text:
Споразумението на Световната търговска организация (СТО) за свързаните с търговията аспектите на правата на интелектуалната собственост, преди края на третата година, считано от влизането в сила на настоящото споразумение или считано от нейното присъединяване към СТО, ако датата на присъединяването предшества датата на влизането в сила на споразумението.
 4.
 Съветът за асоцииране има право да реши, че параграфи 1, 2 и 3 ще се прилагат към други многостранни спогодби в областта.
 5.
 Страните потвърждават значението, което отдават на задълженията ,произтичащи от следната многостранна конвенция:
 —
 Парижката конвенция за закрила на индустриалната собственост (Стокхолмски акт от 1967 г., изменен през 1979 г.).
 СПИСЪК НА ПРОТОКОЛИТЕ
 ПРОТОКОЛ 1
 ПРОТОКОЛ 2
 ПРОТОКОЛ 3
 ПРОТОКОЛ 4
 ПРОТОКОЛ 1
 относно режима, приложим към вноса в Общността на селскостопански продукти с произход от Йордания
 1.
 Продуктите с произход от Йордания, изброени в приложението, внасят в Общността според посочените по-долу и в приложението условия.
 2.
 а)
 Митата върху вноса се премахват или намаляват в размерите, посочени в колона „А“
 б)
 За определени продукти, за които общата митническа тарифа предвижда прилагането на мита ad valorem и на специфични мита, намалението, посочено в колони А и В, се прилага само за митата ad valorem.
 3.
 За определени продукти митата се премахват в рамките на тарифните квоти, посочени за всеки от тях в колона Б. За внесените извън квотите количества митата по общата митническа тарифа се прилагат в пълен размер или намалени - в зависимост от съответния продукт - съгласно правилата в колона В.
 4.
 За определени продукти, посочени в параграф 3 и включени в колона Г, тарифните квоти от увеличават с влизането в сила на настоящото споразумение с четири равни годишни части, като всяка част съответства на 3 % от обема на квотата.
 5.
 За определени продуктите, посочени в колона Г, Общността може да определи референтни количества, ако констатира въз основа на изготвения от нея годишен търговски баланс, че съществува опасност вносните количества от този продукт или продукти да създадат затруднения на общия пазар. Ако обемът на вноса от определен продукт надхвърля референтното количество, Общността може да отвори за съответния продукт квота, чийто обем съответства на референтното количество. За внесените извън квотата количества митата се прилагат в пълен размер или намалени - в зависимост от съответния продукт - съгласно правилата в колона В.
 ПРОТОКОЛ 2
 относно режима, приложим към вноса в Йордания на селскостопански продукти с произход от Общността
 1.
 За вноса в Йордания на посочените в приложението продукти с произход от Общността се прилагат условията, посочени по-долу и в приложението.
 2.
 Митата върху вноса и таксите с равностоен ефект не надвишават посочените в колона А.
 ПРОТОКОЛ 3
 относно определяне на понятието „продукти с произход“ и методи на административно сътрудничество
 СЪДЪРЖАНИЕ
 ДЯЛ I
 ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
 — Член 1
 ДЯЛ II
 ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ПОНЯТИЕТО „ПРОДУКТИ С ПРОИЗХОД“
 — Член 2
 — Член 3
 — Член 4
 — Член 5
 — Член 6
 — Член 7
 — Член 8
 — Член 9
 — Член 10
 ДЯЛ III
 ТЕРИТОРИАЛНИ ИЗИСКВАНИЯ
 — Член 11
 — Член 12
 — Член 13
 ДЯЛ IV
 ВЪЗСТАНОВЯВАНЕ


text:
ИЛИ ОСВОБОЖДАВАНЕ
 — Член 14
 ДЯЛ V
 ДОКАЗАТЕЛСТВО ЗА ПРОИЗХОД
 — Член 15
 — Член 16
 — Член 17
 — Член 18
 — Член 19
 — Член 20
 — Член 21
 — Член 22
 — Член 23
 — Член 24
 — Член 25
 — Член 26
 — Член 27
 — Член 28
 — Член 29
 ДЯЛ VI
 МЕТОДИ ЗА АДМИНИСТРАТИВНО СЪТРУДНИЧЕСТВО
 — Член 30
 — Член 31
 — Член 32
 — Член 33
 — Член 34
 ДЯЛ VII
 СЕУТА И МЕЛИЛА
 — Член 35
 — Член 36
 ДЯЛ VIII
 ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
 — Член 37
 — Член 38
 — Член 39
 ПРИЛОЖЕНИЯ
 — Приложение I:
 — Приложение II:
 — Приложение III:
 — Приложение IV:
 ДЯЛ I
 ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
 Член 1
 Определения
 За целите на настоящия протокол:
 а)
 „производство“ означава всякакъв вид обработка или преработка, включително сглобяване или специфични операции;
 б)
 „материал“ означава всяка една съставка, суровина, компонент, част и т. н., използвани при производството на определен продукт;
 в)
 „продукт“ означава полученият продукт, дори когато той е предназначен за използване на по-късен етап в друга производствена операция;
 г)
 „стоки“ означава както материали, така и продукти;
 д)
 „митническа стойност“ означава стойността, определена съобразно Споразумението от 1994 г. относно прилагането на член VII от Общото споразумение за митата и търговията (Споразумение за митническата стойност на СТО);
 е)
 „цена на производител“ означава цената, заплатена за получения продукт на производителя от Общността или Йордания, в чието предприятие е извършена последната обработка или преработка, при положение, че тази цена включва стойността на всички използвани материали, като от нея се изключват всички вътрешни данъци, които се възстановяват или могат да се възстановят, когато полученият продукт се изнесе;
 ж)
 „стойност на материалите“ означава митническата стойност в момента на вноса на използваните материали без произход, или когато тя не е известна и не може да бъде определена, първата определима цена, заплатена за материалите в Общността или Йордания;
 з)
 „стойност на материалите с произход“ означава стойността на тези материали, така както тя е определена в буква ж), прилагана mutatis mutandis;
 и)
 „добавена стойност“ означава цената на производител без митническата стойност на всеки един от вложените продукти, който не е с произход от страната, в която е получен
 й)
 „глави“ и „позиции“ означават главите и позициите (четирицифрени кодове), използвани в номенклатурата, съставляваща Хармонизираната система за описание и класиране на стоките, наричана в настоящия протокол „Хармонизираната система“ или „ХС“;
 к)
 „класиран“ обозначава класирането на даден продукт или материал в определена позиция;
 л)
 „пратка“ означава продукти, които са или изпратени едновременно от един износител до един получател или са включени в един транспортен документ, обхващащ тяхното изпращане от износителя за получателя или, при липса на такъв документ, включени в една фактура;
 м)
 „територии“ включва териториалните води.
 ДЯЛ II
 ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ПОНЯТИЕТО „ПРОДУКТИ С ПРОИЗХОД“
 Член 2
 Общи условия
 1. За целите на прилагането на настоящото споразумение за продукти с произход от Общността се считат:
 a)
 продукти, изцяло получени в Общността по смисъла на член 4 от настоящия протокол;
 б)
 продукти, получени в Общността, съдържащи материали, които не са били изцяло получени там, при условие

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
обаче че тези материали са претърпели достатъчна обработка или преработка в Общността по смисъла на член 5 на настоящия протокол.
 2. За целите на прилагането на настоящото споразумение като продукти с произход от Йордания се считат:
 a)
 продуктите, получени изцяло в Йордания по смисъла на член 4 на настоящия протокол;
 б)
 продуктите, получени в Йордания и съдържащи материали, които не са били изцяло получени там, при условие обаче че тези материали са претърпели достатъчна обработка или преработка в Йордания по смисъла на член 5 на настоящия протокол.
 Член 3
 Двустранна кумулация на произхода
 1. Материалите с произход от Общността, се считат за материали с произход от Йордания, когато са вложени в продукт, получен в Йордания. Не е необходимо такива материали да са претърпели достатъчна обработка или преработка, при условие че те са претърпели обработка или преработка, надхвърляща тази, посочена в член 6 на настоящия протокол.
 2. Материалите, които са с произход от Йордания, се считат като материали с произход от Общността, когато са вложени в продукт, получен там. Не е необходимо такива материали да са претърпели достатъчна обработка или преработка, при условие обаче че са претърпели обработка или преработка, надхвърляща тази, посочена в член 6 на настоящия протокол.
 Член 4
 Изцяло получени продукти
 1. Считат се като изцяло получени в Общността или Йордания:
 а)
 минерални продукти, извлечени от техните недра или морско или океанско дъно;
 б)
 растителни продукти, добивани там;
 в)
 живи животни, родени и отгледани там;
 г)
 продукти, получени от живи животни, отгледани там;
 д)
 продукти от лов и риболова, извършен на техните територии;
 е)
 продукти от морски риболов, и други продукти, добити в морето извън териториалните води на Общността или Йордания от техните кораби;
 ж)
 продукти, изготвени на борда на техни плаващи рибозаводи изключително от продукти, посочени в буква е);
 з)
 използвани артикули, годни единствено за възстановяване на суровини, включително използвани автомобилни гуми, годни единствено за регенериране или за употреба като отпадъци;
 и)
 остатъци и отпадъци, получени от производствени операции, извършвани там;
 й)
 продукти, извлечени от морското дъно или недра извън техните териториални води при положение, че упражняват изключителни права за експлоатацията им;
 к)
 стоки, произведени там изключително от продуктите, посочени в букви а) - й).
 2. Понятията „техни кораби“ и „техни плаващи рибозаводи“ в параграф 1, букви е) и ж) се прилагат само за кораби и плаващи рибозаводи:
 а)
 които са регистрирани или вписани в регистъра на някоя от държавите-членки на Общността или на Йордания;
 б)
 които плават под флага на някоя от държавите-членки на Общността или на Йордания.
 в)
 най-малко 50 % от които е собственост на граждани на държави-членки или на Йордания или на дружество със седалище в някоя от тези държави, чийто управител или управители, председател на съвета на директорите или на надзорния съвет и мнозинството членове на тези съвети са граждани на държави-членки или на Йордания; освен това, когато става дума за персонални дружества или дружества с ограничена отговорност, най-малко половината капитал принадлежи на тези държави, на публични органи или на граждани на посочените държави;
 г)
 чиито капитан и офицери са граждани на


