, трябва да бъде поддържано в рамките на ±1,5 kPa от статичното налягане, измерено без връзка със системата PDP при еднакви честота на въртене и натоварване на двигателя. Температурата на газовата смес точно преди обемната помпа трябва да бъде в рамките на ±6 K от средната работна температура, наблюдавана по време на изпитването, когато не се извършва никакво компенсиране на дебита. Компенсация на дебита се използва единствено, когато температурата на входа към обемната помпа PDP не превишава 323 К (50° С).
 CFV
 Тръба нa Вентури с критичен поток
 CFV измерва общия дебит на разредените отработили газове, като поддържа дебита при условия на дроселиране (критичен поток). Статичното противоналягане на отработилите газове, измерено с включена система CVF, трябва да бъде поддържано в рамките на ±1,5 kPa от статичното налягане, измерено без връзка със системата CVF при еднакви честота на въртене и натоварване на двигателя. Температурата на газовата смес точно преди CVF трябва да бъде в рамките на ±11 K от средната работна температура, наблюдавана по време на изпитването, когато не се извършва никакво компенсиране на дебита.
 SSV
 Дозвукова тръба на Вентури
 Дозвуковата тръбата на Вентури измерва целия дебит на разредените отработили газове, като използва газовия поток на дозвукова тръба на Вентури, като функция в зависимост от входящото напрежение и температура и пада на налягането между входа на SSV и отвора. Статичното противоналягане, измерено с включена система SSV, трябва да бъде поддържано в рамките на ±1,5 kPa от статичното налягане, измерено без връзка със системата SSV при еднакви честота на въртене и натоварване на двигателя. Температурата на газовата смес непосредствено преди SSV трябва да бъде в рамките на ±11 К от средната работна температура, наблюдавана при изпитването, когато не се използва компенсация на дебита.
 HE
 Топлообменник (по избор)
 Топлообменникът трябва да има достатъчен капацитет, за да поддържа температурата в указаните по-горе граници. Ако се използва EFC, не се изисква топлообменник.
 EFC
 Устройство за електронно компенсиране на дебита (по избор)
 Ако температурата на входа на PDP, на системата CFV или на SSV не се поддържа в границите, указани по-горе, е необходимо използването на система за компенсиране на дебита, за неговото непрекъснато измерване и регулиране на пропорционалното вземане на проби в системата с двойно разреждане. За целта сигналите от непрекъснатото измерване на дебитите се използват за поддържане на пропорционалността на дебита на пробата, преминаваща през филтрите за прахови частици от системата за двойно разреждане (вж. фиг. 17) в рамките на ±2,5 %.
 DT
 Тунел за разреждане (цял поток)
 Тунелът за разреждане трябва:
 а)
 да има достатъчно малък диаметьр, за да предизвиква турбулентен поток (число на Рейнолдс, Re, по-голямо от 4 000, когато Re се базира на вътрешния диаметър на тунела за разреждане), и достатъчна дължина, за да позволи пълно смесване на отработилите газове с въздуха за разреждане;
 б)
 може да бъде изолиран;
 в)
 може да бъде загрят до температура на стените, достатъчна за елиминиране на кондензацията на вода.
 Отработилите газове на двигателя


text:
трябва да бъдат насочвани навън към точката, в която те се въвеждат в тунела за разреждане и се смесват напълно. Възможно е да се използва и смесителна бленда.
 При използване на система за двойно разреждане, проба, взета в тунела за разреждане, се насочва към тунел за вторично разреждане, където се подлага на ново разреждане, след това се пропуска през филтрите за вземане на проби. (фиг. 17). Системата за вторично разреждане трябва да осигурява достатъчно количество вторичен въздух за разреждане, за да поддържа струята от двойно разредените отработили газове при температура между 315 K (42° C) и 325 K (52° C) непосредствено преди филтъра за прахови частици.
 DAF
 Филтър на разредителя
 Разредителят (околен въздух, изкуствен въздух или азот) се филтрира с високо ефективен (HEPA) филтър с начална минимална ефективност на улавяне от 99,97 % съгласно EN 1822-1 (филтър клас H14 или с по-високо качество), ASTM F 1471-93 или еквивалентен стандарт.
 PSP
 Взимане на проби от прахови частици
 Сондата е началният елемент на тръбата за прехвърляне на прахови частиците PTT и трябва:
 а)
 да е насочена срещу газовия поток в точка, в която въздуха за разреждане и отработилите газове се смесват добре, т.е. по централната ос на тунела за разреждане DT, на системите за разреждане, приблизително на разстояние, равно на 10 диаметъра на тунела след точката на навлизане на отработилите газове в тунела за разреждане;
 б)
 да има минимален вътрешен диаметьр 8 mm;
 в)
 може да бъде загрявана до температура на стените, която не превишава 325 К (52° С), чрез пряко нагряване или чрез предварително нагряване на разредителя, при условие че температурата на въздуха не превишава 325 К (52° С) преди въвеждането на отработилите газове в тунела за разреждане;
 г)
 може да бъде изолирана.
 A.3.2.5. Описание на системата за взимане на проби от прахови частици
 Системата за вземане на проби от прахови частици служи за улавяне на частиците посредством филтър за частици и е показана на фигури 16 и 17. В случай на взимане на проби от целия поток при разреждане на част от потока, което се състои в прекарването на цялата проба разредени отработили газове през филтрите, системите за разреждането и за взимане на проби обикновено представляват неразделна част (вж. фиг. 12). В случай на фракционирано взимане на проби при разреждане на част от потока или на целия поток, което се състои в прекарване през филтрите на само част от разредените отработили газове, системите за разреждането и за взимане на проби обикновено представляват различни модули.
 При система за разреждане на част от потока, посредством помпата за вземане на проби Р се взима проба от разредените отработили газове в тунела за разреждане DT и се прекарва през сондата за вземане на проби от частиците РSP и тръбата за трансфер на частици РТТ, според показаното на фиг. 16. Пробата се пропуска през филтъродържателя (филтъродържателите) на филтрите FH, в който/които се намират филтрите за взимане на проби от частиците. Дебитьт на пробата се регулира чрез реryлатора на дебит FC3.
 При система за разреждане на целия поток се използва системата за взимане на проби от

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
прахови частици с двойно разреждане, показана във фиг. 17. През сондата за вземане на проби от частиците РSP и тръбата за трансфер на частици РТТ проба от разредените отработили газове се изпраща от тунела за разреждане DT към вторичния тунел за разреждане SDT, където пробата се подлага на ново разреждане. Пробата след това се пропуска през филтъродържателя (филтъродържателите) FH, в който/които се намират филтрите за вземане на проби от частиците. Дебитът на разредителя е по принцип постоянен, а дебитът на пробата се регулира чрез регулатора на дебита FC3. Ако се използва устройство за електронно компенсиране на дебита EFC (вж. фиг. 15), общият дебит на разредените отработили газове се използва като сигнал за управление на регулатора на дебит FC3.
 A.3.2.6. Компоненти на фигури 16 (система за разреждане на част от потока) и 17 (единствено система за разреждане на целия поток)
 PTT
 Тръбата за прехвърляне на праховите частици:
 Тръбата за прехвърляне трябва:
 а)
 да бъде инертна по отношение на праховите частици;
 б)
 не може да се нагрява повече от 325 K (52° C) температура на стените;
 в)
 може да бъде изолиран.
 SDT
 Тунелът за вторично разреждане SDТ (единствено фиг. 17)
 Тунелът за вторично разреждане трябва:
 а)
 трябва да има достатъчна дължина и диаметър, за да съответства на изискванията за време на пребиваване от точка 9.4.2, буква е).
 б)
 не може да се нагрява повече от 325 K (52° C) температура на стените;
 в)
 може да бъде изолиран.
 FH
 Филтъродържател
 Филтъродържателят трябва:
 а)
 да има ъгъл на разтвора на конуса 12,5° (от оста) за прехода от диаметъра на преносната газова линия към диаметъра на сечението на филтъра, през което преминава запрашеният поток;
 б)
 не може да се нагрява до температура на стената над 325 K (52° C);
 в)
 може да бъде изолиран.
 Допускат се устройства за смяна на филтри (автоматична смяна на филтъра), доколкото филтрите за вземане на проби не си взаимодействат.
 политетрафлуороетиленовите (PTFE) мембранни филтри трябва да бъдат поставени в специална касета във филтъродържателя.
 Непосредствено пред филтъродържателя се инсталира инерционен предкласификатор с 50 % точка на срязване между 2,5 μм и 10 μм, ако се използва сонда тип отворена тръба, насочена срещу струята отработили газове.
 P
 Помпа за взимане на проби
 FC2
 Регулатор на дебита
 Използва се регулатор на дебита за регулиране на дебита на пробата от прахови частици.
 FM3
 Уред за измерване на дебита
 Газов брояч или уред за измерване на дебита за определяне на потока на пробата от прахови частици през филтъра за прахови частици. Той може да бъде инсталиран след или преди помпата за взимане на проба Р.
 FM4
 Устройство за измерване на дебита
 Газов брояч или уред за измерване на дебита за определяне на потока на въздуха за вторично разреждане през филтъра за прахови частици.
 BV
 Сачмен клапан (по избор)
 Сачменият клапан трябва да има вътрешен диаметьр, не по-малък от диаметьра на тръбата за прехвърляне на частиците РТТ, и продължителност на превключването, по-малка от 0,5 s.
 ДОПЪЛНЕНИЕ 4
 СТАТИСТИКА
 A.4.1. Средна стойност и стандартно отклонение
 Средноаритметичната стойност се изчислява, както следва:
 (92)
 Стандартното отклонение се изчислява, както следва:


text:
(93)
 A.4.2. Регресивен анализ
 Наклонът на линията на регресия се изчислява, както следва:
 (94)
 Пресичането на у с кривата на регресия се изчислява, както следва:
 (95)
 Стандартната грешка на оценка (SEE) се изчислява, както следва:
 (96)
 Коефициентът на смесена корелация се изчислява, както следва:
 (97)
 A.4.3. Определяне на еквивалентност на системи
 Определянето на еквивалентност на системи съгласно точка 5.1.1 се основава на изследването на съпоставимостта между 7 (или повече) двойки проби на разглежданата система и една от еталонните системи на настоящото правило с използване на подходящ/и изпитвателен/и цикъл/и. Критериите за еквивалентност, които се прилагат са F-изпитването и t-изпитването за две групи на Стюдънт.
 Настоящият статистически метод изследва хипотезата, че стандартното отклонение на пробата и стандартната средна стойност на емисиите, измерени с разглежданата система, не се различават от стандартното отклонение на пробата и стандартната средна стойност на емисиите, измерени с еталонната система. Тази хипотеза се изпитва на база 10 % ниво на значение на стойностите на F и t. Критичните стойности на F и t за 7 до 10 двойки проби са дадени в таблица 9. Ако стойностите на F и t, изчислени според формулата по-долу, са по-големи от критичните стойности на F и t, разглежданата система не е еквивалентна.
 Следва се следната процедура: Индексите R и C се отнасят съответно до еталонната и разглежданата система:
 (a)
 провеждат се поне 7 изпитвания с разглежданата и еталонната системи, действащи успоредно; броят на изпитванията е посочен като n
 R и n
 C;
 б)
 изчисляват се средните стойности
 и
 , както и стандартните отклонения s
 R и s
 C;
 в)
 изчислява се стойността на F, както следва:
 (98)
 (по-голямото от двете стандартни отклонения s
 R или s
 C трябва да е в числителя);
 г)
 изчислява се стойността на t, както следва:
 (99)
 д)
 сравняват се изчислените стойности на F и t с критичните стойности на F и t, отговарящи на съответния брой изпитвания, указани в таблица 9. Ако са подбрани по-големи размери на извадката, се вземат предвид статистическите таблици за 10 процента ниво на значимост (90 % доверителна граница);
 е)
 степента на свобода (df) се определя, както следва:
 за изпитване на F:
 ,
 (100)
 за изпитване на t:
 (101)
 ж)
 еквивалентността се определя, както следва:
 i)
 ако F < F
 crit и t < t
 crit, то тогава разглежданата система е еквивалентна на еталонната система от настоящото приложение;
 ii)
 ако F ≥ F
 crit или t ≥ t
 crit, то тогава разглежданата система е различна от еталонната система от настоящото приложение.
 Таблица 9
 Стойности на t и F за избрани размери на извадката
 Размер на извадката
 F-изпитване
 t-изпитване
 df
 F
 crit
 df
 t
 crit
 7
 6,6
 3,055
 6
 1,943
 8
 7,7
 2,785
 7
 1,895
 9
 8,8
 2,589
 8
 1,860
 10
 9,9
 2,440
 9
 1,833
 ДОПЪЛНЕНИЕ 5
 ПРОВЕРКА НА ВЪГЛЕРОДЕН ПОТОК
 A.5.1. Въведение
 С изключение на незначителна част, целият въглерод в отработилите газове произхожда от горивото и в отработилите газове целият въглерод, с изключение на минимална част, се проявява като CO2. Това е базата за проверка на системата, основаваща се на измервания на CO2.
 Въглеродният