text:
държави-членки или на Йордания;
 и
 д)
 най-малко 75 % от екипажа на които са граждани на държави-членки или на Йордания.
 Член 5
 Достатъчно обработени или преработени продукти
 1. За целите на прилагането на член 2 продукти, които не са изцяло получени, се считат за достатъчно обработени или преработени, когато са изпълнени условията, определени в списъка на приложение II.
 Посочените условия показват обработката или преработката, които трябва задължително да бъдат извършени с използваните в производството материали без произход за всички продукти, обхванати от споразумението, и се прилагат само по отношение тези материали. Следователно ако продукт, който е получил статут на продукт с произход чрез изпълнение на условията, определени в списъка, се използва при производството на друг продукт, условията, прилагани по отношение на продукта, в който той е вложен, не се прилагат спрямо него и не се вземат предвид материалите без произход, които могат да бъдат използвани при неговото производство.
 2. Независимо от параграф 1, материалите без произход, които в съответствие с условията, определени в списъка, не следва да бъдат използвани при производството на определен продукт, могат въпреки това да бъдат използвани, при условие че:
 а)
 общата им стойност не надвишава 10 % от цената на производител на продукта;
 б)
 при прилагането на настоящия параграф не бъде надхвърлена никоя от процентните стойности, посочени в списъка, по отношение на максималната стойност на материалите без произход.
 Настоящият параграф не се прилага за продукти извън глави 50 - 63 на Хармонизираната система.
 3. Параграфи 1 и 2 се прилагат при спазване на разпоредбите на член 6.
 Член 6
 Недостатъчна обработка или преработка
 1. Без да се засягат разпоредбите на параграф 2, следните операции се считат за недостатъчна обработка или преработка, за да се предостави статут на продукти с произход, независимо дали са изпълнени изискванията на член 5:
 a)
 операции за запазването на продуктите в добро състояние по време на транспортиране и складиране (вентилация, разстилане, сушене, охлаждане, поставяне в саламура, серен диоксид или други водни разтвори, отстраняване на повредени части и подобни операции);
 б)
 прости операции, които се състоят в отстраняване на прах, пресяване, сортиране, класиране, съчетаване (включително създаване на комплекти от изделия), измиване, боядисване, нарязване;
 в)
 i)
 смяна на опаковката, както и разглобяване и сглобяване на опаковки;
 ii)
 обикновено поставяне в бутилки, флакони, торби, каси, кашони; закрепване върху подложки, дървени скари и т.н., и всякакви други обикновени операции по опаковане;
 г)
 прикрепване на марки, етикети и други подобни отличителни знаци върху продукти или техните опаковки;
 д)
 обикновено смесване на продукти независимо дали от различни видове, при което един или повече от съставните елементи на смесите не отговарят на условията на настоящия протокол за получаване на статут на продукти с произход от Общността или от Йордания;
 е)
 обикновено сглобяване на части с цел получаване на завършен продукт;
 ж)
 комбинация от две или повече операции, изброени в букви а) - е);
 з)
 клане на животни.
 2. При определяне доколко обработките или преработките, извършени с даден продукт, се считат за недостатъчни по смисъла на параграф 1, всички операции, извършени в Общността или в Йордания с този продукт, се


text:
разглеждат заедно.
 Член 7
 Единица за оценка
 1. Единицата за оценка при прилагане на разпоредбите на настоящия протокол е всеки продукт, който се счита за основна единица при определяне на класирането съгласно номенклатурата на Хармонизираната система.
 Следователно:
 а)
 когато един продукт, съставен от група или от сглобени изделия, се класира съгласно изискванията на Хармонизираната система в една единствена позиция, целият продукт съставлява една единица за оценка;
 б)
 когато една пратка се състои от няколко идентични продукти, класирани в една и съща позиция в Хармонизираната система, всеки продукт трябва да бъде разглеждан индивидуално при прилагане на разпоредбите на настоящия протокол.
 2. Когато, съгласно общо правило 5 на Хармонизираната система, опаковката се включва в продукта за целите на класирането му, същата се включва и за целите на определяне на произхода.
 Член 8
 Принадлежности, резервни части и инструменти
 Принадлежности, резервни части и инструменти, доставени заедно с отделно съоръжение, машина, апарат или превозно средство, които са част от нормалната окомплектовка и са включени в неговата цена, или които не са отделно фактурирани, се считат като едно цяло със съответното съоръжение, машина, апарат или превозно средство.
 Член 9
 Комплекти
 Комплектите по смисъла на общо правило 3 от Хармонизираната система се считат за продукти с произход, когато всички съставящи ги продукти са продукти с произход. Въпреки това, когато един комплект е съставен от продукти с произход и такива без произход, целият комплект се счита с произход, при условие че стойността на продуктите без произход не надвишава 15 процента от цената на производител на комплекта.
 Член 10
 Неутрални компоненти
 При определяне дали определен продукт е продукт с произход, не е необходимо да се установява произхода на следните компоненти, които могат да бъдат включени в неговото производство:
 a)
 електрическа енергия и горива;
 б)
 инсталации и оборудване;
 в)
 машини и инструменти;
 г)
 стоки, които не влизат и не са предназначени да влязат в крайния състав на продукта.
 ДЯЛ III
 ТЕРИТОРИАЛНИ ИЗИСКВАНИЯ
 Член 11
 Принцип на териториалност
 1. Условията за придобиване на произход, посочени в дял II, трябва да бъдат изпълнени във всеки един момент в Общността или в Йордания.
 2. Ако стоките с произход, изнесени от Общността или от Йордания към трета страна, бъдат върнати, те трябва да се разглеждат като такива без произход, освен ако бъде доказано пред митническите власти, че:
 а)
 върнатите стоки са същите като тези, които са били изнесени; и
 б)
 докато са били в тази страна или докато са били изнесени, те не са претърпели каквито и да е операции извън необходимите за запазването им в добро състояние.
 Член 12
 Директен транспорт
 1. Преференциалното третиране, предвидено по споразумението, се прилага само за продукти, отговарящи на изискванията на настоящото приложение, които се транспортират директно между Общността и Йордания. Въпреки това, продуктите, представляващи една единствена пратка, могат да бъдат транспортирани през други територии, ако се наложи и с претоварване или временно складиране в тези територии, при условие че са останали под контрола на митническите власти в страната на транзита или складирането и не са претърпели операции, различни от разтоварване, обратно натоварване или всякакви операции, целящи да