text:
поток в системите за измерване на отработилите газове се определя от дебита на горивото. Въглеродния поток в различни изпитвателни точки на емисиите и в системите за вземане на проба на праховите частици се определя от концентрациите на CO2 и газовия дебит в тези точки.
 В този смисъл двигателят предоставя известен източник на въглероден поток и наблюдението на същия въглероден поток в изпускателната тръба и на изхода на системата за вземане на проба на частично разредения поток установява липсата на пропуски и точността на измерването на потока. Тази проверка има предимството, че компонентите действат при действителните условия за температура и поток на изпитването на двигателя.
 Фиг. 18 показва изпитвателните точки, в които се проверяват въглеродните потоци. Специфичните формули за въглеродните потоци при всяка от точките за вземане на проба са дадени по-долу.
 A.5.2. Въглероден дебит към двигателя (място 1)
 Въглеродният масов дебит към двигателя за гориво CH
 α
 O
 ε
 се получава от:
 (102)
 където:
 qm
 f
 е масов дебит на горивото, kg/s.
 A.5.3. Въглероден дебит в неразредените отработили газове (място 2)
 Масовият дебит на въглерода в изпускателна тръба на двигателя се определя от концентрацията на неразредения CO2 и масовия дебит на отработилите газове:
 (103)
 където:
 c
 CO2,r
 e концентрация на влажен CO2 в неразредените отработили газове, %;
 c
 CO2,a
 e концентрация на влажен CO2 в околния въздух, %;
 qm
 ew
 е масов дебит на обработилите газове на влажна база, kg/s;
 M
 e
 е моларна маса на отработилите газове, g/mol.
 Ако CO2 се измерва на суха база, то той се преобразува към влажна база съгласно точка 8.1.
 A.5.4. Въглероден дебит в системата за разреждане (място 3)
 За системата за разреждане на част от потока е необходимо да се вземе предвид и коефициента на разделяне. Въглеродният дебит се определя от концентрацията на разредения CO2, масовия дебит на отработилите газове и дебита на пробата:
 (104)
 където:
 c
 CO2,d
 e концентрация на влажен CO2 в разредените отработили газове на изхода на тунела за разреждане, %;
 c
 CO2,a
 e концентрация на влажен CO2 в околния въздух, %;
 qm
 ew
 е масов дебит на обработилите газове на влажна база, kg/s;
 qm
 p
 е потокът на пробата отработили газове в системата за разреждане на част от потока, kg/s;
 M
 e
 е моларна маса на отработилите газове, g/mol.
 Ако CO2 се измерва на суха база, то той се преобразува към влажна база съгласно точка 8.1.
 A.5.5. Изчисление на моларната маса на отработилите газове
 Моларната маса на отработилите газове се изчислява съгласно формула 41 (вж. точка 8.4.2.4)
 Алтернативно могат да се използват следните моларни маси на отработилите газове:
 M
 e (дизел)
 =
 28,9 g/mol;
 M
 e (ВНГ)
 =
 28,6 g/mol;
 M
 e (ПГ)
 =
 28,3 g/mol.
 ДОПЪЛНЕНИЕ 6
 ПРИМЕРНА ПРОЦЕДУРА НА ИЗЧИСЛЯВАНЕ
 A.6.1. Процедура на денормализация на честотата на въртене и въртящия момент
 Като пример, следната контролна точка се денормализира:
 % от честотата на въртене
 =
 43 %;
 % от стойността на въртящия момент
 =
 82 %.
 При дадени следни стойности:
 n
 lo
 =
 1 015 min–1;
 n
 hi
 =
 2 200 min–1;
 n
 pref
 =
 1 300 min–1;


text:
n
 idle
 =
 600 min–1
 се получава:
 действителна честота на въртене
 =
 = 1 178 min–1
 където максималният въртящ момент, отбелязан на изобразената крива на диаграмата при 1 178 min-1, e 700 Nm;
 действителен въртящ момент = = 574 Nm
 A.6.2. Базови данни за стехиометрични изчисления
 Атомна маса на водород:
 1,00794 g/атом;
 Атомна маса на въглерод:
 12,011 g/атом;
 Атомна маса на сяра:
 32,065 g/атом;
 Атомна маса на азот:
 14,0067 g/атом;
 Атомна маса на кислород:
 15,9994 g/атом;
 Атомна маса на аргон:
 39,9 g/атом;
 Моларна маса на вода:
 18,01534 g/mol;
 Моларна маса на въглероден двуокис:
 44,01 g/mol;
 Моларна маса на въглероден окис:
 28,011 g/mol;
 Моларна маса на кислород:
 31,9988 g/mol;
 Моларна маса на азот:
 28,011 g/mol;
 Моларна маса на азотен окис:
 30,008 g/mol;
 Моларна маса на азотен двуокис:
 46,01 g/mol;
 Моларна маса на серен двуокис:
 64,066 g/mol;
 Моларна маса на сух въздух:
 28,965 g/mol.
 Като се приема за даденост отсъствието на всякакви ефекти на свиваемост, всички газове, участващи в процесите на двигателя на приемане/горене/изпускане, могат да бъдат разглеждани като идеални и поради това всички волуметрични изчисления се основават на моларен обем от 22,414 l/mol съгласно хипотезата на Авогадро.
 A.6.3. Газообразни емисии (дизелов гориво)
 Данните от измерването при отделна точка на изпитвателния цикъл (честота от 1 Hz на вземане на проби) за изчисление на моментните масови емисии са показани по-долу. В този пример CO и NOx са измерени на суха база, а HC — на влажна база. Концентрацията на HC е дадена в пропанов еквивалент (C3) и трябва да бъде умножена по 3, за да се превърне в еквивалент на C1. Процедурата за изчисление за другите точки на цикъла е идентична.
 Примерното изчисление показва за по-добра илюстрация закръглените междинни резултати на различните стъпки. Трябва да се отбележи, че за действителното изчисление не се допуска закръгляване на междинните резултати (вж. точка 8).
 T
 a,i
 (K)
 H
 a,i
 (g/kg)
 W
 act
 kWh
 qm
 ew,i
 (kg/s)
 qm
 aw,i
 (kg/s)
 qm
 f,i
 (kg/s)
 c
 HC,i
 (ppm)
 c
 CO,i
 (ppm)
 c
 NOx,i
 (ppm)
 295
 8,0
 40
 0,155
 0,150
 0,005
 10
 40
 500
 Има се предвид следният състав на горивото:
 Компонент
 Моларно отношение:
 Процент от масата
 H
 α = 1,8529
 w
 ALF = 13,45
 C
 β = 1,0000
 w
 BET = 86,50
 S
 γ = 0,0002
 w
 GAM = 0,050
 N
 δ = 0,0000
 w
 DEL = 0,000
 O
 ε = 0,0000
 w
 EPS = 0,000
 Стъпка 1: Корекция суха маса/влажна маса (точка 8.1):
 Формула (16): k
 f = 0,055584 × 13,45 – 0,0001083 × 86,5 – 0,0001562 × 0,05 = 0,7382
 Формула (13): k
 w,a= = 0,9331
 Формула (12):
 c
 CO,i (вл.)
 =
 40 × 0,9331
 = 37,3 ppm
 c
 NOx,i (вл.)
 =
 500 × 0,9331
 = 466,6 ppm
 Стъпка 2: Корекция на NOx за температура и влажност (точка 8.2.1):
 Формула (23):
 = 0,9576
 Стъпка 3: Изчисление на моментните емисии при всяка отделна точка на цикъла (точка 8.4.2.3):
 Формула (36):
 m
 HC,i
 =
 10 × 3 × 0,155
 = 4,650
 m
 CO,i
 =
 37,3 × 0,155
 = 5,782
 m
 Nox,I
 =
 466,6 × 0,9576 × 0,155
 = 69,26


text:
Стъпка 4: Изчисление на масовите емисии по време на цикъла чрез интегриране на моментните стойности на емисиите и стойностите u от таблица 5 (точка 8.4.2.3):
 Следното изчисление е дадено за цикъла WHTC (1,800s) и същите емисии във всяка точка на цикъла.
 Формула (36):
 m
 HC
 =
 = 4,01 g/изпитване
 m
 CO
 =
 = 10,05 g/изпитване
 m
 NOx
 =
 = 197,72 g/изпитване
 Стъпка 5: Изчисление на специфичните емисии (точка 8.6.3):
 Формула (69):
 e
 HC
 =
 4,01 / 40
 = 0,10 g/kWh
 e
 CO
 =
 10,05 / 40
 = 0,25 g/kWh
 e
 NOx
 =
 197,72 / 40
 = 4,94 g/kWh
 A.6.4. Емисии на прахови частици (дизелово гориво)
 p
 b,b
 (kPa)
 p
 b,a
 (kPa)
 W
 act
 (kWh)
 qm
 ew,i
 (kg/s)
 qm
 f,i
 (kg/s)
 qm
 dw,i
 (kg/s)
 qm
 dew,i
 (kg/s)
 m
 uncor,b
 (mg)
 m
 uncor,a
 (mg)
 m
 sep
 (kg)
 99
 100
 40
 0,155
 0,005
 0,0015
 0,0020
 90,0000
 91,7000
 1,515
 Стъпка 1: Изчисление на m
 edf (точка 8.4.3.2.2):
 Формула (48):
 r
 d,i
 =
 = 4
 Формула (47):
 qm
 edf,i
 =
 0,155 × 4
 = 0,620 kg/s
 Формула (46):
 m
 edf
 =
 = 1 116 kg/изпитване
 Стъпка 2: Корекция на теглото на праховите частици заради подемната сила (точка 8.3)
 Преди изпитването:
 Формула (26):
 ρ
 a,b
 =
 = 1,164 kg/m3
 Формула (25):
 m
 f,T
 =
 = 90,0325 mg
 След изпитването:
 Формула (26):
 ρ
 a,a
 =
 = 1,176 kg/m3
 Формула (25):
 m
 f,G
 =
 = 91,7334 mg
 Формула (27):
 m
 p
 =
 91,7334 mg – 90,0325 mg
 = 1,7009 mg
 Стъпка 3: Изчисление на масовите емисии от прахови частици (точка 8.4.3.2.2):
 Формула (45):
 m
 PM
 =
 = 1,253 g/изпитване
 Стъпка 4: Изчисление на специфичните емисии (точка 8.6.3):
 Формула (69):
 e
 PM
 =
 1,253 / 40
 = 0,031 g/kWh
 ДОПЪЛНЕНИЕ 7
 МОНТАЖ НА СПОМАГАТЕЛНИТЕ УСТРОЙСТВА И ОБОРУДВАНЕ ЗА ИЗПИТВАНЕТО НА ЕМИСИИ
 Брой
 Спомагателно устройство
 Монтирано за изпитването на емисии
 1
 Система на захранване
 Всмукателен колектор
 Да
 Система за контрол на картерните газове
 Да
 Устройства за управление на система със сдвоени всмукателни колектори
 Да
 Дебитомер за въздух
 Да
 Всмукателен въздуховод
 Да, или оборудване на изпитвателната камера
 Въздушен филтър
 Да, или оборудване на изпитвателната камера
 Заглушител на всмукването
 Да, или оборудване на изпитвателната камера
 Устройство за ограничаване на честотата на въртене
 Да
 2
 Устройство за подгряване на всмукателния колектор
 Да, ако е възможно, то трябва да бъде регулирано в най-благоприятното положение.
 3
 Изпускателна система
 Изпускателен колектор
 Да
 Свързващи тръбопроводи
 Да
 Шумозаглушител
 Да
 Ауспух
 Да
 Спирачка-забавител в изпускателната система
 Не, или е напълно отворена
 Устройство за принудително пълнене
 Да
 4
 Горивоподаваща помпа
 Да
 5
 Оборудване за газови двигатели
 Система за електронно управление, дебитомер за въздух и т.н.
 Да
 Редукционен клапан
 Да
 Изпарител
 Да
 Смесител
 Да
 6
 Оборудване за впръскване на гориво
 Предварителен филтър
 Да
 Филтър
 Да
 Помпа
 Yes
 Тръбопровод за високо налягане
 Да
 Дюза
 Да
 Клапан за подаване на въздух
 Да
 Система за електронно управление, датчици и т.н.
 Да
 Регулатор/система за управление
 Да
 Автоматичен ограничител на рейката при пълно натоварване в зависимост от атмосферните условия
 Yes
 7
 Оборудване за течностно охлаждане
 Радиатор
 Не
 Вентилатор
 Не
 Направляващ апарат на вентилатора
 Не
 Водна помпа


text:
Да
 Термостат
 Да, може да бъде напълно отворен
 8
 Охлаждане чрез въздух:
 Обтекател
 Не
 Вентилатор или въздуходувка
 Не
 Устройство за регулиране на температурата
 Не
 9
 Електрическо оборудване
 Генератор
 Не
 Бобина или бобини
 Да
 Проводници
 Да
 Система за електронно управление
 Да
 10
 Оборудване за принудително пълнене
 Компресор, задвижван пряко или непряко от двигателя и/или от отработилите газове
 Да
 Охладител на въздуха за принудително пълнене
 Да, или система на изпитвателна камера
 Охладителна помпа или вентилатор (задвижвани от двигателя)
 Не
 Устройство за контрол на охлаждащия поток
 Да
 11
 Устройство против замърсяване (система за последваща обработка на отработилите газове)
 Да
 12
 Пусково оборудване
 Да, или система на изпитвателна камера
 13
 Помпа за смазочно масло
 Да
 “
 Промяна на приложение 9 Б
 Заглавието се изменя и гласи, както следва
 Точка 1 се изменя и гласи, както следва:
 „1.
 ПРИЛОЖЕНИЕ:
 Настоящото приложение е приложимо за дизелови двигатели или двигатели, използващи газово гориво (ПГ или ВНГ), предназначени да бъдат монтирани на пътни превозни средства, но не е приложимо за двигатели, които използват смес от две горива, или двугоривни двигатели.
 Забележка: По решение на страните по договора приложение 9Б се прилага вместо приложение 9А, при условие че приложение 4Б също се прилага. Независимо от това, ако страна по договора реши да прилага настоящото приложение, по изрично искане на тази страна по договора някои изисквания от приложение 9А могат да продължат да бъдат приложими, при условие че тези изисквания не противоречат на спецификациите от настоящото приложение.“
 Точка 3.35 се изменя и гласи, както следва:
 „3.35.
 „Цикъл на загряване“ означава достатъчна работа на двигателя, така че температурата на охладителя да се е повишила от пускането на двигателя най-малко с 22 K (22° C / 40° F) и достига минимална температура 333 К (60° С/140° F) (2).“
 Точка 3.36 се изменя и гласи, както следва:
 „3.36.
 Съкращения
 CV
 Вентилация на картера
 DOC
 Окисляващ катализатор за дизел
 DPF
 Филтър или уловител за прахови частици от дизел, включително филтър за прахови частици от дизел с катализатор и уловители с постоянно регенериране (CRT)
 DTC
 Диагностични кодове за повреда
 EGR
 Рециркулация на отработилите газове
 HC
 Въглеводороди
 LNT
 Уловител за NOx от бедни смеси (или NOx абсорбер)
 LPG
 Втечнен нефтен газ
 MECS
 Технология за неизправности в контрола на емисии
 NG
 Природен газ
 NOx
 Азотни окиси
 OTL
 Пределни стойности на БД
 PM
 Прахови частици
 SCR
 Селективна каталитична редукция
 SW
 Screen Wipers
 TFF
 Следене за главна функционална повреда
 VGT
 Турбина с променлива геометрия
 VVT
 Променливо газоразпределение“
 Точка 4.3 се изменя и гласи, както следва:
 „4.3.
 Изисквания за записване на информацията на БД
 Когато неизправност...
 Когато потвърдена и активна неизправност вече не се открива от системата през пълна работна последователност, при началото на следващата работна последователност на тази неизправност се дава предишния активен статус, който се запазва, докато информацията на БД, свързана с тази неизправност, не е изтрита с четящо устройство или е изтрита от компютърната памет съгласно точка 4.4.“
 В точка 4.7.1.2, подточка l) „действащи диагностични кодове за повреда за неизправности от клас Б1“ се поправя и гласи: „действащи диагностични кодове за повреда за неизправности за клас Б1“.


text:
Точка 5.2.3 се изменя и гласи, както следва:
 „5.2.3.
 Ниско ниво на горивото
 Производителите могат да подадат заявление за одобряване на изключване на уреди за следене, върху които оказва въздействие ниско ниво/налягане на горивото или свършване на горивото (напр. диагностициране на неизправност на горивната система или прекъсване на запалването), както следва:
 ДИЗЕЛ
 ГАЗ
 Пр. газ
 Втечненнефтен газ
 a)
 за такова изключване разглежданото ниско ниво на горивото не превишава 100 литра или 20 % от нормалната вместимост на резервоара за гориво, което от двете е по-ниско;
 X
 X
 б)
 за такова изключване разглежданото ниско ниво на налягане на горивото в резервоара не надвишава 20 процента от номиналното налягане на горивото в резервоара.
 X“
 Добавя се нова точка 5.2.8, която гласи, както следва:
 „5.2.8.
 Презареждане с гориво
 След презареждане с гориво производителят на превозно средство, използващо газово гориво, може временно да изключи системата за бордова диагностика (СБД), ако системата трябва да се адаптира към отчетената от модула за електронно управление промяна в качеството и състава на горивото.
 Системата за бордова диагностика трябва да бъде отново активирана веднага след като новото гориво е отчетено и са пренастроени параметрите на двигателя. Това изключване трябва да бъде ограничено до максимум 10 минути.“
 Точка 6 се изменя и гласи (добавя се нова буква г), както следва:
 „6.
 ИЗИСКВАНИЯ КЪМ ДОКАЗАТЕЛСТВАТА
 ...
 г)
 процедура за избор на еталонно гориво в случай на газов двигател“
 Точка 6.3 се изменя и гласи, както следва:
 „6.3.
 Процедури за демонстрация на работните характеристики на СБД
 Производителят трябва ...
 В следващите точки са изброени изискванията за демонстрация на работните характеристики на СБД, включително изискванията за изпитване. Броят на изпитванията трябва да бъде равен на четири пъти броя семействата двигатели, разглеждани в рамките на семейство по СБД на емисиите, но не трябва да бъде по-малък от 8.
 Избраните уреди за следене трябва да бъдат съобразени по добре балансиран начин с различните типове уреди за следене, споменати в точка 4.2 (т.е. следене на праговите стойности на емисиите, следене на работата, следене на главна функционална повреда и следене на компоненти). Избраните уреди за следене трябва също да бъдат съобразени по добре балансиран начин с различните точки, изброени в допълнение 3 към настоящото приложение.“
 Точка 6.3.2 се изменя и гласи (като се поправя също бележка под линия 10, както следва:
 "6.3.2.
 Процедури за квалификация на компонент (или система) с влошени характеристики
 Настоящата точка се прилага за случаи, в които неизправността, избрана за демонстрационното изпитване на БД, се следи спрямо емисиите от изпускателна тръба (17) (следене на праговите стойности на емисиите – вж. точка 4.2), като се изисква производителят да докаже чрез изпитване на емисии квалификацията на посочения компонент с влошени характеристики.
 Създава се нова точка 6.5, която гласи:
 „6.5.
 Процедура за избор на еталонно гориво в случай на газов двигател
 Демонстрирането на работните харктеристики на БД и класификацията на неизправностите се извършва, като се използва едно от еталонните горива, споменати в приложение 5, с които двигателят работи.
 Изборът на това еталонно гориво се прави от органа за одобрение на типа, който трябва да предостави достатъчен период


text:
от време на изпитвателната лаборатория за доставката на избраното еталонно гориво.“
 Точка 7.2 се изменя и гласи, както следва:
 „7.2.
 Приложими изпитвания
 В контекста на настоящото приложение:
 а)
 изпитвателният цикъл за емисии е изпитвателният цикъл, използван за измерване на регулираните емисии при квалифицирането на компонент или система с влошени характеристики;
 б)
 изпитвателният цикъл за емисии е изпитвателният цикъл, използван за демонстриране на способността на уредите за следене на БД да откриват неизправности.“
 Точка 7.2.2 се изменя и гласи (заличава се изразът „хармонизиран в световен мащаб“), както следва:
 „7.2.2.
 Изпитвателен цикъл на СБД
 Разглежданият в настоящото приложение изпитвателен цикъл за БД е топлата част от WHTC изпитвателен цикъл, описан в приложение 4Б.
 По искане на производителя и със съгласието на органа за одобрение на типа за специфичен уред за следене може да бъде използван алтернативен изпитвателен цикъл на СБД (напр. студената част от WHTC изпитвателен цикъл). Заявлението трябва да съдържа документация (технически съображения, симулация, резултати от изпитвания и др.), която показва, че:
 а)
 заявеният изпитвателен цикъл, подходящ за демонстриране на следенето, може да протече при действителни условия на кормуване; и
 б)
 топлата част от WHTC изпитвателния цикъл изглежда по-малко подходяща за разглежданото следене (напр. следенето на разхода на флуиди).“
 Точка 8.1.3 се изменя и гласи, както следва:
 „8.1.3.
 Документация, свързана със семейство на БД на емисии.
 ...
 В допълнение производителят осигурява списък на всички входящи и изходящи сигнали и идентификация на комуникационния протокол, използван от всяко семейството на БД на емисии.“
 В приложение 9Б, допълнение 2 се поправя първа точка и гласи, както следва:
 „Настоящото допълнение цели илюстрирането на изискванията, заложени в точки 4.3 и 4.6.5 от настоящото приложение.“
 Приложение 9Б, допълнение 3 се изменя и гласи (създава се също нова точка 15), както следва:
 „ИЗИСКВАНИЯ ЗА СЛЕДЕНЕ
 Точките от настоящото допълнение изброяват системите или компонентите, за които се изисква следене от СБД съгласно точка 4.2. Освен ако не е указано друго, изискванията се прилагат както за дизелови, така и за газови двигатели.
 ТОЧКА 1
 СЛЕДЕНЕ НА ЕЛЕКТРИЧЕСКИ/ЕЛЕКТРОННИ КОМПОНЕНТИ
 Електрическите/електронните компоненти, използвани за контрол и следене на системите за контрол на емисиите, описани в настоящото допълнение, подлежат на следене на компоненти съгласно разпоредбите на точка 4.2 от настоящото допълнение. Това включва, но не се ограничава до датчици за налягането, температурата, отработилите газове и датчици за кислорода, ако са налични такива, датчици за детонация, дюза (дюзи) за гориво или реагент, разположена в потока на отработилите газове, горелки или нагряващи елементи в потока отработили газове, загряващи свещи, нагреватели на входящия въздух.
 Винаги когато съществува контур за регулиране с обратна връзка, СБД следи способността на системата да поддържа регулирането с обратна връзка, както е проектирана, (напр. да го въведе в рамките на определения от производителя интервал от време, неуспех на системата да поддържа регулирането с обратна връзка, регулирането с обратна връзка е стигнало до края на обхвата на регулиране, допускан от производителя) — следене на компонент.
 Забележка: Настоящите предписания се прилагат за всички електрически/електронни компоненти дори ако те са част от някой от уредите за следене, описани в други точки от настоящото допълнение.
 ТОЧКА


text:
2
 СИСТЕМА НА ФИЛТЪРА ЗА ПРАХОВИ ЧАСТИЦИ ЗА ДИЗЕЛОВО ГОРИВО
 СБД следи елементи от системата на филтъра за прахови частици за дизелово гориво в така оборудвани двигатели за правилно действие:
 а)
 субстрат на филтъра за прахови частици за дизелово гориво: наличието на субстрат на филтъра за прахови частици за дизелово гориво — следене за главна функционална повреда;
 б)
 работни характеристики на филтъра за прахови частици за дизелово гориво: задръстване на филтъра за прахови частици за дизелово гориво — главна функционална повреда;
 в)
 работни характеристики на филтъра за прахови частици за дизелово гориво: процеси на филтриране и регенерация (напр. натрупване на праховите частици по време на процеса на филтриране и отстраняване на прахови частици по време на принудителен процес на регенерация) — следене на работните характеристики (напр. оценка на измеримите свойства на филтъра за прахови частици за дизелово гориво като обратно или диференциално налягане, което може да не открие всички режими на повреда, които намаляват улавящата ефективност).
 ТОЧКА 3
 СЛЕДЕНЕ НА СЕЛЕКТИВНА КАТАЛИТИЧНА РЕДУКЦИЯ (СКР)
 За целта на настоящата точка СКР означава устройство за селективна каталитична редукция или друго каталитично NOx-устройство. СБД следи следните елементи от системата на СКР в така оборудвани двигатели за правилно действие:
 а)
 активна/интрузивна система за впръскване на реагент: способността на системата да регулира правилно реагента, когато той се подава чрез дюза в отработилите газове или дюза в цилиндъра — следене на работните характеристики;
 б)
 активен/интрузивен реагент: бордовата наличност на реагент, правилното потребление на реагента, ако се използва не гориво, а друг реагент (напр. урея) — следене на работните характеристики;
 в)
 активен/интрузивен реагент: до степента на възможност, качеството на реагента, ако се използва не гориво, а друг реагент (напр. урея) — следене на работните характеристики;
 г)
 ефективност на преобразуването от катализатор за СКР: прагово следене на способността на катализатора за СКР да преобразува емисиите на NOx.
 ТОЧКА 4
 УЛОВИТЕЛ ЗА NОX ОТ БЕДНИ (ГОРИВОВЪЗДУШНИ) СМЕСИ (ИЛИ NOX-АДСОРБЕР)
 СБД следи следните елементи от системата на уловител за NОx от бедни смеси в така оборудвани двигатели за правилно действие:
 а)
 капацитет на уловителя за NОx от бедни смеси: капацитет на системата на уловителя за NОx от бедни смеси да адсорбира/складира или конвертира NOx — следене на работните характеристики;
 б)
 активна/интрузивна система за впръскване на реагент на уловител за NOX от бедни смеси: способността на системата да регулира правилно реагента, когато той се подава чрез дюза в отработилите газове или дюза в цилиндъра — следене на работните характеристики.
 ТОЧКА 5
 СЛЕДЕНЕ НА ОКИСЛЯВАЩИТЕ КАТАЛИЗАТОРИ (ВКЛ. ДИЗЕЛОВИ КАТАЛИЗАТОРИ ЗА ОКИСЛЯВАНЕ (ДКО)
 Настоящата точка се отнася до окисляващи катализатори, които са отделни от системата за последваща обработка. Окисляващите катализатори, които са включени в корпуса на системата за последваща обработка, са обхванати в съответната точка от настоящото допълнение.
 СБД следи следните елементи на окисляващите катализатори в така оборудвани двигатели за правилно действие:
 а)
 ефективност на конвертирането на НС: способността на окисляващите катализатори да преобразуват въглеводородите преди другите устройства за последваща обработка — следене за главна функционална повреда;
 б)
 ефективност на конвертирането на НС: способността на окисляващите катализатори да преобразуват въглеводородите след другите устройства