text:
ги запазят в добро състояние.
 Продуктите с произход могат да се превозват по тръбопровод, минаващ през територията на страна, различна от Общността или от Йордания.
 2. Доказателство, че условията, посочени в параграф 1, са били изпълнени, се предоставя на митническите власти на страната вносител, чрез представяне на:
 а)
 един транспортен документ, обхващащ преминаването от страната износител през страната на транзита; или
 б)
 удостоверение, издадено от митническите власти на страната на транзита, съдържащо:
 i)
 точно описание на продуктите;
 ii)
 датите на разтоварване и обратно натоварване на продуктите, а където е уместно - имената на корабите или другите използвани транспортни средства; и
 iii)
 условията, при които продуктите са останали в страната на транзита; или
 в)
 при невъзможност за представяне на горните - всякакви други подкрепящи документи.
 Член 13
 Изложения
 1. Продуктите с произход, изпратени на изложение в друга държава и които са продадени в края на изложението с цел внасянето им в Общността или в Йордания, ползват при вноса разпоредбите на споразумението, при условие че е представено задоволително доказателство пред митническите власти, че:
 а)
 износител е изпратил тези продукти от Общността или Йордания в страната, в която се провежда изложението и ги е излагал там;
 б)
 продуктите са продадени или са прехвърлени по друг начин от този износител на получател в Общността или в Йордания;
 в)
 продуктите са изпратени по време на изложението или непосредствено след това в състоянието, в което са били изпратени за изложението, и
 г)
 от изпращането им за изложението продуктите не са били използвани за други цели, освен за представяне на изложението.
 2. В съответствие с разпоредбите на дял V, трябва да бъде издадено или изготвено доказателство за произход, което трябва да бъде представено на митническите власти на страната вносител по обичайния ред. В него трябва да бъдат посочени наименованието и мястото на провеждане на изложението. При нужда могат да бъдат изискани допълнителни писмени доказателства относно условията, при които продуктите са били изложени.
 3. Параграф 1 се прилага за всякакви търговски, промишлени, селскостопански или занаятчийски изложения, панаири или подобни обществени прояви и изложби, които не са организирани с частна цел в магазини или в търговски помещения с оглед продажба на чуждестранни продукти и по време на които продуктите остават под митнически контрол.
 ДЯЛ IV
 ВЪЗСТАНОВЯВАНЕ И ОСВОБОЖДАВАНЕ
 Член 14
 Забрана за възстановяване или освобождаване от мито
 1. Материалите без произход, използвани за производството на продукти с произход от Общността или Йордания, за които, в съответствие с разпоредбите на дял V, е издадено или изготвено доказателство за произход, не подлежат на възстановяване на или освобождаване от мита от какъвто и да е вид в Общността или в Йордания.
 2. Забраната на параграф 1 се прилага по отношение на всякакви разпоредби за частичното или пълно възстановяване, опрощаване или неплащане на мита или такси с равностоен ефект, приложими в Общността или Йордания към използваните в производството материали, където такова възстановяване, опрощаване или неплащане се прилага изрично или на практика, когато продуктите получени от съответните материали се изнасят, но не и когато те остават там за вътрешно потребление.
 3. Износителят на продукти,


text:
посочени в доказателството за произход, трябва да бъде готов да представи по всяко време, по искане на митническите власти, всички необходими документи, доказващи, че не е получено никакво възстановяване по отношение на материалите без произход, използвани в производството на съответните продукти и че всички мита или такси с равностоен ефект, прилагани за такива материали, са действително платени.
 4. Разпоредбите на параграфи 1- 3 се прилагат също така към опаковките по смисъла на член 7, параграф 2, към принадлежностите, резервните части и инструментите по смисъла на член 8, и към комплектите по смисъла на член 9, които са без произход.
 5. Разпоредбите на параграфи 1 - 4 се прилагат само по отношение на материали, които са от вида, за който се прилага споразумението. Освен това те не ограничават прилагането на система на възстановяване при износ на селскостопански продукти, прилагана при износ съобразно разпоредбите на споразумението.
 6. Разпоредбите на настоящия член не се прилагат в продължение на четири години от влизането в сила на настоящото споразумение.
 ДЯЛ V
 ДОКАЗАТЕЛСТВО ЗА ПРОИЗХОД
 Член 15
 Общи изисквания
 1. Продуктите с произход от Общността се ползват от разпоредбите на настоящото споразумение при вноса им в Йордания, също както продуктите с произход от Йордания се ползват от разпоредбите на настоящото споразумение при вноса им в Общността, при представяне на:
 a)
 сертификат за движение EUR.1, чийто образец се съдържа в приложение III;
 или
 б)
 в случаите, посочени в член 20, параграф 1, декларация, текстът на която е даден в приложение IV, съставена от износителя въз основа на фактура, товарителница или всеки друг търговски документ, описващ съответните продукти достатъчно подробно, за да могат да бъдат идентифицирани(наричана по-долу „декларация върху фактура“) .
 2. Независимо от параграф 1, в случаите по член 26, продуктите с произход по смисъла на настоящия протокол се ползват от условията на настоящото споразумение, без да е необходимо да се предоставя някой от посочените по-горе документи.
 Член 16
 Процедура за издаване на сертификат за движение EUR.1
 1. Сертификатът за движение EUR.1 се издава от митническите власти на страната износител по писмено заявление от износителя или съставено за негова сметка от негов упълномощен представител.
 2. За тази цел износителят или упълномощеният от него представител попълват както сертификата за движение EUR.1, така и формуляр на заявление, чиито образци са дадени в приложение III. Тези формуляри се попълват на един от езиците, на които е съставено настоящото споразумение, в съответствие с разпоредбите на националното законодателство на страната износител. Ако се попълват на ръка, те се попълват с мастило и с печатни букви. Описанието на продуктите се вписва в полето, определено за тази цел, без да се оставят празни редове. Ако полето не е запълнено изцяло, трябва да се постави хоризонтална линия под последния ред на описанието, а празното място - да се зачертае.
 3. При подаване на заявление за издаване на сертификат за движение EUR.1, износителят трябва да бъде готов да представи по всяко време, по искане на митническите власти на страната износител, в която се издава сертификат за движение EUR.1, всички необходими документи, доказващи произхода на съответните продукти,


text:
както и изпълнението на останалите изисквания на настоящия протокол.
 4. Сертификат за движение EUR.1 се издава от митническите власти на някоя от държавите-членки на Общността или на Йордания, когато съответните продукти могат да бъдат считани за продукти с произход от Общността или от Йордания и изпълняват останалите условия, предвидени в настоящия протокол.
 5. Митническите власти, издаващи сертификатите EUR.1, предприемат всички необходими действия, за да проверят произхода на продуктите и изпълнението на останалите условия, предвидени в настоящия протокол. За целта те имат право да изискват всякакви доказателства и да извършват всякакви проверки на счетоводството на износителя или всякакви други проверки, които считат за необходими. Митническите власти, натоварени с издаването на сертификатите EUR.1, следят и за правилното попълване на формулярите, посочени в параграф 2. По-специално, те проверяват дали мястото, определено за описанието на продуктите, е попълнено по начин, изключващ всякакви възможности за заблуждаващи допълвания.
 6. Датата на издаване на сертификата за движение EUR.1 се посочва в поле 11 на сертификата.
 7. Сертификатът за движение EUR.1 се издава от митническите власти и се предоставя на разположение на износителя, веднага след като износът бъде действително осъществен или осигурен.
 Член 17
 Сертификат за движение EUR.1, издаден впоследствие
 1. Независимо от член 16, параграф 7, сертификат за движение EUR.1 може да бъде издаден по изключение след осъществяване на износа на продуктите, за които се отнася:
 a)
 ако не е бил издаден по време на износа поради грешка, неволен пропуск или поради необичайни обстоятелства;
 или
 б)
 ако пред митническите власти бъде доказано, че е бил издаден сертификат за движение EUR.1, но по технически причини не е бил приет при вноса.
 2. За прилагането на параграф 1, износителят трябва да посочи в своето заявление мястото и датата на износа на продуктите, за които се отнася сертификатът за движение EUR.1 и да изложи причините за своето искане.
 3. Митническите власти могат да издадат сертификат за движение EUR.1 впоследствие, единствено след като проверят доколко информацията, представена в заявлението на износителя, отговаря на тази в съответното досие.
 4. В сертификатите за движение EUR.1, издадени впоследствие, задължително се вписва един от следните изрази:
 „NACHTRÄGLICH AUSGESTELLT“, „DÉLIVRÉ A POSTERIORI“, „RILASCIATO A POSTERIORI“, „AFGEGEVEN A POSTERIORI“, „ISSUED RETROSPECTIVELY“, „UDSTEDT EFTERFØLGENDE“, „ΕΚΔΟΘΕΝ ΕΚ ΤΩΝ ΥΣΤΕΡΩΝ“, „EXPEDIDO A POSTERIORI“, „EMITIDO A POSTERIORI“, „ANNETTU JÄLKIKÄTEEN“, „UTFÄRDAT I EFTERHAND“, „
 “.
 5. Вписването, посочено в параграф 4, се прави в поле „Забележки“ на сертификата за движение EUR.1.
 Член 18
 Издаване на дубликат от сертификат за движение EUR.1
 1. В случай на кражба, загуба или унищожаване на сертификат за движение EUR.1, износителят може, да поиска от митническите власти, които са го издали, да бъде издаден дубликат въз основа на притежаваните от тях износни документи.
 2. В издадения по този ред дубликат трябва да бъде вписан един от следните изрази:
 „DUPLIKAT“, „DUPLICATA“, „DUPLICATO“, „DUPLICAAT“, „DUPLICATE“, „ΑΝΤΙΓΡΑΦΟ“, „DUPLICADO“, „SEGUNDA VIA“, „KAKSOISKAPPALE“, „
 “.
 3. Вписването, посочено в параграф 2, трябва да бъде направено в поле „Забележки“ на дубликата на сертификата за движение EUR.1.
 4. Дубликатът, който трябва да носи датата на издаване на оригиналния сертификат за движение EUR.1, поражда действие от