text:
за последваща обработка — следене за главна функционална повреда.
 ТОЧКА 6
 СЛЕДЕНЕ НА СИСТЕМАТА ЗА РЕЦИРКУЛАЦИЯ НА ОТРАБОТИЛИТЕ ГАЗОВЕ:
 СБД следи следните елементи от системата за рециркулация на отработилите газове в така оборудвани двигатели за правилно действие:
 ДИЗЕЛ
 ГАЗ
 a1)
 висок/нисък дебит на системата за рециркулация на отработилите газове: способността на системата за рециркулация на отработилите газове да поддържа зададения дебит на системата за рециркулация на отработилите газове, като открива условията за „твърде нисък дебит“ или „твърде висок дебит“ — следене на праговите стойности на емисиите;
 X
 a2)
 способността на системата за рециркулация на отработилите газове да поддържа зададения дебит на системата за рециркулация на отработилите газове, като открива
 условията за „твърде нисък дебит“ или „твърде висок дебит“ — следене на праговите стойности на емисиите (изискване за следене, подлежащо на обсъждане)
 X
 б)
 бавна реакция на изпълнителния механизъм на системата за рециркулация на отработилите газове: способността на системата за рециркулация на отработилите газове да достигне до зададения дебит в рамките на определения от производителя интервал от време след командата — следене на работните показатели;
 X
 X
 в)
 работни характеристики на охладител на системата за рециркулация на отработилите газове: способността на охладителната система на системата за рециркулация на отработилите газове да постигне определените от производителя работни характеристики на охлаждане — следене на работни показателии
 X
 X
 ТОЧКА 7
 СЛЕДЕНЕ НА ГОРИВНАТА СИСТЕМА
 СБД следи следните елементи от горивната система в така оборудвани двигатели за правилно действие:
 ДИЗЕЛ
 ГАЗ
 а)
 контрол на налягането на горивната система: способността на горивната система да достигне до зададеното налягане на горивото в затворен контур на контрола — следене на работни показатели;
 X
 б)
 контрол на налягането на горивната система: способността на горивната система да достигне до зададеното налягане на горивото в затворен контур на контрола, когато системата е така конструирана, че налягането може да се контролира независимо от други параметри — следене на работни показатели;
 X
 в)
 регулиране на момента на впръскване на гориво: способността на горивната система да постигне зададеното регулиране на впръскването на горивото за поне едно впръскване, когато двигателят е оборудван със съответните датчици - следене на работни показатели;
 X
 г)
 система за впръскване на гориво: способност да се поддържа желаното съотношение въздух— вода (включително функциите за саморегулиране, но без да се ограничава до тях) — следене на работни показатели.
 X
 ТОЧКА 8
 УПРАВЛЕНИЕ НА ВЪЗДУХА И СИСТЕМА ЗА РЕГУЛИРАНЕ НА НАЛЯГАНЕТО НА ВЪЗДУХА ОТ ТУРБОКОМПРЕСОРА
 СБД следи следните елементи от управлението на въздуха и системата за регулиране на налягането на въздуха от турбокомпресора в така оборудвани двигатели за правилна работа:
 ДИЗЕЛ
 ГАЗ
 a1)
 превишено/занижено налягане на въздуха от турбокомпресора: способността на системата турбокомпресора да поддържа зададеното налягане на въздуха, като открива условията както за „твърде ниско налягане на пълнене“, така и „твърде високо налягане на пълнене“ — следене на праговите стойности на емисиите;
 X
 a2)
 способността на системата турбокомпресора да поддържа зададеното налягане на въздуха, като открива условията както за „твърде ниско налягане на пълнене“, така и „твърде високо налягане на пълнене“ — следене на пределните стойности на емисиите;
 (изискване за следене,


text:
подлежащо на допълнително обсъждане);
 X
 б)
 бавно реагиране на турбина с променлива геометрия: способността на системата да достигне до зададената геометрия в рамките на определения от производителя интервал от време — следене на работните показатели;
 X
 X
 в)
 охлаждане на постъпващия въздух: ефективност на системата за охлаждане на постъпващия въздух — главна функционална повреда.
 X
 X
 ТОЧКА 9
 СИСТЕМА ЗА ПРОМЕНЛИВО ГАЗОРАЗПРЕДЕЛЕНИЕ (VVT)
 СБД следи следните елементи от системата за променливо газоразпределение в така оборудвани двигатели за правилно действие:
 а)
 изискуема грешка на системата VVT: способността на системата да достигне до зададеното газоразпределение — следене на работните показатели;
 б)
 бавно реагиране на VVT: способността на системата да достигне до зададеното газоразпределение в рамките на определения от производителя интервал от време след командата — следене на работни показатели.
 ТОЧКА 10
 СЛЕДЕНЕ НА ПРЕКЪСВАНЕ НА ЗАПАЛВАНЕТО
 ДИЗЕЛ
 ГАЗ
 a)
 без предписания;
 X
 б)
 прекъсване на запалването, което може да причини повреда на катализатора (напр. чрез следене на определен процент прекъсвания на запалването през определен период от време) — следене на работни показатели
 (изискване за следене, подлежащо на допълнително обсъждане заедно с точки 6 и 8).
 X
 ТОЧКА 11
 СЛЕДЕНЕ НА СИСТЕМАТА НА ВЕНТИЛАЦИОНЕН КЛАПАН ЗА КАРТЕРА
 Без предписания.
 ТОЧКА 12
 СЛЕДЕНЕ НА СИСТЕМАТА ЗА ОХЛАЖДАНЕ НА ДВИГАТЕЛЯ
 СБД следи следните елементи от системата за охлаждане на двигателя за правилно действие:
 а)
 температура на охлаждащия агент на двигателя (термостат): постоянно отворен термостат; не е необходимо производителите да следят термостата, ако повредата му не даеактивира друг уред за следене на СБД — главна функционална повреда.
 Не е необохдимо производителите да следят температурата на охлаждащия агент на двигателя или датчика за температурата на охлаждащия агент, ако температурата на охлаждащия агент или датчикът за температурата на охлаждащия агент не се използват за активиране на контрола по затворен контур/обратна връзка на системи за контрол на емисиите и/или не изключва друг уред за следене.
 Производителите могат временно да спрат или да забавят действието на уреда за следене за времето на достигане на активираща температура на затворен контур, ако двигателят е подложен на условия, които могат да доведат до погрешна диагностика (напр. работа на двигателя на празен ход за повече от 50 до 75 процента от времето за загряване).
 ТОЧКА 13
 СЛЕДЕНЕ НА ДАТЧИЦИТЕ ЗА ОТРАБОТИЛИ ГАЗОВЕ И КИСЛОРОД
 СБД трябва да следи:
 ДИЗЕЛ
 ГАЗ
 a)
 електрическите елементи на датчиците за отработилите газове в така оборудвани двигатели за правилно действие съгласно точка 1 от настоящото допълнение следене на компонент.
 X
 X
 б)
 както датчика за първичен въздух, така и датчика за вторичен въздух (за регулиране на горивото); тези датчици се считат за датчици за отработилите газове, които трябва да се следят за правилно действие съгласно точка 1 от настоящото допълнение — следене на компонент.
 X
 ТОЧКА 14
 СЛЕДЕНЕ НА СИСТЕМАТА ЗА РЕГУЛИРАНЕ НА ОБОРОТИТЕ НА ПРАЗЕН ХОД
 СБД следи електрическите елементи на системите за контрол на работа на двигателя на празен ход в така оборудвани двигатели за правилно действие съгласно точка 1 от настоящото допълнение.
 ТОЧКА 15
 ТРИПЪТЕН КАТАЛИЗАТОР
 СБД следи трипътния катализатор в така оборудвани двигатели за правилно


text:
действие:
 ДИЗЕЛ
 ГАЗ
 a)
 ефективност на преобразуването на трипътен катализатор: способност на катализатора да пробразува NOx and CO — следене на работни показатели.
 X“
 Приложение 9Б, допълнение 4 се изменя и гласи, както следва:
 „Протокол за техническо съответствие
 Настоящият протокол...
 ПРОТОКОЛ ЗА ОКОНЧАТЕЛНО СЪОТВЕТСТВИЕ
 Комплектът документи и описаната посредством него СБД / семейство СБД на емисии съответстват на изискванията на следното правило:
 Правило... / версия .../ дата на влизане в сила ... / вид гориво...
 ...“
 В приложение 9Б, допълнение 4, точка 4, точка 1.1, таблицата, ред „Информация за изпитването“ се изменя „Изпитвателно гориво“ и гласи „Еталонно гориво“.
 Приложение 9Б, допълнение 5, таблица 3 се изменя и гласи, както следва:
 „Таблица 3
 Информация по избор, ако се използва от СБД или системата за контрол на емисиите за активиране или изключване на инфомация на бд
 Моментно състояние
 Поток от данни
 Ниво на горивото или налягане в резервоара за гориво (по целесъобразност)
 X
 X
 Температура на маслото на двигателя
 X
 X
 Скорост на превозното средство
 X
 X
 Статус на адаптирането към качеството на горивото (активирано/неактивирано) в случай на газови двигатели
 X
 Напрежение на компютърната система за контрол на двигателя (за основния контролен чип)
 X
 X“
 Приложение 9Б, допълнение 5, таблица 4 се изменя и гласи, както следва:
 „Таблица 4
 Незадължителна информация, ако двигателят поддържа, отчита или изчислява такава:
 Моментно състояние:
 Поток от данни
 Абсолютно положение на дроселната клапа ...
 X
 X
 ...
 Показания на кислородния датчик
 X
 Показания на спомагателния кислороден датчик (ако е монтиран)
 X
 Показания на датчика за NOx
 X“
 Създава се ново приложение 9В, което гласи:
 „
 ПРИЛОЖЕНИЕ 9В
 Tехнически изисквания за оценка на действието на системи за бордова диагностика (СБД) в работен режим
 1. ПРИЛОЖЕНИЕ
 В настоящата си версия това приложение е в сила само за пътни превозни средства, оборудвани с дизелов двигател.
 2. (Запазено).
 3. ОПРЕДЕЛЕНИЯ
 3.1. „Отношение, изразяващо действието в работен режим“
 Отношението, изразяващо действието в работен режим (IUPR) за специфичен уред за следене m на СБД е: IUPRMm = Числителm / Знаменателm
 3.2. „Числител“
 Числителят на специфичен уред за следене m (Числителm) представлява показанието на брояч, указващ броя на случаите, когато дадено превозно средство е било експлоатирано при наличието на всички условия за следене, позволяващи на конкретния уред за следене да открие неизправност.
 3.3. „Знаменател“
 Знаменателят на специфичен уред за следене m (Знаменателm) представлява показанието на брояч, указващ отделните случаи на кормуване, като се отчитат специалните условия за конкретния уред за следене.
 3.4. „Генерален знаменател“
 Генералният знаменател представлява показанието на брояч, указващ броя на случаите на експлоатция на дадено превозно средство, като се отчитат общите условия.
 3.5. „Брояч за циклите на запалване“
 Броячът за циклите на запалване представлява брояч, указващ броя на циклите на запалване, които е имало дадено превозно средство.
 3.6. „Пускане на двигателя“
 Пускането на двигателя се състои от запалване, развъртане и начало на горене и приключва, когато честотата на въртене достигне стойност със 150 min–1 под нормираната честота при празен ход на загрял двигател
 3.7. „Цикъл на движение“
 Цикъл на движение означава последователност, състояща се от пускане на двигател, работен период, спиране