text:
тази дата.
 Член 19
 Издаване на сертификати за движение EUR.1 въз основа на доказателство за произход, издадено или изготвено по-рано
 Когато продукти с произход се поставят под митнически контрол в Общността или в Йордания, е възможно оригиналното доказателство за произход да бъде заменено от един или повече сертификати за движение EUR.1 с цел изпращане на всички или някои от тези продукти на друго място в Общността или в Йордания. Заместващият/ите сертификат/и за движение EUR.1 се издават от митническата служба, под чийто контрол се намират продуктите.
 Член 20
 Условия за изготвяне на декларация върху фактура
 1. Декларацията върху фактура, посочена в член 15, параграф 1, буква б), може да бъде изготвена:
 a)
 от одобрен износител по смисъла на член 21;
 или
 б)
 от всеки износител за всяка пратка, състояща се от един или повече пакети, съдържащи продукти с произход, чиято обща стойност не надвишава 6 000 екю.
 2. Декларацията върху фактура може да бъде изготвена, когато описаните продукти могат да бъдат считани за продукти с произход от Общността или от Йордания, и ако са изпълнени останалите изисквания от настоящия протокол.
 3. Износителят, изготвящ декларация върху фактура, трябва да бъде готов да представи по всяко време по искане на митническите власти на страната износител, всички документи, които доказват произхода на съответните продукти, както и изпълнението на другите изисквания на настоящия протокол.
 4. Декларацията върху фактура се изготвя от износителя чрез напечатване на пишеща машина, полагане на печат или чрез отпечатване върху фактурата, известието за доставка или друг търговски документ на декларацията, текста на която е даден в приложение IV, използвайки един от езиковите варианти, дадени в това приложение и в съответствие с разпоредбите на националното законодателство на страната износител. Ако декларацията е написана на ръка, тя следва да бъде попълнена с мастило и с печатни букви.
 5. Декларациите върху фактура носят оригиналния подпис на износителя, положен собственоръчно. Въпреки това, не се изисква одобрен износител по смисъла на член 21 да подписва такива декларации, при условие че той писмено се задължи пред митническите власти на страната износител да поеме цялата отговорност за всяка декларация върху фактура, която го посочва, както ако беше подписана от него собственоръчно.
 6. Декларацията върху фактура може да бъде изготвена от износителя при износ на продуктите, за които се отнася, или след осъществяване на износа, при условие че тя бъде представена в страната вносител не по-късно от две години след вноса на продуктите, за които се отнася.
 Член 21
 Одобрен износител
 1. Митническите власти на страната износител, могат да разрешат на всеки вносител, по-долу наричан „одобрен износител“, който изпраща често продукти по настоящото споразумение, да попълва декларации върху фактура независимо от стойността на описаните продукти. Износител, който желае такова разрешение, трябва да представи на митническите власти всички гаранции за доказване на произхода на продуктите, както и спазването на останалите изисквания на настоящия протокол.
 2. Митническите власти могат да поставят всякакви условия, които считат за необходими, за да предоставят права на одобрен износител.
 3. Митническите власти предоставят на одобрения износител номер на митническо разрешително, който се посочва на декларацията върху


text:
фактурата.
 4. Митническите власти контролират използването на разрешителното от одобрения износител.
 5. Митническите власти могат да оттеглят разрешителното по всяко време. Те предприемат тази мярка, когато износителят вече не предлага гаранциите, посочени параграф 1, не изпълнява условията, предвидени в параграф 2, или по друг начин използва неправилно разрешителното.
 Член 22
 Валидност на доказателството за произход
 1. Доказателство за произход е валидно за срок от четири месеца от датата на издаване в страната износител и трябва да бъде представено на митническите власти в страната вносител в рамките на този срок.
 2. Доказателствата за произход, представени на митническите власти в страната вносител след крайната дата за представяне, определена в параграф 1, могат да бъдат приети за целите на прилагането на преференциалния режим, когато закъснението при представянето на тези документи се дължи на изключителни обстоятелства.
 3. Извън посочените случаи на закъсняло представяне, митническите власти в страната вносител могат да приемат доказателствата за произход, когато продуктите са били представени преди изтичането на предвидения срок.
 Член 23
 Представяне на доказателството за произход
 Доказателствата за произход се представят на митническите власти в страната вносител в съответствие с процедурите, прилагани в тази страна. Тези власти могат да изискат превод на доказателството за произход. Те могат освен това да изискат декларацията за внос да бъде придружена от декларация на вносителя, че продуктите отговарят на необходимите условия за прилагане на споразумението.
 Член 24
 Внос чрез последователни пратки
 Когато при подадена молба от страна на вносителя и при вземане предвид на условията,определени от митническите власти на държавата-вносител, се внасят на няколко пратки некомплектовани или незавършени продукти по смисъла на общо правило 2.a) от Хармонизираната система, включени в раздели XVI и XVII или в позиции NoNo 7308 и 9406 от Хармонизираната система, пред митническите власти се представя само едно доказателство за произход при вноса на първата пратка.
 Член 25
 Освобождаване от представяне на доказателство за произход
 1. Продукти, изпращани като малки пакети от частни лица за частни лица или представляващи част от личния багаж на пътници, се третират като продукти с произход, без да се изисква представяне на доказателство за произход, ако тези продукти не са предмет на внос с търговски характер и са декларирани, като отговарящи на условията на настоящия протокол и когато няма съмнение за верността на тази декларация. При продукти, изпратени по пощата, тази декларация може да бъде попълнена върху митническата декларация СРЗ или върху лист, прикрепен към този документ.
 2. Внос, който е инцидентен и се състои единствено от продукти за лична или семейна употреба на получателите или пътниците, не се счита за внос с търговски характер, когато от естеството и количеството на продуктите е видно, че не се внасят с търговска цел.
 3. Освен това общата стойност на тези продукти не трябва да надвишава 500 екю в случаите за малки пакети или 1 200 екю - за продукти, които са част от личния багаж на пътниците.
 Член 26
 Подкрепящи документи
 Документите, посочени в член 16, параграф 3, и в член 20, параграф 3, използвани с цел да се докаже, че продукти, описани в сертификат за движение


text:
EUR.1 или в декларация върху фактура, могат да бъдат считани за продукти с произход от Общността или от Йордания и отговарят на останалите условия на настоящия протокол, могат по-специално да бъдат следните:
 а)
 пряко доказателство за извършените от износителя или доставчика операции за получаване на съответни стоки, съдържащо се например в неговите сметки или вътрешни счетоводни документи;
 б)
 документи, доказващи произхода на използваните материали, които са издадени или изготвени в Общността или Йордания, когато тези документи се използват в съответствие с вътрешното право;
 в)
 документи, доказващи преработката или обработката на материалите в Общността или Йордания, издадени или изготвени в Общността или Йордания, когато тези документи се използват в съответствие с вътрешното право;
 г)
 сертификати за движение EUR.1 или декларации върху фактура, доказващи произхода на използваните материали, които са издадени или изготвени в Общността или Йордания съгласно настоящия протокол.
 Член 27
 Съхраняване на доказателствата за произход и подкрепящите документи
 1. Износителят, подаващ заявление за издаване на сертификат за движение EUR.1, трябва да съхранява в продължение на най-малко три години документите, посочени в член 16, параграф 3.
 2. Износителят, изготвящ декларация върху фактура, съхранява копие от тази декларация върху фактура, както и документите, посочени в член 20, параграф 3 в продължение на най-малко три години.
 3. Митническите власти на страната износител, издаващи сертификат за движение EUR.1, съхраняват формуляра със заявлението, посочен в член 16, параграф 2, в продължение на най-малко три години.
 4. Митническите власти на страната вносител трябва да съхраняват в продължение на най-малко три години сертификатите за движение EUR.1 и декларациите върху фактура, които са им представени.
 Член 28
 Несъответствия и технически грешки
 1. Откриването на несъществени несъответствия между данните, декларирани в доказателството за произход и тези, съдържащи се в документите, представени на митническата служба с цел изпълнение на формалностите по вноса на продуктите, не води само по себе си до недействителност на доказателството за произход, когато бъде надлежно установено, че този документ действително съответства на представените продукти.
 2. Явни технически грешки върху доказателство за произход, като например печатни грешки не могат да бъдат причина този документ да бъде отхвърлен, когато тези грешки не предизвикат съмнения относно точността на декларираните в документа данни.
 Член 29
 Стойности, изразени в екю
 1. Стойностите в националната валута на страната износител, равностойни на стойностите в екю, се определят от страната износител и се съобщават на страните вносители чрез Комисията на Европейските общности.
 2. Когато стойностите превишат съответните стойности, определени от страната вносител, последната ги приема, ако продуктите са фактурирани във валутата на страната износител. Ако продуктите са фактурирани във валута на държава-членка на Общността, страната вносител признава стойността, за която е получила уведомление от съответната страна.
 3. Стойностите, посочени в която и да е национална валута, са равностойността в национална валута на стойностите, изразени в екю, към първия работен ден на октомври 1996 г.
 4. Стойностите, изразени в екю и тяхната равностойност в националните валути на държавите-членки на ЕО и на Йордания се преразглеждат от Комитета за асоцииране по искане на Общността или на Йордания. По време на това преразглеждане Комитетът за асоцииране гарантира,