text:
на двигател и времето до следващото пускане.
 3.8. Съкращения
 IUPR
 Отношение, изразяващо действието в работен режим
 IUPRm
 Отношение, изразяващо действието в работен режим на специфичен уред за следене m
 4. ОБЩИ ИЗИСКВАНИЯ
 Системата за бордова диагностика трябва да има способността да проследява и записва данни за действието в работен режим (точка 6) на уредите за следене на БД, посочени в настоящата точка, както и да съхранява тези данни в компютърната памет и при поискване да ги предава извън двигателя (точка 7).
 Данните за действието в работен режим на уред за следене се състоят от числителя и знаменатeля, които правят възможно изчисляването на IUPR.
 4.1. IUPR на уредите за следене
 4.1.1. Групи уреди за следене
 За индивидуалното проследяване и отчитане на данни за действието в работен режим на групите уреди за следене, споменати в допълнение 1 към настоящото приложение, производителите трябва да разработят софтуерни алгоритми в СБД.
 Не се изисква производителите да разработят софтуерни алгоритми в СБД за индивидуалното проследяване и отчитане на данни за действието в работен режим на уредите за следене с непрекъснат работен режим, определени в точка 4.2.3 от приложение 9Б, ако тези уреди за следене вече са част от една от групите уреди за следене, споменати в допълнение 1 към настоящото приложение.
 Данните за действието в работен режим на уредите за следене, свързани в рамките на група уреди за следене с различни проводи за отработилите газове или групи цилиндри, трябва да се проследяват и записват отделно, както е посочено в точка 6, и трябва да се отчитат, както е посочено в точка 5.
 4.1.2. Множество уреди за следене
 За всяка група уреди за следене, които съгласно точка 4.1.1 трябва да бъдат отчитани, СБД трябва отделно да проследява данните за действието в работен режим, както е посочено в точка 6, за всеки специфичен уред за следене, който принадлежи към споменатата група.
 4.2. Ограничения на използването на данни за действието в работен режим
 Данните за действието в работен режим на единично превозно средство се използват за статистическата оценка на данните за работата в реални условия на СБД на по-голяма група превозни средства.
 Противно на други данни на СБД, данните за действието в работен режим не могат да бъдат използвани за заключения относно годността за движение по пътищата на дадено превозно средство.
 5. ИЗИСКВАНИЯ ЗА ИЗЧИСЛЯВАНЕТО НА ОТНОШЕНИЯТА, ИЗРАЗЯВАЩИ ДЕЙСТВИЕТО В РАБОТЕН РЕЖИМ
 5.1. Изчисляване на отношение, изразяващо действието в работен режим
 За всеки разглеждан в настоящото приложение уред за следене m, отношението изразяващо действието в работен режим се изчислява по следната формула:
 IUPRMm = Числителm / Знаменателm
 където Числителятm и Знаменателятm са увеличени съгласно спецификациите от настоящата точка.
 5.1.1. Изисквания за отношението, когато се изчислява и съхранява от система
 Всяко отношение IUPRm трябва да има минимална стойност 0 и максимална стойност 7,99527 през стъпка 0,000122 (18).
 Отношението за специфичен компонент се счита за нула всеки път, когато съответният числител е равен на нула, а съответният знаменател не е нула.
 Отношението за специфичен компонент се счита равно на максималната стойност 7,99527, ако съответният знаменател е нула или ако действителната стойност


text:
на числителя, разделен на знаменателя, надвишава максималната стойност 7,99527.
 5.2. Изисквания за увеличаване на числителя
 Числителят не може да бъде увеличаван повече от веднъж на цикъл на движение.
 Числителят за специфичен уред за следене трябва да бъде увеличен в рамките на 10 секунди тогава и единствено тогава, когато по време на даден цикъл на движение са изпълнени следните критерии:
 а)
 удовлетворено е всяко условие за следене, необходимо по отношение на уреда за следене на конкретен компонент за откриването на неизправност и съхраняването на потенциален диагностичен код за повреда, включително критериите за включване, наличието или липсата на свързани диагностични кодове за повреда, достатъчната продължителност на времето на следене и изпълнението на приоритетни задания за диагностика (напр. диагностика „А“ трябва да бъде изпълнена преди диагностика „Б“);
 Забележка: За целта на увеличаването на числителя на специфичен уред за следене може да не бъде достатъчно да бъдат удовлетворени всички условия за следене, необходими по отношение на посочения уред за следене за определяне на липсата на неизправност;
 б)
 за уреди за следене, при които за откриването на неизправност са необходими множество етапи или събития през един цикъл на движение, трябва да бъде удовлетворено всички условия за следене, необходими за пълното протичане на всички събития;
 в)
 за монитори, които се използват за определяне на неизправност и се задействат единствено след като потенциален диагностичен код за повреда е съхранен, числителят и знаменателят трябва да бъдат еднакви с тези на уреда за следене, открил първоначалната неизправност;
 г)
 за монитори, при които за допълнително следене за наличието на неизправност е необходима намеса, производителят трябва да предостави на органа за одобрение на типа алтернативен метод за увеличаване на числителя. Тази алтернатива трябва да бъде еквивалентна на метода, който при евентуална неизправност, би позволил увеличаването на числителя.
 При уредите за следене, които работят или приключват следенето при статус „загасен двигател“, числителят се увеличава в рамките на 10 секунди, след като уредът за следене е приключил следенето при статус „загасен двигател“ или през първите 10 секунди на пускането на двигателя от следващия цикъл на движение.
 5.3. Изисквания за увеличаване на знаменателя
 5.3.1. Общи правила за увеличаване
 Знаменателят трябва да бъде увеличен веднъж на цикъл на движение, ако по време на този цикъл:
 а)
 генералният знаменател е увеличен, както е посочено в точка 5.4; и
 б)
 знаменателят не е деактивиран съгласно точка 5.6; и
 в)
 когато е приложимо, специалните допълнителни правила за увеличаване, посочени в точка 5.3.2, са спазени.
 5.3.2. Допълнителни правила за увеличаване по отношение на специфичен уред за следене
 5.3.2.1. Специфичен знаменател за система на изпаряване (запазено)
 5.3.2.2. Специфичен знаменател за системи за вторичен въздух (запазено)
 5.3.2.3. Специфичен знаменател за компоненти/системи, които действат единствено при пускането на двигателя
 Освен изискванията от точка 5.3.1, букви а) и б), знаменателят (знаменателите) за уреди за следене на компоненти или системи, които действат само при пускането на двигателя, трябва да бъде увеличен, ако за компонента или технологията е зададено „включено“ за период по-голям или равен на 10 секунди.
 За целите на определянето на периода от време на заданието „включено“ СБД може да не включва на


text:
намесата на компоненти или технологии в по-късен етап на същия цикъл на движение само за целите на следене.
 5.3.2.4. Специфичен знаменател на компоненти или системи, на които не се задава непрекъснато да действат
 Освен изискванията от точка 5.3.1, букви а) и б), знаменателят (знаменателите) за уреди за следене на компоненти или системи, на които не е зададено да действат непрекъснато (напр. системи променливо газоразпределение (VVT) и/или клапани за рециркулация на отработилите газове), трябва да бъде увеличаван, ако е зададено действие на компонента или системата (напр. задание „включено“, „отворено“, „затворено“, „заключено“) в два или повече случая по време на цикъла на движение или за общ период от време, по-голям или равен на 10 секунди — приема се по-рано настъпилата от двете възможности.
 5.3.2.5. Специфичен знаменател за филтъра за прахови частици за дизелово гориво
 Освен изискванията в точка 5.3.1, букви а) и б), в поне един цикъл на движение знаменателят (знаменателите) за филтъра за прахови частици за дизелово гориво се увеличава с единица, ако от последния случай на увеличаване на знаменателя е натрупан пробег на превозното средство от поне 800 километра или, като алтернативен вариант, период от поне 750 минути работа на двигателя.
 5.3.2.6. Специфичен знаменател за окисляващи катализатори
 Освен изискванията в точка 5.3.1, букви а) и б), в поне един цикъл на движение знаменателят (знаменателите) за окисляващия катализатор, използван за активното регенериране на филтъра за прахови частици за дизелово гориво, се увеличава, ако регенерирането е зададено за период, по-голям или равен на 10 секунди.
 5.3.2.7. Специфичен знаменател за хибриди (запазено)
 5.4. Изисквания за увеличаване на общия знаменател
 Генералният знаменател трябва да бъде увеличен в рамките на 10 секунди тогава и единствено тогава, когато по време на даден пътен цикъл са изпълнени следните критерии:
 а)
 общото време от началото на цикъла на движение е равно на или по-голямо от 600 секунди при следните условия:
 i)
 надморска височина по-малка от 2 500 m; и
 ii)
 температурата на околния въздух е по-висока от или равна на 266 K (–7 °C); и
 iii)
 температурата на околния въздух е по-ниска от или равна на 308 K (35 °C);
 б)
 обща работа на двигателя при честота на въртене, не по-малка от 1 150 min–1, за период, по-голям или равен на 300 секунди, при условията, посочени в буква а) по-горе; като алтернатива, използвана по преценка на производителя, работа на двигателя, равна или по-голяма от 15 % от изчисленото натоварване, или работа на двигателя при скорост, равна или по-голяма от 40 km/h, може да бъде използвана наместо критерия честота на въртене 1 150 min–1;
 в)
 непрекъсната работа на превозното средство на празен ход (напр. педалът на газта не е натиснат от водача и скоростта на превозното средство е по-малка или равна на 1,6 km/h или честота на въртене е по-малка или равна на 200 min–1 над нормираната честота при празен ход на загрял двигател) за 30 секунди или повече при условията, посочени в буква а) по-горе.
 5.5. Изисквания за увеличаване на брояча за циклите на запалване
 Броячът за циклите на запалване се увеличава само веднъж на пускане на двигател.


text:
5.6. Деактивиране на увеличаването на числители, знаменатели и генералния знаменател
 5.6.1. В рамките на 10 секунди след откриването на неизправност (напр. съхраняване на потенциален или потвърден и действащ диагностичен код за повреда), която деактивира уред за следене, СБД трябва да деактивира по-нататъшното увеличаване на съответния числител и знаменател за всеки деактивиран уред за следене.
 Когато неизправността престане да бъде откривана (напр. потенциалният диагностичен код за повреда се самоизтрие или е изтрит чрез задание на четящото устройство), увеличаването на всички съответни числители и знаменатели се възобновява в рамките на 10 секунди.
 5.6.2. В рамките на 10 секунди след задействането на звено, консумиращо мощност, (PTO), което деактивира уред за следене, разрешен съгласно точка 5.2.5 от приложение 9Б, СБД трябва да деактивира по-нататъшното увеличаване на съответния числител и знаменател за всеки деактивиран уред за следене.
 Увеличаването на всички съответни числители и знаменатели се възобновява в рамките на 10 секунди след изключването на звеното, консумиращо мощност.
 5.6.3. В случай на неизправност (напр. съхраняване на потенциален или потвърден и действащ диагностичен код за повреда), която не позволява да се определи дали са удовлетворени (19) критериите за Числителяm на уред за следене m, споменати в точка 5.3, СБД трябва да деактивира по-нататъшното увеличаване на Знаменателяm и Числителяm в рамките на 10 секунди.
 Увеличаването на Знаменателяm и Числителяm трябва да бъде възобновено в рамките на 10 секунди, след като неизправността е престанала да е налице (напр. непотвърденият код се самоизтрие или е изтрит чрез задание на четящото устройство).
 5.6.4. В случай на неизправност (напр. съхраняване на потенциален или потвърден и действащ диагностичен код за повреда), която не позволява да се определи дали са удовлетворени (20) критериите за генералния знаменател, споменати в точка 5.4, СБД трябва да деактивира по-нататъшното увеличаване на генералния знаменател в рамките на 10 секунди.
 Увеличаването на генералния знаменателя трябва да бъде възобновено в рамките на 10 секунди, след след като неизправността е престанала да е налице (напр. непотвърденият код се самоизтрие или е изтрит чрез задание на четящото устройство).
 Генералният знаменател не може да бъде деактивиран за увеличаване при каквото и да е друго условие.
 6. ИЗИСКВАНИЯ ЗА ПРОСЛЕДЯВАНЕТО И ЗАПИСВАНЕТО НА ДАННИ ЗА ДЕЙСТВИЕТО В РАБОТЕН РЕЖИМ
 За всяка група уреди за следене, изброена в допълнение 1 към настоящото приложение, СБД трябва отделно да проследява числителите и знаменателите за всеки от конкретните уреди за следене, изброени в допълнение 3 към приложение 9Б, който принадлежи към споменатата група.
 СБД трябва да отчита само съответния числител и знаменател за специфичния уред за следене, който има най-ниско числено отношение.
 Ако два или повече конкретни уреди за следене имат еднакви отношения, за специфичната група уреди за следене се отчитат съответният числител и знаменател за специфичния уред за следене, който има най-висок знаменател.
 За обективното определяне на най-ниското отношение за група се разглеждат само уредите за следене, изрично посочени в тази група (напр. датчикът за NOx, когато служи като един от уредите за следене, изброени в приложение 9Б, допълнение 3, точка 3 „СКР“, се разглежда в групата уреди за следене „датчик за отработилите газове“, а не в групата


text:
от уреди за следене „СКР“).
 СБД трябва също да проследява и отчита генералния знаменател и брояча на циклите на запалване.
 Забележка: съгласно точка 4.1.1 не се изисква производителите да разработят софтуерни алгоритми в СБД за индивидуалното проследяване и отчитане числителите и знаменателите на уредите за следене с непрекъснат работен режим.
 7. ИЗИСКВАНИЯ ЗА СЪХРАНЯВАНЕТО И ПРЕДАВАНЕТО НА ДАННИ ЗА ДЕЙСТВИЕТО В РАБОТЕН РЕЖИМ
 Предаването данни за действието в работен режим е нов случай на използване и не е включен в трите съществуващи случая на използване, които се отнасят до наличието на възможни неизправности.
 7.1. Информация относно данни за действието в работен режим
 Информация относно данни за действието в работен режим, записвана от СБД, трябва да е на разположение при извънбордово поискване съгласно точка 7.2.е,
 Тази информация предоставя на органите за одобрение на типа данни за действието в работен режим.
 СБД осигурява цялата информация (съгласно приложимия стандарт, определен в допълнение 6) за техническото оборудване за обработка на данни, използвано при външна проверка на IUPR, и осигурява на регулатора следната информация:
 а)
 VIN (идентификационен номер на превозното средство);
 б)
 числителят и знаменателят на всяка група уреди за следене, записвани от системата, съгласно точка 6;
 в)
 генералния знаменател;
 г)
 стойността на брояча на циклите на запалване;
 д)
 общият брой работни часове на двигателя.
 Тази информация трябва да бъде достъпна единствено за четене (т.е. без изтриване).
 7.2. Достъп до данни за действието в работен режим
 Достъпът до данни за действието в работен режим се осигурява единствено в съответствие със стандартите, упоменати в допълнение 6 към приложение 9Б и следващите подточки (21).
 Достъпът до данните за действието в работен режим не трябва да зависи от код за достъп или друго устройство или метод, който може да бъде получен единствено от производителя или доставчиците. Тълкуването на данните за действието в работен режим не трябва да изисква уникална декодираща информация, освен ако самата тази декодираща информация е общодостъпна.
 Методът на достъп (т.е. точка/възел на достъп) до данните за действието в работен режим трябва да бъде този, който се използва за получаване на цялата информация на БД. Този метод трябва да позволява достъп до пълните данни за действието в работен режим, необходими съгласно настоящото приложение.
 7.3. Повторно инициализиране на данни за действието в работен режим
 7.3.1. Връщане в нулево положение
 Всеки брояч трябва да бъде занулен само в случай на инициализиране на енергонезависимата оперативна памет (напр. при препрограмиране.) Броячите не могат да бъдат занулявани при никакви други обстоятелства, включително когато е получено задание от четящото устройство за изчистване на кодовете за повреда.
 7.3.2. Инициализиране в случай на препълване на паметта
 Ако числителят или знаменателят за специфичен уред за следене достигне 65 535 ± 2, двата брояча се разделят на две преди увеличаването отново на който и да е от тях, за да се избегнат проблеми с препълване на паметта.
 Ако броячът за циклите на запалване достигне максималната стойност 65 535 ± 2, при следващия цикъл на запалване броячът за циклите на запалване може да се превърти и да се увеличи до нула, за да се избегнат проблеми с


text:
препълване на паметта.
 Ако генералният знаменател достигне максималната стойност 65 535 ± 2, при следващия цикъл на движение, който отговаря на определението на генералния знаменател, генералният знаменател може да се превърти и да се увеличи до нула, за да се избегнат проблеми с препълване на паметта.
 ДОПЪЛНЕНИЕ 1
 ГРУПИ УРЕДИ ЗА СЛЕДЕНЕ
 Групите за следене, разглеждани в настоящото приложение, са следните:
 A.
 Окисляващи катализатори
 Специфичните за тази група уреди за следене са изброените в точка 5 от допълнение 3 към приложение 9Б.
 Б.
 Системи за селективна каталитична редукция (СКР)
 Специфичните за тази група уреди за следене са изброените в точка 3 от допълнение 3 към приложение 9Б.
 В.
 Датчици за отработили газове и кислород
 Специфичните за тази група уреди за следене са изброените в точка 13 от допълнение 3 към приложение 9Б.
 Г.
 Системи за рециркулация на отработилите газове и променливо газоразпределение
 Специфичните за тази група уреди за следене са изброените в точки 6 и 9 от допълнение 3 към приложение 9Б.
 Д.
 Системи филтъра за прахови частици за дизелово гориво
 Специфичните за тази група уреди за следене са изброените в точка 2 от допълнение 3 към приложение 9Б.
 Е.
 Система за регулиране на налягането на въздуха от турбокомпресора
 Специфичните за тази група уреди за следене са изброените в точка 8 от допълнение 3 към приложение 9Б.
 Ж.
 Адсорбер на NOx
 Специфичните за тази група уреди за следене са изброените в точка 4 от допълнение 3 към приложение 9Б.
 З.
 Трипътен катализатор
 Специфичните за тази група уреди за следене са изброените в точка 15 от допълнение 3 към приложение 9Б.
 И.
 Системи на изпаряване (запазено)
 Й.
 Система за вторичен въздух (запазено)
 Специфичен уред за следене е този, който принадлежи само на една от тези групи.
 “
 Създава се ново приложение 10, което гласи:
 „ПРИЛОЖЕНИЕ 10
 ТЕХНИЧЕСКИ ИЗИСКВАНИЯ ЗА ЕМИСИИТЕ ИЗВЪН РАМКИТЕ НА ЦИКЪЛА
 1. ПРИЛОЖЕНИЕ
 Настоящото приложение определя изисквания за емисиите извън рамките на цикъла, основани на експлоатационните показатели, и забранява технологиите за неефективност за двигатели и превозни средства с тежък работен режим, така че да се постигне ефективен контрол на емисиите се контролират по подходящ начин при широк диапазон от условия на околната среда и условия на функциониране на двигателя.
 2. Запазено (22)
 3. ОПРЕДЕЛЕНИЯ
 3.1. „Спомагателна технология за контрол на емисиите (AES)“ означава технология за контрол на емисии, която влиза в действие или променя основната технология за контрол на емисии за специфична цел или цели и в отговор на специфична комбинация от околни и/или работни условия и която остава в действие само докато тези условия съществуват.
 3.2. „Основна технология за контрол на емисиите (BES)“ означава технология за контрол на емисии, която действа в целия работен диапазон на честота на въртене и натоварване на двигателя, освен ако не е задействана AES.
 3.3. „Технология на неефективност“ означава технология за контрол на емисии, която не отговаря на изискванията за ефективност на основната технология за контрол на емисиите и/или спомагателната технология за контрол на емисиите, посочени в настоящото приложение.
 3.4. „Конструктивен елемент“ означава:
 а)
 системата на двигателя;
 б)
 всяка система за управление,


text:
включително: компютърен софтуер; системи за електронно управление; и компютърна логика;
 в)
 всякакви калибровки на системата за контрол; или
 г)
 резултатът от взаимодействието на системите.
 3.5. „Технология за контрол на емисиите“ означава конструктивен елемент или съвкупност от конструктивни елементи, включени в цялостната конструкция на системата на двигателя или превозното средство за целите на контрол на емисиите.
 3.6. „Система за контрол на емисиите“ означава конструктивните елементите и технологиите за контрол на емисиите, разработени или калибрирани за целите на контрол на емисиите.
 3.7. „Семейство двигатели“ означава групиране от производителя на двигатели, както е определено в Световен технически регламент (gtr) No 4 (23).
 3.8. „Пускане на двигателя“ означава процесът от началото на развъртане на двигателя до момента, в който честотата на въртене достигне 150 min–1 под нормираната честота при празен ход на загрял двигател (както е определено за положението „D“ на предавателната кутия на превозните средства, оборудвани с автоматична предавателна кутия).
 3.9. „Система на двигателя“ означава двигателят, системата за контрол на емисии и комуникационният интерфейс (хардуер и съобщения) между модула (модулите) за управление на системата на двигателя и всякo силово предаване или модул за управление на превозното средство.
 3.10. „Загряване на двигателя“ означава достатъчна работа на двигателя, така че температурата на охладителя да достигне минимална температура поне 70° C.
 3.11. „Периодично регенериране“ означава регенерационният процес на системата за последваща обработка на отработили газове, който настъпва периодично при по-малко от 100 часа нормална работа на двигателя.
 3.12. „Номинална честота на въртене“ означава максималната честота на въртене при пълно натоварване, която е допускана от регулатора и е указана от производителя, или, ако такъв регулатор не е налице, честотата на въртене, при която се достига максимална мощност на двигателя, както е указано от производителя в документите за продажба и поддръжка.
 3.13. „Регулирани емисии“ означава „газообразни замърсители“, определени като въглероден окис, въглеводороди и/или неметановите въглеводороди (с предполагаемо съотношение от CH1,85 за дизелови двигатели, CH2,525 за ВНГ и CH2,93 за ПГ, и предполагаемата молекула CH3O0.5 (за дизелови двигатели, зареждани с етанол), метан (с предполагаемо съотношение от CH4 за ПГ) и азотни окиси, изразени като еквивалентни на азотен двуокис (NO2), и „прахови частици (ПЧ)“, определени като всеки материал, уловен върху определена филтрираща среда след разреждане на отработил газ с чист филтриран въздух, така че температурата му да е между 315 K (42° C) и 325 K (52° C), когато е измерена в точка непосредствено след филтъра, това са преди всичко въглерод, въглеводороди с кондензирани ядра и сулфати и вода.
 4. ОБЩИ ИЗИСКВАНИЯ
 Всяка система на двигателя и всички конструктивни елементи, които евентуално въздействат върху емисии от регулирани замърсители трябва да са проектирани, конструирани, сглобени и инсталирани, така че да позволят на двигателя и превозното средство да съответстват на предписанията от настоящото приложение.
 4.1. Забрана на технологии на неефективност
 Системите на двигателя и превозните средства не трябва да бъдат оборудвани с технологии на неефективност.
 4.2. Изискване за световни хармонизирани гранични стойности на емисиите (WNTE)
 Настоящото приложение изисква системите на двигателя и превозните средства да съответстват на световните хармонизирани гранични стойности на емисиите (WNTE), описани в точка 5.2. За изпитванията в лабораторни


text:
условия съгласно точка 7.4 резултатите от изпитването не трябва да надвишават граничните стойности на емисиите, посочени в точка 5.2.
 5. ИЗИСКВАНИЯ ЗА ЕФЕКТИВНОСТ
 5.1. Технологии за контрол на емисиите
 Технологиите за контрол на емисиите се проектират така, че да позволят на двигателя, при нормална експлоатация, да съответства на предписанията от настоящото приложение. Нормалната експлоатация не е ограничена до условията на използване, определени в точка 6.
 5.1.1. Изисквания за основна технология за контрол на емисии (BES)
 Основната технология за контрол на емисии (BES) не трябва да прави разлика между извършването на стандартно изпитване за одобрение или сертификат на типа и извършването на други операции, като осигурява по-ниско ниво на контрол на емисиите при условия, които по същество не са включени в приложимите изпитвания за одобрение или сертификат на типа.
 5.1.2. Изисквания за спомагателна технология за контрол на емисии (AES)
 Спомагателната технология за контрол на емисии (AES) не трябва да намалява ефективността на контрола върху емисиите, свързан с основната технология за контрол на емисии (BES), при условия, които е разумно да се очакват при нормална работа и експлоатация на превозното средство, освен ако AES не удовлетворява едно от следните специални изключения:
 а)
 нейната работа е по същество включена в приложимите изпитвания за одобрение или сертификат на типа, включително предписанията за WNTE от точка 7;
 б)
 тя се задейства с цел защита на системата на двигателя и/или на превозното средство от повреда или произшествие;
 в)
 тя се задейства само при пускането или загряването двигателя, както е определено в настоящото приложение;
 г)
 нейната работа се използва за замяна на контрола върху един тип регулиран замърсител, за да се поддържа контролът върху друг тип регулиран замърсител при специфични околни или работни условия, които по същество не са включени в приложимите изпитвания за одобрение или сертификат на типа. Цялостното въздействие на такава АECS е да компенсира последиците от екстремни условия на околната среда по начин, който осигурява приемлив контрол върху всички регулирани емисии.
 5.2. Гранични стойности WNTE за газообразни емисии и емисии от прахови частици в отработилите газове
 5.2.1. Емисиите от отработилите газове не трябва да надвишават приложимите гранични стойности на емисиите WNTE, определени в точка 5.2.2, когато двигателят работи в съответствие с условията и процедурите, посочени в точки 6 и 7.
 5.2.2. Приложимите гранични стойности на емисиите WNTE се определят, както следва:
 Гранична стойност на емисиите WNTE = Гранична стойност на емисиите WHTC + компонент WNTE
 където:
 Гранична стойност на емисиите WHTC
 граничната стойност на емисиите, за която двигателят е сертифициран съгласно WHDC gtr; както и
 компонент WNTE
 е определен с формули 1— 4 от точка 5.2.3.
 5.2.3. Приложимите компоненти WNTE се определят, като се използват следните формули, при което граничните стойности са изразени в g/kWh:
 За NOx:
 компонент WNTE = 0,25 × граничната стойност + 0,1;
 (1)
 За HC:
 компонент WNTE = 0,15 × граничната стойност + 0,07;
 (2)
 За CO:
 компонент WNTE = 0,20 × граничната стойност + 0,2;
 (3)
 За прахови частици:
 компонент WNTE = 0,25 x граничната стойност + 0,003.
 (4)
 Когато приложимите гранични стойности са изразени в единици, различни от