text:
че няма да се получи намаление в стойностите, изразени в национална валута, и разглежда необходимостта от запазване на съответните ограничения предвид действителната им стойност. За тази цел, той може да реши да промени и стойностите, изразени в екю.
 ДЯЛ VI
 МЕТОДИ НА АДМИНИСТРАТИВНО СЪТРУДНИЧЕСТВО
 Член 30
 Взаимопомощ
 1. Митническите власти на държавите-членки и на Йордания си предоставят взаимно чрез Комисията образци на печатите, използвани от митническите служби за издаване на сертификатите за движение EUR.1, както и адресите на митническите власти, които отговарят за проверката на тези сертификати и на декларациите върху фактури.
 2. За осигуряване на правилното прилагане на настоящия протокол, Общността и Йордания си оказват взаимопомощ чрез посредничеството на своите компетентни митнически администрации при проверката на истинността на сертификатите за движение EUR.1 или декларациите върху фактури и верността на данните, посочени в тези документи.
 Член 31
 Проверка на доказателствата за произход
 1. Последващи проверки на доказателствата за произход се извършват на случаен принцип или когато митническите власти на страната вносител имат основателни съмнения относно истинността на такива документи, произхода на съответните продукти или изпълнението на останалите изисквания на настоящия протокол.
 2. За целите на прилагането на разпоредбите на параграф 1, митническите власти на страната вносител връщат сертификата за движение EUR.1 и фактурата, ако същата е била представена, декларацията върху фактура или копия от тези документи на митническите власти на страната износител и, когато е уместно, посочват причините за искането за проверка. Всякакви получени документи и информация, които пораждат съмнение във верността на данните, посочени в доказателството за произход, се представят в подкрепа на искането за проверка.
 3. Проверката се извършва от митническите власти на страната износител. За целта те имат право да изискват всякакви доказателства и да извършват всякакви проверки на счетоводните документи на износителя или всякакви други проверки, които счетат за необходими.
 4. Ако митническите власти на страната вносител решат да отложат предоставянето на преференции за съответните продукти до обявяването резултатите от проверката, те предлагат на вносителя да освободи продуктите, при условие че предостави необходимите обезпечения.
 5. Резултатите от проверката се съобщават във възможно най-кратки срокове на митническите власти, поискали нейното извършване. Тези резултати трябва ясно да посочват дали документите са истински и дали описаните продукти могат да бъдат считани за продукти с произход от Общността или от Йордания, и дали отговарят на останалите изисквания от настоящия протокол.
 6. При наличие на основателни съмнения и липса на отговор в срок от десет месеца от датата на искането за проверка или ако отговорът не съдържа достатъчна информация, за да се определи истинността на съответния документ или действителния произход на продуктите, митническите власти, отправили искането, отказват предоставянето на преференции, освен при изключителни обстоятелства.
 Член 32
 Уреждане на спорове
 При спорове във връзка с процедурите за извършването на проверка по член 31, които не могат да бъдат уредени между митническите власти, изискващи проверката, и тези, отговорни за провеждането й, или когато те засягат въпрос относно тълкуванието на настоящия протокол, тези спорове се внасят в Комитета за асоцииране.
 Във всички случаи, уреждането на спорове между вносителя и митническите власти на страната вносител


text:
се извършва съгласно законодателството на тази страна.
 Член 33
 Санкции
 Налагат се санкции на всяко лице, което изготвя или става причина да бъде изготвен документ, който съдържа неточна информация с цел получаване преференциално третиране на продукти.
 Член 34
 Свободни зони
 1. Общността и Йордания предприемат всички необходими мерки, за да гарантират, че продукти, които са предмет на търговски обмен под покритието на доказателство за произход, които по време на транспорта престояват в свободна зона, разположена на тяхна територия, не се заменят с други или не са предмет на дейности, различни от обичайните операции, предназначени да предотвратят тяхното повреждане.
 2. Чрез дерогация от разпоредбите на параграф 1, когато продуктите с произход от Общността или Йордания са внесени в свободна зона под покритие на доказателство за произход и претърпяват обработка или преработка, компетентните митнически власти издават нов сертификат за движение EUR.1 по искане на износителя, ако извършената преработка или обработка е в съответствие с разпоредбите на настоящия протокол.
 ДЯЛ VII
 СЕУТА И МЕЛИЛА
 Член 35
 Прилагане на протокола
 1. Понятието „Общността“, използвано в член 2, не включва Сеута и Мелила.
 2. При внос в Сеута и Мелила продуктите с произход от Йордания се ползват във всяко отношение от същия митнически режим като този, който се прилага по отношение на продуктите с произход от митническата територия на Общността съгласно протокол 2 към Акта за присъединяване на Кралство Испания и на Португалската република към Европейските общности. Йордания предоставя при вноса на продукти, обхванати от споразумението и с произход от Сеута и Мелила, същия митнически режим, който предоставя за вноса на Общността на продукти с произход от Общността.
 3. За целите на прилагането на параграф 2 относно продукти с произход от Сеута и Мелила, настоящия протокол се прилага mutatis mutandis, при спазване на специалните условия, посочени в член 36.
 Член 36
 Специални условия
 1. При условие че са били директно транспортирани в съответствие с разпоредбите на член 12, следните продукти се считат за:
 1)
 продукти с произход от Сеута и Мелила:
 а)
 продукти, изцяло получени в Сеута и Мелила;
 б)
 продуктите, получени в Сеута и Мелила, в производството на които са използвани продукти, различни от тези, посочени в буква а), при условие че:
 i)
 посочените продукти са претърпели достатъчна обработка или преработка по смисъла на член 5 от настоящия протокол; или че
 ii)
 тези продукти са с произход от Йордания или от Общността по смисъла на настоящия протокол, при условие че те са подложени обработка или преработка, която е по-задълбочена от недостатъчната обработка или преработка, посочена в член 6, параграф 1;
 2)
 продукти с произход от Йордания:
 а)
 продукти, изцяло получени в Йордания;
 б)
 продукти, получени в Йордания, в производство на които са използвани продукти, различни от посочените в буква a), при условие че:
 i)
 тези продукти са претърпели достатъчна обработка или преработка по смисъла на член 5 на настоящия протокол; или ако
 ii)
 тези продукти са с произход от Сеута и Мелила или от Общността по смисъла на настоящия протокол, при условие че те са подложени на обработка или преработка, която е по-задълбочена от


text:
недостатъчната обработка или преработка, посочена в член 6.
 2. Сеута и Мелила се считат за една територия.
 3. Износителят или упълномощен от него представител трябва вписва в поле 2 на сертификата за движение EUR.1 или в декларацията върху фактура „Йордания“ и „Сеута и Мелила“. Освен това, в случай на продукти с произход от Сеута и Мелила това трябва да бъде посочено в поле 4 от сертификата за движение EUR.1 или в декларацията върху фактура.
 4. Испанските митнически власти са отговорни за прилагането на настоящия протокол в Сеута и Мелила.
 ДЯЛ VIII
 ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
 Член 37
 Изменения на протокола
 Комитетът за асоцииране може да реши да измени разпоредбите на настоящия протокол.
 Член 38
 Прилагане на протокола
 Общността и Йордания предприемат необходимите стъпки за въвеждането и прилагането на настоящия протокол.
 Член 39
 Стоки в транзит и стоки на склад
 Разпоредбите на настоящото споразумение могат да се прилагат към стоките, изпълняващи разпоредбите на настоящия протокол, които към датата на влизане в сила на настоящото споразумение се намират в транзит или са временно складирани в Общността или в Йордания, в митнически складове или в свободни зони, и относно които пред митническите власти на страната вносител в срок от четири месеца от посочената дата е представен сертификат за движение EUR.1, издаден впоследствие от компетентните власти на страната износител, заедно с документите, удостоверяващи че тези стоки са били директно транспортирани.
 ПРОТОКОЛ 4
 за взаимопомощ между административните органи в митническата област
 Член 1
 Определения
 За целите на настоящия протокол:
 а)
 „митническо законодателство“ означава всички законови и подзаконови разпоредби, приети от страните, които се прилагат на териториите на страните и уреждат вноса, износа, транзита на стоки и тяхното поставяне под друг митнически режим, включително налагане на мерки за забрана, ограничение и контрол;
 б)
 „запитващ орган“ означава компетентен административен орган, определен от страна за тази цел и който отправя искане за помощ в митническата област;
 в)
 „запитван орган“ означава компетентен административен орган, определен от страна за тази цел и който получава исканията за помощ в митническата област;
 г)
 „лични данни“ означава цялата информация, свързана с определено или определяемо лице.
 Член 2
 Приложно поле
 1. Страните взаимно си сътрудничат, в рамките на своите правомощия, по начина и при условията определени в настоящия протокол, при предотвратяване, разкриване и разследване на действия в нарушение на това законодателство.
 2. Помощта в митническата област в съответствие с настоящия протокол, се отнася до всеки административен орган на страните, компетентен да прилага настоящия протокол. Горното не засяга разпоредбите, които уреждат взаимопомощта по наказателни въпроси. Също така, то не се отнася и до предоставяне на информация, придобити по силата на правомощия, упражнени по искане на съдебен орган, освен когато този орган даде своето съгласие.
 Член 3
 Помощ при поискване
 1. При искане от страна на запитващия орган, запитаният орган му предоставя цялата необходима информация, за да му позволи да осигури правилното прилагане на митническото законодателство, включително информация относно разкрити или планирани действия, които нарушават или биха нарушили това законодателство.
 2. При искане от страна на запитващия орган, запитаният орган го информира дали стоките, изнесени от територията на