text:
g/kWh, адитивните константи във формулите трябва да се превърнат от g/kWh в съответните единици.
 Компонентът WNTE се закръглява до съответния брой знаци след десетичната запетая, посочени в приложимата гранична стойност на емисиии в съответствие с метода на закръгляване от ASTM E 29-06
 6. ПРИЛОЖИМИ ОКОЛНИ И РАБОТНИ УСЛОВИЯ
 Гранични стойности на емисиите WNTE се прилагат при:
 а)
 всички стойности на атмосферното налягане, по-големи или равни на 82,5 kPa;
 б)
 всички температури, по-малки или равни на температурата, определена по формула 5 за посоченото атмосферно налягане:
 T = –0,4514 × (101,3 – pb) + 311 (5)
 където:
 T
 е температурата на околния въздух, К;
 pb
 е атмосферното налягане, kPa;
 в)
 температура на охлаждащия агент на двигателя над 343 K (70° C).
 Приложимите условия за атмосферното налягане и температурата на околния въздух са показани на фиг. 1.
 WNTE обхват на атмосферното налягане и температурата
 7. МЕТОДИКА WNTE
 7.1. Зона на контрол WNTE
 Контролната зона WNTE се състои от точки на честота на въртене и натоварване, определени в точки 7.1.1— 7.1.6. Фиг. 2 е примерна илюстрация на контролната зона WNTE.
 7.1.1. Обхват на честотата на въртене
 Контролната зона WNTE трябва да включва всички работни честоти на въртене между 30-ия перцентил кумулативно разпределение на честотата на въртене по време на изпитвателен цикъл WHTC, включително честотата на въртене на празен ход (n30), и най-високата честота на въртене, при която се достига 70 % от максималната мощност (nhi). На фиг. 3 е даден пример за кумулативно разпределение на честотата на въртене за конкретен двигател.
 7.1.2. Обхват на въртящия момент
 Контролната зона WNTE трябва да включва всички точки на натоварване на двигателя с въртящ момент, чиято стойност е по-голяма или равна на 30 % от максималната стойност на въртящия момент, развиван от двигателя.
 7.1.3. Обхват на мощността на двигателя
 Независимо от предписанията от точки 7.1.1 и 7.1.2, точките на честотата на въртене и натоварване под 30 % от максималната стойност на мощността, развивана от двигателя, трябва да бъдат изключени от контролната зона WNTE.
 7.1.4. Приложение на понятието „семейство двигатели“
 По принцип всеки двигател в рамките на семейство с уникална характерна крива на въртящия момент/мощността трябва да има отделна зона на контрол WNTE. При изпитване по време на работа се прилага индивидуалната контролна зона WNTE на съответния двигател. При изпитване за одобрение (сертификат) на типа съгласно понятието „семейство двигатели“ на хармонизирания Световен технически регламент производителят може по избор да приложи за семейството двигатели една контролна зона WNTE, при условие че са спазени следните предписания:
 а)
 може да се използва един обхват на честотата на въртене на контролна зона WNTE; измерените честоти на въртене n30 и nhi са в рамките на ±3 % от заявените от производителя честоти на въртене. Когато за някоя честота на въртене се превишава допускът, измерената честота на въртене се използва за определянето на контролната зона WNTE;
 б)
 може да се използва един обхват на въртящия момент/мощността на двигателя на контролна зона WNTE, ако той покрива целият обхват от най-високата до най-ниската мощност на семейството двигатели. Като алтернатива, разрешава се групирането на мощностите на двигателя в


text:
различни зони на контрол WNTE.
 7.1.5. Изключение от изискването за съответствие за някои работни точки WNTE
 Производителят може да поиска одобряващият орган да изключи при одобряването/сертифицирането на типа работни точки от контролната зона WNTE, определена в точки 7.1.1 — 7.1.4. Одобряващият орган може да предостави това изключение, ако производителят може да докаже, че двигателят при никакви обстоятелства не може да работи в тези работни точки, независимо от състава от превозни средства, в който е използван.
 7.2. Минимална продължителност на събитието и честота на събиране на данни WNTE
 7.2.1. За да се определи съответствието с граничните стойности на емисиите WNTE, определени в точка 5.2, двигателят трябва да работи в границите на контролната зона WNTE, определена в точка 7.1, и неговите емисии трябва да се измерват и интегрират за период от минимум 30 секунди. Събитието WNTE се определя като един набор от интегрирани емисии за определен период от време. Например, ако двигателят работи 65 секунди последователно в границите на контролната зона WNTE и условията за околната среда, това представлява едно събитие и емисиите трябва да бъдат усреднени за целия период от 65 секунди. В случай на изпитване в лабораторни условия се прилага период за интегриране, равен на 7,5 секунди.
 7.2.2. При двигателите, оборудвани с технологии за контрол на емисиите, които включват периодично регенериране, ако по време на изпитването WNTE се извършва регенериране, то периодът на усредняване трябва да бъде поне толкова дълъг, колкото времето между епизодите на регенериране умножено по броя на пълните епизоди на регенериране в рамките на периода на взимане на проби. Това изкискване се прилага само за двигатели, които изпращат електронен сигнал, указващ началото на епизода на регенериране.
 7.2.3. Епизод WNTE е последователност поредица от данни, събрани при честота поне 1 Hz по време на работа на двигателя в контролната зона WNTE за минималната продължителност на периода или за по-дълго време. Измерените данни за емисии се усредняват за продължителността на всеки епизод WNTE.
 7.3. Изпитване при работен режим WNTE
 Когато предписанията на настоящото приложение се използват за основа на изпитване в работен режим, двигателят трябва работи при действителни условия на работен режим. Резултатите от изпитването, които са част от общия набор от данни, съответстващи на предписанията от точки 6, 7.1 и 7.2, трябва да бъдат използвани за определяне на съответствието с граничните стойности на емисиите WNTE, посочени в точка 5.2. Ясно е, че може да се очаква емисиите по време на някои епизоди WNTE да не съответстват на граничните стойности на емисиите WNTE. Следователно трябва да бъдат определени и разработени статистически методи за определяне на съответствието, които са съобразени с точки 7.2 и 7.3.
 7.4. Изпитване в лабораторни условия WNTE
 Когато предписанията на настоящото приложение се използват за основа на изпитване в лабораторни условия, се прилагат следните предписания:
 7.4.1. Специфичните масoви емисии на регулираните замърсители се определят на основата на произволно определени изпитвателни точки, разпределени в контролната зона WNTE. Всички изпитвателни точки трябва да се съдържат в границите на 3 произволно избрани мрежи в зоната на контрол. Мрежата трябва да съдържа 9 области за двигатели с номинална честота на


text:
въртене, по-малка от 3 000 min–1, и 12 области за двигатели с номинална честота на въртене, по-голяма от или равна на 3 000 min–1. Мрежите са определени, както следва:
 а)
 външните страни на мрежата съвпадат с тези на контролната зона WNTE;
 б)
 2 вертикални линии разделят на 3 равни части интервала между честотите на въртене n30 и nhi за мрежи с 9 области или 3 вертикални линии разделят на 4 равни части интервала между честотите на въртене n30 и nhi за мрежи с 12 области; както и
 в)
 2 линии разделят на равни части интервала на въртящия момент и минават през всяка от вертикалните линии, които са в контролната зона WNTE.
 Пример на мрежите, приложени към конкретни двигатели, са показани на фиг. 5 и 6.
 7.4.2. Всяка от трите избрани мрежови области трябва да включва 5 произволно избрани изпитвателни точки, така че общо 15 произволно избрани изпитвателни точки се измерват в контролната зона WNTE. Последователно се изпитва всяка област; следователно всички 5 точки в една мрежова област се изпитват, преди да се премине към следващата мрежова област. Всички изпитвателни точки се комбинират в изпитвателен цикъл със стабилни състояния и линейни преходи между тях.
 7.4.3. Редът, по който всяка от мрежовите области се изпитва, и редът на изпитване на точките в една мрежова област се определя произволно. Трите мрежови области, подлежащи на изпитване, 15-те изпитвателни точки, редът за изпитване на мрежовите области и редът на изпитване на точките в една мрежова област е по избор на органа за одобрение или сертифициране на типа, като се използват статистически методи случаен подбор.
 7.4.4. Когато са измерени по време на който и да е от циклите в мрежова област с 5 изпитвателни точки, специфичните средни маси на емисиите от регулирани замърсители не трябва да надвишават граничните стойности WNTE, посочени в точка 5.2.
 7.4.5. Когато са измерени по време на цял цикъл с 15 изпитвателни точки, специфичните средни маси на емисиите от регулирани замърсители не трябва да надвишават граничните стойности WNTE, посочени в точка 5.2.
 7.5. Процедура на изпитване в лаборатория
 7.5.1. След завършване на цикъл WHSC, двигателят трябва да се подготви в режим 9 на WHSC за период от три минути. Последователността на изпитването започва непосредствено след завършване на фазата на предварителна подготовка.
 7.5.2. Двигателят работи 2 минути във всяка произволна изпитвателна точка. Това време включва предходния линеен преход от предишната точка на стабилно състояние. Преходите между изпитвателните точки трябва да бъдат линейни за честотата на въртене и натоварването и трябва да продължават 20 ± 1 секунда.
 7.5.3. Общото време на изпитването от началото до края трябва да бъде 30 минути. Изпитването на всеки набор от 5 произволно избрани точки в мрежовата област трябва да продължи 10 минути, измерени от началото на началния преход до първата точка до края на измерването на стабилното състояние в петата точка. Фиг. 5 илюстрира последователността на процедурата на изпитване.
 7.5.4. Изпитването в лабораторни условия WNTE трябва да съответства на статистическите изисквания за валидиране от точка 7.7.2 от WHDC gtr.
 7.5.5. Измерването на емисиите трябва да се извършва в


text:
съответствие с точка 7.8 от WHDC gtr.
 7.5.6. Изчисляването на резултатите от изпитването трябва да се извършва в съответствие с точка 8 от WHDC gtr.
 7.6. Закръгляване
 Всеки краен резултат от изпитване се закръглява еднократно до съответния брой знаци след десетичната запетая, посочени в приложимия стандарт за емисии, плюс една допълнителна значеща цифра, в съответствие с ASTM E 29-06. Не се позволява получаването на окончателни резултати на специфичните емисии, получени при изпитване на стенд, чрез закръгляване на междинни стойности.
 8. НЕЗНАЧИТЕЛНИ ДЕФЕКТИ ПО WNTE
 Понятието „незначителни дефекти“ позволява двигател или превозно средство да бъдат сертифицирани като съответстващи на дадено правило дори когато определени изисквания, ограничени по приложение, не са напълно спазени. Предписанието за незначителни дефекти по WNTE ще позволи на производителя да бъде освободен от изискванията за емисиите WNTE при ограничени условия, например екстремни температури на околната среда или екстремни условия за работа, при които превозните средства не могат да натрупат значителен пробег.
 9. ПРЕДПИСАНИЕ ЗА ОСВОБОЖДАВАНЕ WNTE
 Понятието за освобождаване по WNTE съдържа набор от технически условия, при които граничните стойности на емисиите WNTE, определени в настоящото приложение, няма да се прилагат. Освобождаването по WNTE трябва да се прилага за всички производители на двигатели и превозни средства.
 Може да се реши да се предостави освобождаване по WNTE, по-специално във връзка с въвеждането на по-стриктни гранични стойности на емисии. Например освобождаване по WNTE може да бъде необходимо, ако одобряващият орган прецени, че при определен работен режим на двигателя или превозното средство в контролната зона WNTE не може да се спазят граничните стойности на емисиите WNTE. В този случай одобряващият орган може да реши, че е необходимо производителите на двигателя да поискат за този работен режим да се приложи предписанието за незначителен дефект по WNTE и че предоставянето на освобождаване по WNTE е целесъобразно. Одобряващият орган може да определи както обхвата на освобождаването по отношение на изискванията WNTE, така и периодът от време, за който освобождаването е приложимо.
 10. ДЕКЛАРАЦИЯ ЗА СЪОТВЕТСТВИЕ НА ЕМИСИИТЕ ИЗВЪН РАМКИТЕ НА ЦИКЪЛА
 При подаването на заявление за сертифициране или одобрение на типа производителят трябва да представи декларация, че семейството двигатели или превозното средство съответстват на изискванията на настоящото приложение за съответствие на емисиите извън рамките на цикъла. Освен тази декларация съответствието с граничните стойности WNTE трябва да бъде проверено посредством допълнителни изпитвания и процедури на сертифициране, определени от страните по договора.
 10.1. Примерна декларация за съответствие на емисиите извън рамките на цикъла
 Следното е пример на декларация за съответствие:
 „(Наименование на производителя) удостоверява, че двигателите от това семейство двигатели съответстват на всички изисквания от настоящото приложение. (Наименование на производителя) прави тази декларация добросъвестно, след извършване на съответната техническа оценка на работата по емисиите на двигателите от семейството двигатели за целия приложим обхват от условия на работа и на околната среда.“
 10.2. Данни, на които се основава декларацията за съответствие на емисиите извън рамките на цикъла
 Производителят трябва да съхранява в своите помещения регистри, които съдържат всички данни от изпитвания, техническите анализи и друга информация, която може да служи като основа за декларацията за съответствие на


text:
емисиите извън рамките на цикъла. Производителят трябва да предоставя тази информация на органа за одобрение или сертифициране на типа при поискване.
 11. ДОКУМЕНТАЦИЯ
 Одобряващият орган може да реши да поиска от производителя да предостави комплект документация. В него трябва да е описан всеки конструктивен елемент и технология за контрол на емисиите на системата на двигателя и начините, по които се контролират нейните изходни променливи величини, независимо дали този контрол е директен или косвен.
 Тази информация може да включва пълно описание на технологията за контрол на емисиите Освен това може да бъде включена информация за работата на всички технологии AES и BES, в това число описание на параметрите, които се променят от AES, и граничните условия, при които AES действа, както и указание за технологиите AES и BES, които е вероятно да бъдат активни при условията на процедурите за изпитване от настоящото приложение.“
 (1) Номерацията на настоящото приложение следва номерацията на WHDC gtr. Някои раздели на WHDC gtr обаче не са необходими за настоящото приложение.
 (2) зависи от горивото;
 (3) при λ = 2, сух въздух, 273 K, 101,3 kPa;
 (4) u с точност в границите на 0,2 % за масова композиция на: C = 66 – 76 %; H = 22 – 25 %; N = 0 – 12 %;
 (5) неметанови въглеводороди на основата на CH2,93 (за общите въглеводороди се използва коефициентът u
 gas на CH4);
 (6) u с точност в границите на 0,2 % за масова композиция на: C = 70 – 90 %; C4 = 10 – 30 %
 (7) зависи от горивото;
 (8) при λ = 2, сух въздух, 273 K, 101,3 kPa;
 (9) u с точност в границите на 0,2 % за масова композиция на: C = 66 – 76 %; H = 22 – 25 %; N = 0 – 12 %;
 (10) неметанови въглеводороди на основата на CH2,93 (за общите въглеводороди се използва коефициентът u
 gas на CH4);
 (11) u с точност в границите на 0,2 % за масова композиция на: C = 70 – 90 %; C4 = 10 – 30 %.
 (12) Посочените в спецификацията стойности са „фактически стойности“. За установяване на техните гранични стойности са приложени условията на стандарт ISO 4259, „Петролни продукти — Определяне и приложение на достоверни данни, свързани с изпитвателните методи“. За фиксирането на минимална стойност се взема под внимание минималната разлика от 2R над нулата; за фиксирането на максимална и минимална стойност минималната разлика е от 4R (R = възпроизводимост на измерванията).
 Въпреки тези определения, които са необходими за статистически нужди, доставчикът на горива трябва да се стреми към нулева стойност, когато максималната изисквана стойност е 2R, и да се стреми към средната стойност, когато са посочени максималните и минималните граници. В случай, когато трябва да се изясни въпросът за съответствието на определено гориво спрямо изискванията на спецификациите, се прилагат условията на стандарта ISO 4259.
 (13) Макар устойчивостта на окисляване да се следи, има вероятност срокът на съхранение да е ограничен. Трябва да се потърси съветът на доставчика относно условията и срока на съхранение.
 (14) Устойчивостта


text:
на окисляване може да бъде доказана чрез EN-ISO 12205 или чрез EN 14112. Това изискване трябва да бъде преразгледано въз основа на оценки по CEN/TC19 на данните за устойчивостта на окисляване и граничните стойности при изпитванията.
 (15) Качество по FAME съгласно EN 14214 (ASTM D 6751).
 (16) Прилага се последният вариант на съответния метод на изпитване.
 (17) Приложението на тази точка ще бъде разширено на по-късен етап, за да обхваща и други уреди за следене, освен тези, които следят праговите стойности на емисиите.
 (18) Тази стойност съответства на максимална шестнадесетична стойност 0xFFFF през стъпка 0x1.
 (19) Напр. скорост на превозното средство/честота на въртене/изчислено натоварване, температура на околния въздух, надморска височина, работа на празен ход или период на работа.
 (20) Допуска се производителят да използва допълнително бордово представяне на диагностиката, като например монтиран на таблото видеоекран, за осигуряване достъп до данни за действието в работен режим. Такова допълнително устройство не подлежи на изискванията на настоящото приложение.
 (21) Допуска се производителят да използва допълнително бордово представяне на диагностиката, като например монтиран на таблото видеоекран, за осигуряване достъп до данни за действието в работен режим. Такова допълнително устройство не подлежи на изискванията на настоящото приложение.
 (22) Номерацията на настоящото приложение следва номерацията на OCE gtr. Някои раздели на OCE gtr обаче не са необходими за настоящото приложение.
 (23) Процедура на изпитване на двигатели със самовъзпламеняване чрез сгъстяване и двигатели с принудително запалване, използващи за гориво природен газ (ПГ) или втечнен нефтен газ (ВНГ), по отношение емисиите от замърсители (вписани в Световния регистър на 15 ноември 2006 г.). Позоваванията на Световния технически регламент (gtr) No 4 се отнасят до документа, съставен на 15 ноември 2006 г. Последващи промени на хармонизирания Световен технически регламент (WHDC gtr) трябва да бъдат допълнително оценявани, що се отнася до приложимостта им за настоящото приложение.


text:
 20.5.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 131/34
 СПОРАЗУМЕНИЕ
 под формата на размяна на дипломатически ноти с Япония в съответствие с член 15, параграф 3, буква б) от Споразумението за взаимно признаване с цел да се измени Част Б на Секторното приложение относно добрите производствени практики (ДПП) по отношение на лекарствените продукти
 Брюксел, 22 април 2016 г.
 Уважаеми господине,
 Имам честта да предложа, от името на Правителството на Япония, раздели I и II от Част Б на Секторното приложение относно добрите производствени практики (ДПП) по отношение на лекарствените продукти към Споразумението за взаимно признаване между Япония и Европейската общност, съставено в Брюксел на 4 април 2001 г. (наричано по-долу „Споразумението“) да бъдат заменени с раздели I и II от Част Б, приложени към настоящата нота, в съответствие с член 15, алинея 3, буква б) от Споразумението.
 Също така имам честта да предложа, ако горното предложение е приемливо за Европейския съюз, настоящата бележка и Вашият отговор на нея да се разглеждат като споразумение между Правителството на Япония и Европейския съюз в това отношение, което влиза в сила на датата на изпращане на Вашия отговор.
 Възползвам се от случая, за да изразя дълбоките си почитания.
 Keiichi KATAKAMI
 Извънреден и пълномощен посланик към Европейския съюз
 Г-н Jean-Luc DEMARTY
 Генерален директор
 Directorate-General for Trade European Commission
 Брюксел, 22 април 2016 г.
 Ваше Превъзходителство,
 Имам честта да потвърдя получаването на Вашето писмо от днешна дата със следния текст:
 „Имам честта да предложа, от името на Правителството на Япония, раздели I и II от Част Б на Секторното приложение относно добрите производствени практики (ДПП) по отношение на лекарствените продукти към Споразумението за взаимно признаване между Япония и Европейската общност, съставено в Брюксел на 4 април 2001 г. (наричано по-долу „Споразумението“) да бъдат заменени с раздели I и II от Част Б, приложени към настоящата нота, в съответствие с член 15, алинея 3, буква б) от Споразумението.
 Също така имам честта да предложа, ако горното предложение е приемливо за Европейския съюз, настоящата бележка и Вашият отговор на нея да се разглеждат като споразумение между Правителството на Япония и Европейския съюз в това отношение, което влиза в сила на датата на изпращане на Вашия отговор.“
 Имам честта от името на Европейския съюз да уведомя Ваше превъзходителство, че Съюзът приема горното предложение на Правителството на Япония и да потвърдя, че бележката на Ваше превъзходителство и настоящият отговор следва да се разглеждат като споразумение между Европейски съюз и Правителството на Япония в това отношение, която влиза в сила в деня на изпращане на настоящия отговор.
 Възползвам се от случая, за да изразя дълбоките си почитания към Вас.
 Jean-Luc DEMARTY
 Генерален директор
 Directorate-General for Trade European Commission
 Н. Пр.
 Г-н Keiichi KATAKAMI
 Извънреден и пълномощен посланик към Европейския съюз
 ПРИЛОЖЕНИЕ
 ЧАСТ Б
 Раздел I
 Приложими законови, подзаконови и административни разпоредби във връзка с лекарствените продукти, изискванията към ДПП за лекарствените продукти, проверката и потвърждаването
 Европейски съюз
 Япония
 1.
 Директива 2001/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 г. за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени


text:
продукти за хуманна употреба (ОВ L 311, 28.11.2001 г., стр. 67) и измененията ѝ.
 2.
 Директива 2001/20/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 април 2001 г. относно сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите членки относно прилагането на добрата клинична практика при провеждането на клинични изпитвания на лекарствени продукти за хуманна употреба (ОВ L 121, 1.5.2001 г., стр. 34) и измененията ѝ.
 3.
 Директива 2005/28/ЕО на Комисията от 8 април 2005 г. относно определяне на принципи и подробни насоки за добра клинична практика по отношение на лекарствените продукти за хуманна употреба, предназначени за изследване, както и изискванията относно издаването на разрешително за производството или вноса на такива продукти (ОВ L 91, 9.4.2005 г., стр. 13), и измененията ѝ.
 4.
 Регламент (ЕС) No 536/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 16 април 2014 г. относно клиничните изпитвания на лекарствени продукти за хуманна употреба, и за отмяна на Директива 2001/20/ЕО (ОВ L 158, 27.5.2014 г., стр. 1), и измененията му.
 5.
 Директива 2003/94/ЕО на Комисията от 8 октомври 2003 г. относно установяване на принципи и насоки за добра производствена практика по отношение на лекарствените продукти за хуманна употреба и изпитваните лекарствени продукти за хуманна употреба (ОВ L 262, 14.10.2003 г., стр. 22) и измененията ѝ.
 6.
 Делегиран регламент (ЕС) No 1252/2014 на Комисията от 28 май 2014 г. за допълнение на Директива 2001/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на принципите и насоките за добра производствена практика за активни вещества за лекарствени продукти за хуманна употреба (ОВ L 337, 25.11.2014 г., стр. 1) и измененията му.
 7.
 Настоящите версии на Наръчника за добрите производствени практики, съдържаща се в том IV от правилата за лекарствените продукти в Европейския съюз, и сборникът с процедурите на Европейския съюз за проверките и обмена на информация.
 1.
 Закон за качеството, ефикасността и безопасността на продуктите, включително и фармацевтичните продукти и медицинските изделия (Закон No 145, 1960 г.), и измененията му.
 2.
 Постановление на МС към Закона за качеството, ефикасността и безопасността на продуктите, включително и фармацевтичните продукти и медицинските изделия (Постановление No 11 на МС, 1961 г.), и измененията му.
 3.
 Наредба към Закона за качеството, ефикасността и безопасността на продуктите, включително и фармацевтичните продукти и медицинските изделия (Наредба No 1 на Министерството на здравеопазването и социалната политика, 1961 г.), и измененията ѝ.
 4.
 Фармацевтични продукти, определени от Министерството на здравеопазването, труда и социалната политика съгласно разпоредбите от член 20-1, алинеи 6 и 7 от Постановлението на МС към Закона за качеството, ефикасността и безопасността на продуктите, включително и фармацевтичните продукти и медицинските изделия, и съгласно разпоредбите от член 96, алинеи 6 и 7 от Наредбата към Закона за качеството, ефикасността и безопасността на продуктите, включително и фармацевтичните продукти и медицинските изделия (Съобщение No 431 на Министерството на здравеопазването, труда и социалната политика, 2004 г.), и измененията им.
 5.
 Наредба за апаратурата и оборудването на аптеките и др. (Наредба No 2 на Министерство на здравеопазването и социалната политика, 1961 г.) и измененията ѝ.
 6.
 Министерска наредба за стандартизиране на контрола