text:
една от страните, са били надлежно внесени на територията на другата страна, като се посочва, където е необходимо, митническия режим, прилаган спрямо стоките.
 3. При поискване от страна на запитващия орган, запитаният орган предприема необходимите стъпки, при спазване на неговото законодателство, за осигуряване на специален контрол върху:
 а)
 физически или юридически лица, за които има основателни причини да се предполага, че нарушават или са нарушили митническото законодателство;
 б)
 места, в които са складирани стоки по такъв начин, че да са налице основателни причини да се предполага, че тези стоки са предназначени да бъдат използвани в действия в нарушение на митническото законодателство;
 в)
 движение на стоки, за които има данни, че могат да доведат до нарушение на митническото законодателство;
 г)
 транспортни средства, за които са налице основателни причини да се предполага, че са предназначени , са или могат да бъдат използвани в действия в нарушение на митническото законодателство.
 Член 4
 Спонтанна помощ
 Страните си оказват взаимопомощ, при спазване на техните закони, подзаконови и други актове, когато считат, че това е необходимо за правилното прилагане на митническото законодателство и по-специално, когато получат информация за:
 —
 действия, които са или изглеждат, че са в нарушение на такова законодателство и които биха представлявали интерес за другата страна,
 —
 нови средства или методи, използвани за осъществяване на такива действия,
 —
 стоки, за които е известно, че са предмет на нарушения на митническото законодателство,
 —
 физически или юридически лица, за които има основателни причини се предполага,че нарушават или са нарушили митническото законодателство,
 —
 транспортни средства, за които са налице основания да се счита, че са били, понастоящем са или биха могли да бъдат използвани в действия в нарушение на митническото законодателство.
 Член 5
 Предоставяне на документи и нотификация
 По искане на запитващия орган, в съответствие със своето законодателство, запитаният орган, взема всички необходими мерки, за да:
 —
 предостави всички документи,
 или
 —
 нотифицира всички решения,
 влизащи в приложното поле на настоящия протокол, на адресат, пребиваващ или установен на негова територия. В такива случаи за искането се прилага член 6, параграф 3.
 Член 6
 Форма и съдържание на исканията за помощ
 1. Искането за помощ по настоящия протокол се изготвя в писмен вид. Документите, необходими за изпълнението на тези искания, се прилагат към искането. Устни искания се приемат при спешни случаи, но се потвърждават писмено във възможно най-кратки срокове.
 2. Исканията по параграф 1 от настоящия член включат следната информация:
 а)
 запитващ орган,който отправя искането,
 б)
 мярката, чието прилагане се иска,
 в)
 предмет и мотиви за искането,
 г)
 съответните закони, правила и други правни инструменти,
 д)
 данни, по възможност най-точни и подробни, за физическите и юридически лица, по отношение на които се провежда проверка,
 е)
 обобщение на относимите факти и вече проведени проучвания., освен в случаите по член 5.
 3. Исканията се представят на официалния език на запитания орган или на език, приемлив за този орган.
 4. Когато искане не отговаря на формалните изисквания, може да се поиска то да се поправи или допълни; въпреки това могат да се наложат обезпечителни мерки.
 Член 7
 Изпълнение на искания


text:
1. За да се съобрази с искане за предоставяне на помощ, запитаният орган, в рамките на своите правомощия и налични ресурси, предоставя информацията, която вече притежава, извършва необходимите проучвания или организира събирането й, така както би направил за собствените си нужди или при поискване от други органи на същата страна. Тази разпоредба се прилага и по отношение на всяка друга административна служба, до която запитаният орган е препратил искането, когато не може да действа самостоятелно.
 2. Исканията за помощ се изпълняват съгласно законите и подзаконовите актове на запитваната страна.
 3. Надлежно оправомощените служители на една страна могат, със съгласието на другата страна и при условията, определени от последната, да търсят от службите на запитания орган или други служби, за които запитаният орган отговаря, информация за действия, които са или могат да са в нарушение на митническото законодателство, която е необходима на запитващия орган за целите на настоящия протокол.
 4. Служители на една от страните могат със съгласието на другата страна и при условията, определени от последната, да присъстват при разследванията, които се извършват на територията на другата договаряща страна.
 Член 8
 Форма на предоставяне на информация
 1. Запитваният орган уведомява запитващия орган за резултатите от проверката, като му предава съответните документи, заверени копия и други материали.
 2. Предвидените в параграф 1 документи могат бъдат в електронна форма.
 Член 9
 Изключения от задължението за предоставяне на помощ
 1. Страните могат да откажат оказването на помощ по настоящия протокол,когато предоставянето й:
 а)
 може да засегне суверенитета на Йордания или на държавата-членка от Общността, до която е отправено искане за предоставяне на помощ по настоящия протокол; или
 б)
 може да наруши обществения ред, сигурността или други съществени интереси, по-специално в случаите, посочени в член 10, параграф 2;
 или
 в)
 предполага прилагането на валутни и данъчни нормативни актови, различни от митническото законодателство;или
 г)
 нарушава промишлена, търговска или служебна тайна.
 2. Когато запитващият орган иска оказване на помощ, каквато той самият не е в състояние да предостави на другата страна, той обръща внимание на това обстоятелство в искането си. След това запитаният орган решава какви мерки да предприеме по отношение на това искане.
 3. При отказ на помощ, решението и причините за него трябва да бъдат незабавно нотифицирани на запитващия орган.
 Член 10
 Обмен на информация и поверителност
 1. Всяка информация, съобщена в каквато и да е форма съгласно настоящия протокол има поверителен характер или е предназначена за ограничено ползване.Тя е предмет на задължението за опазване на служебната тайна и се ползва от защитата, която се предоставя за друга такава информация по съответното законодателство, приложимо в страната, която я приема, както и на съответните разпоредби, приложими за институциите на Общността.
 2. Лични данни могат да се предоставят само в случай, че получаващата страна се задължи да предостави закрила, поне равностойна на тази, приложима във всеки конкретен случай в предоставящата данните страна.
 3. Получената информация се използва единствено за целите на настоящия протокол. Когато една от договарящите страни желае да използва такава информация за други цели, тя трябва да получи предварителното писмено съгласие на органа, предоставил


text:
информацията. В тези случаи този вид употреба подлежи на ограниченията, наложени от този орган.
 4. Параграф 3 не е пречка за използването на информацията в съдебни или административни дела, образувани впоследствие по повод на нарушения на митническото законодателство. Компетентният орган, предоставил информацията, се нотифицира за използването й по този начин.
 5. Страните могат да използват получената информация и документите, с които са се запознали съобразно разпоредбите на настоящия протокол, като доказателство в своите протоколи, заключения и свидетелски показания, както и в съдебните дела и наказателните производства.
 Член 11
 Вещи лица и свидетели
 1. Служител на запитания орган може да бъде оправомощен да се яви, съгласно ограниченията на даденото разрешение, като вещо лице или свидетел в съдебно или административно производство, отнасящо се до въпроси, предмет на настоящия протокол,които са от компетентността на другата страна, и да представи предмети, документи или техни заверени копия, каквито са необходими за нуждите на производството. Призовката трябва да посочва изрично по какви въпроси и в какво качество ще бъде разпитан служителят.
 2. Оправомощеният служител се ползва от защитата, осигурена на служители на запитващия орган на негова територия.
 Член 12
 Разноски за оказване на помощта
 Страните се отказват от всички взаимни претенции за възстановяване на направените по настоящия протокол разноски, с изключение, когато е приложимо, за разноски за вещи лица и свидетели, както и за преводачите на свободна практика.
 Член 13
 Прилагане
 1. Прилагането на настоящия протокол се възлага, от една страна, на централните митнически власти на Йордания, а от друга страна, на компетентните служби на Комисията на Европейските общности и, където е необходимо- на митническите власти на държавите-членки на Общността. Те вземат решения за всички практически мерки и разпореждания за прилагането му, като отчитат действащите правила, по-специално в областта на защитата на данните. Те могат, чрез комитета за митническо сътрудничество, да правят препоръки пред Съвета за асоцииране за измененията и допълненията на настоящия протокол, които считат за необходими.
 2. Страните се консултират и се информират взаимно за правилата за прилагане, приети съгласно разпоредбите на настоящия протокол.
 Член 14
 Допълнителност
 Без да се засяга член 10, споразуменията за взаимопомощ, които са сключени или които могат да бъдат сключени между отделните държави-членки на Общността и Йордания не засягат разпоредбите на Общността, уреждащи съобщаването между компетентните служби на Комисията и митническите власти на държавите-членки на всяка получена информация в митническата област, която би представлявала интерес за Общността.
 ЗАКЛЮЧИТЕЛЕН АКТ
 Пълномощните представители на:
 КРАЛСТВО БЕЛГИЯ,
 КРАЛСТВО ДАНИЯ,
 ФЕДЕРАЛНА РЕПУБЛИКА ГЕРМАНИЯ,
 РЕПУБЛИКА ГЪРЦИЯ,
 КРАЛСТВО ИСПАНИЯ,
 ФРЕНСКАТА РЕПУБЛИКА,
 ИРЛАНДИЯ,
 ИТАЛИАНСКАТА РЕПУБЛИКА,
 ВЕЛИКОТО ХЕРЦОГСТВО ЛЮКСЕМБУРГ,
 КРАЛСТВО НИДЕРЛАНДИЯ,
 РЕПУБЛИКА АВСТРИЯ,
 ПОРТУГАЛСКАТА РЕПУБЛИКА,
 РЕПУБЛИКА ФИНЛАНДИЯ,
 КРАЛСТВО ШВЕЦИЯ,
 ОБЕДИНЕНОТО КРАЛСТВО ВЕЛИКОБРИТАНИЯ И СЕВЕРНА ИРЛАНДИЯ,
 договарящи страни по Договора за създаване на Европейската общност и Договора за създаване на Европейската общност за въглища и стомана,
 наричани по-долу „държавите-членки“ и
 ЕВРОПЕЙСКАТА ОБЩНОСТ и ЕВРОПЕЙСКАТА ОБЩНОСТ ЗА ВЪГЛИЩА И СТОМАНА,
 наричани по-долу „Общността“,
 от една страна, и
 пълномощните представители на ХАШЕМИТСКО КРАЛСТВО ЙОРДАНИЯ,
 наричано по-долу „Йордания“,
 от друга страна,
 на среща в Брюксел, на двадесет и четвърти ноември хиляда деветстотин деветдесет и седма година, за подписването на Евросредиземноморското споразумение


text:
за асоцииране между Европейските общности и техните държави-членки, от една страна, и Хашемитско кралство Йордания, от друга страна, наричано по-долу „Евросредиземноморско споразумение“, приеха следните текстове:
 Евросредиземноморско споразумение, приложенията към него и следните протоколи:
 Протокол No 1 относно режима, приложим към вноса в Общността на селскостопански продукти с произход от Йордания.
 Протокол No 2 относно режима, приложим към вноса в Йордания на селскостопански продукти с произход от Общността.
 Протокол No 3 относно определяне на понятието „продукти с произход“ и методите на административно сътрудничество.
 Протокол No 4 за взаимопомощта между административните органи в митническата област.
 Пълномощните представители на държавите-членки и на Общността и пълномощните представители на Йордания приеха следните съвместни декларации, приложени към настоящия заключителен акт:
 Съвместна декларация относно член 28 от споразумението
 Съвместна декларация относно членове 51 и 52 от споразумението
 Съвместна декларация относно интелектуалната, индустриалната и търговската собственост (член 56 и приложение VII)
 Съвместна декларация относно член 62 от споразумението
 Съвместна декларация относно децентрализираното сътрудничество
 Съвместна декларация относно дял VII на споразумението
 Съвместна декларация относно член 101 от споразумението
 Съвместна декларация относно работниците
 Съвместна декларация относно сътрудничеството за предотвратяване и контрол на незаконната имиграция
 Съвместна декларация относно защитата на данните
 Съвместна декларация относно Княжество Андора
 Съвместна декларация относно Република Сан Марино
 Пълномощните представители на държавите-членки и на Общността и пълномощните представители на Йордания взеха също така под внимание споразумението под формата на размяна на писма, посочено по-долу и приложено към настоящия заключителен акт:
 Споразумение под формата на размяна на писма между Общността и Йордания относно член 1 от Протокол No 1 и относно вноса в Общността на свежи отрязани цветя и цветни пъпки, включени подпозиция 0603 10 на Общата митническа тарифа.
 Hecho en Bruselas, el veinticuatro de noviembre de mil novecientos noventa y siete.
 Udfærdiget i Bruxelles, den fireogtyvende november nitten hundrede og sygoghalvfems.
 Geschehen zu Brüssel am vierundzwanzigsten November neunzehnhundertsiebenundneunzig.
 Έγινε στις Βρυξέλλες, στις είκοσι τέσσερις Νοεμβρίου χίλια εννιακόσια ενενήντα επτά.
 Done at Brussels on the twenty-fourth day of November in the year one thousand nine hundred and ninety-seven.
 Fait à Bruxelles, le vingt-quatre novembre mil neuf cent quatre-vingt-dix-sept.
 Fatto a Bruxelles, addì ventiquattro novembre millenovecentonovantasette.
 Gedaan te Brussel, de vierentwintigste november negentienhonderd zevenennegentig.
 Feito em Bruxelas, em vinte e quatro de Novembro de mil novecentos e noventa e sete.
 Tehty Brysselissä kahdentenakymmenentenäneljäntenä päivänä marraskuuta vuonna tuhatyhdeksänsataayhdeksänkymmentäseitsemän.
 Som skedde i Bryssel den tjugofjärde november nittonhundranittiosju.
 Pour le Royaume de Belgique
 Voor het Koninkrijk België
 Für das Königreich Belgien
 Cette signature engage également la Communauté française, la Communauté flamande, la Communauté germanophone, la Région wallonne, la Région flamande et la Région de Bruxelles-Capitale.
 Deze handtekening verbindt eveneens de Vlaamse Gemeenschap, de Franse Gemeenschap, de Duitstalige Gemeenschap, het Vlaamse Gewest, het Waalse Gewest en het Brusselse Hoofdstedelijke Gewest.
 Diese Unterschrift verbindet zugleich die Deutschsprachige Gemeinschaft, die Flämische Gemeinschaft, die Französische Gemeinschaft, die Wallonische Region, die Flämische Region und die Region Brüssel-Hauptstadt.
 På Kongeriget Danmarks vegne
 Für die Bundesrepublik Deutschland
 Για την Ελληνική Δημοκρατία
 Por el Reino de España
 Pour la République française
 Thar cheann Na hÉireann
 For Ireland
 Per la Repubblica


text:
italiana
 Pour le Grand-Duché de Luxembourg
 Voor het Koninkrijk der Nederlanden
 Für die Republik Österreich
 Pela República Portuguesa
 Suomen tasavallan puolesta
 För Konungariket Sverige
 For the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland
 Por las Comunidades Europeas
 For De Europæiske Fællesskaber
 Für die Europäischen Gemeinschaften
 Για τις Ευρωπαϊκές Κοινότητες
 For the European Communities
 Pour les Communautés européennes
 Per le Comunità europee
 Voor de Europese Gemeenschappen
 Pelas Comunidades Europeias
 Euroopan yhteisöjen puolesta
 På Europeiska gemenskapernas vägnar
 СЪВМЕСТНИ ДЕКЛАРАЦИИ
 СЪВМЕСТНА ДЕКЛАРАЦИЯ ОТНОСНО ЧЛЕН 28
 С цел насърчаване постепенното установяване на обширна евросредиземноморска зона за свободна търговия, в съответствие със заключенията на Европейския съвет в Кан и тези на Барселонската конференция, страните:
 —
 се споразумяха в Протокол No 3 относно определяне на понятието „продукти с произход“ да се предвиди прилагане на диагонална кумулация преди сключването и влизането в сила на споразуменията за свободна търговия между средиземноморските страни,
 —
 потвърдиха отново задължението си по отношение хармонизацията на правилата за произход в евросредиземноморската зона за свободна търговия. Когато се налага, Съветът за асоцииране приема мерки за преразглеждане на протокола с оглед постигането на тази цел.
 СЪВМЕСТНА ДЕКЛАРАЦИЯ ОТНОСНО ЧЛЕНОВЕ 51 И 52
 Ако в хода на постепенното въвеждане на разпоредбите на споразумението Йордания изпита сериозни трудности по платежния си баланс, е възможно провеждането на консултации между Йордания и Общността с оглед определяне на най-подходящите средствата и начини за оказване на съдействие на Йордания за справяне с тези трудности.
 Такива консултации ще се проведат съвместно с Международния валутен фонд.
 СЪВМЕСТНА ДЕКЛАРАЦИЯ ОТНОСНО ИНТЕЛЕКТУАЛНАТА, ИНДУСТРИАЛНАТА И ТЪРГОВСКАТА СОБСТВЕНОСТ (ЧЛЕН 56 И ПРИЛОЖЕНИЕ VII)
 За целите на настоящото споразумение, интелектуалната, индустриална и търговска собственост включва по-конкретно авторско право, включително авторското право върху компютърни програми и други сродни права, правата върху бази данни, патенти, полезни модели, географски означения, включително наименования за произход, търговски марки и марки за услуги, топология на интегрални схеми, както и защита срещу нелоялна конкуренция, както е определена в член 10, второ от Парижката конвенция за закрила на индустриалната собственост (Стокхолмски акт, 1967 г.) и закрила на неразгласена информация за ноу-хау.
 СЪВМЕСТНА ДЕКЛАРАЦИЯ ОТНОСНО ЧЛЕН 62
 Страните потвърдиха ангажимента си по отношение на мирния процес в Близкия Изток и своето убеждение, че мирът може да укрепне чрез регионалното сътрудничество. Общността е готова да окаже подкрепа на съвместни проекти за развитие, представени от Йордания и другите регионални партньори, при спазване на условията на съответните технически и бюджетни процедури на Общността.
 СЪВМЕСТНА ДЕКЛАРАЦИЯ ОТНОСНО ДЕЦЕНТРАЛИЗИРАНОТО СЪТРУДНИЧЕСТВО
 Страните потвърдиха значението, което отдават на програмите за децентрализирано сътрудничество като допълнително средство за насърчаване на обмена на опит и знания в средиземноморския регион, както и между Европейската общност и нейните средиземноморски партньори.
 СЪВМЕСТНА ДЕКЛАРАЦИЯ ОТНОСНО ДЯЛ VII
 Общността и Йордания ще предприемат подходящи мерки за насърчаване и подпомагане на йорданските предприятия посредством техническата и финансова помощ, с цел модернизиране на техните съществуващи инсталации и създаването на нови.
 СЪВМЕСТНА ДЕКЛАРАЦИЯ ОТНОСНО ЧЛЕН 101
 1.
 Страните приемат, че за целите на правилното тълкуване и прилагане на споразумението, понятието „особено неотложни случаи“ в член 101 означава съществено нарушение на споразумението от страна на


text:
една от страните. Съществено нарушение на споразумението представлява:
 —
 незачитане на споразумението по начин, който не се санкционира от общите правила на международното право,
 —
 неспазване на съществен елемент на споразумението, възпроизведен в член 2.
 2.
 Страните се съгласяват, че „подходящи мерки“ съгласно член 101 са мерките, които са предприети в съответствие с международното право. Когато една страна предприема мерки в особено неотложни случаи, в съответствие с член 101, другата страна може да се възползва от процедурата за уреждане на спорове.
 СЪВМЕСТНА ДЕКЛАРАЦИЯ ОТНОСНО РАБОТНИЦИТЕ
 Страните потвърждават отново значението, която отдават на справедливото третиране на чуждестранните работници, законно пребиваващи и наети на работа на тяхна територия. В случай, че Йордания поиска, държавите-членки приемат да разгледат възможността от започване на преговори за двустранни споразумения на реципрочна основа относно условията на труд и социални права на йорданските работници и на работниците на държавите-членки, законно пребиваващи и наети на работа на съответните им територии.
 СЪВМЕСТНА ДЕКЛАРАЦИЯ ОТНОСНО СЪТРУДНИЧЕСТВОТО ЗА ПРЕДОДВРАТЯВАНЕ И КОНТРОЛ НА НЕЗАКОННАТА ИМИГРАЦИЯ
 1. Страните се споразумяват да си сътрудничат с цел предотвратяване и контрол на незаконната имиграция. За целта, всяка от страните приема да разреши репатрирането на свои граждани, незаконно пребиваващи на територията на другата страна, по искане на последната и без допълнителни формалности. За тази цел страните ще осигурят съответните документи за самоличност на своите граждани.
 По отношение държавите-членки на Европейския съюз, това задължение се прилага само за лицата, които следва да бъдат считани за техни граждани за целите на Общността, съгласно Декларация No 2 към Договора за Европейския съюз.
 2. Всяка страна се съгласява да сключи, по искане на другата страна, двустранни споразумения, уреждащи специалните задължения по отношение на сътрудничеството за предотвратяване и контрол на незаконната имиграция, включително задължението за разрешаване репатрирането на граждани на други страни и на лица без гражданство, преминали на територията на една от страните от другата страна.
 3. Съветът за асоцииране проучва какви други съвместни усилия могат да бъдат предприети с цел предотвратяването и контрола на нелегалната имиграция.
 4. Нищо при прилагането на настоящата съвместна декларация не противоречи,нито ограничава съответните задължения на всяка от страните, произтичащи от действащи актове в областта на правата на човека.
 СЪВМЕСТНА ДЕКЛАРАЦИЯ ОТНОСНО ЗАЩИТАТА НА ДАННИ
 Страните се споразумяват да осигурят защитата на данни във всички области, в които се налага обмен на лични данни.
 СЪВМЕСТНА ДЕКЛАРАЦИЯ ОТНОСНО КНЯЖЕСТВО АНДОРА
 1.
 Продуктите с произход от Княжество Андора, включени в глави 25 - 97 на Хармонизираната система, се приемат в Йордания като продукти с произход от Общността по смисъла на настоящото споразумение.
 2.
 Протокол 3 се прилага mutatis mutandis за целите на определянето на произхода на посочените продукти.
 СЪВМЕСТНА ДЕКЛАРАЦИЯ ОТНОСНО РЕПУБЛИКА САН МАРИНО
 1.
 Продуктите с произход от Република Сан Марино, се приемат в Йордания като продукти с произход от Общността по смисъла на настоящото споразумение.
 2.
 Протокол 3 се прилага mutatis mutandis за целите на определянето на произхода на посочените продукти.


text:
 4.3.2021
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 75/35
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП No 197/2018
 от 21 септември 2018 година
 за изменение на приложение XXI (Статистика) към Споразумението за ЕИП [2021/311]
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство („Споразумението за ЕИП“), и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Регламент (ЕС) No 2017/2119 на Комисията от 22 ноември 2017 г. за установяване на предвидения в Регламент (ЕИО) No 3924/91 на Съвета „Продком списък“ на промишлените продукти (1) следва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.
 (2)
 Поради това приложение XXI към Споразумението за ЕИП следва да бъде съответно изменено,
 ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
 Член 1
 След точка 4ao (Регламент (ЕС) 2016/1872 на Комисията) от приложение XXI към Споразумението за ЕИП се вмъква следната точка:
 „4aп.
 32017 R 2119: Регламент (ЕС) No 2017/2119 на Комисията от 22 ноември 2017 г. за установяване на предвидения в Регламент (ЕИО) No 3924/91 на Съвета „Продком списък“ на промишлените продукти (ОВ L 325, 8.12.2017 г., стр. 1)“.
 Член 2
 Текстовете на Регламент (ЕС) 2017/2119 на исландски и норвежки език, които ще бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила на 22 септември 2018 г., при условие че са внесени всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението за ЕИП (*1).
 Член 4
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 21 септември 2018 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 Oda Helen SLETNES
 (1) ОВ L 325, 8.12.2017 г., стр. 1.
 (*1) Без отбелязани конституционни изисквания.


text:
 5.8.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 204/112
 Само оригиналните текстове на ИКЕ на ООН имат правна сила съгласно международното публично право. Статутът и датата на влизане в сила на настоящото правило следва да бъдат проверени в последната версия на документа на ИКЕ на ООН за статута TRANS/WP.29/343, който е на разположение на:
 http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html
 Изменения на Правило No 138 на Икономическата комисия за Европа на ООН (ИКЕ на ООН) — единни разпоредби за одобряване на тихи пътни превозни средства по отношение на тяхната намалена чуваемост
 Изменения на Правило No 138, публикувано в ОВ L 9 от 13 януари 2017 г.
 Включващо всички текстове в сила до:
 Притурка 1 към първоначалната версия на правилото — дата на влизане в сила: 10 октомври 2017 г.
 серия 01 от изменения — дата на влизане в сила: 10 октомври 2017 г.
 Точка 1 се изменя и гласи, както следва:
 „1. ОБХВАТ
 Настоящото правило се прилага към електрифицираните превозни средства от категории M и N, които могат да бъдат задвижвани в нормален режим, на заден ход или най-малкото с една предна предавка без функционирането на двигател с вътрешно горене (1), по отношение на тяхната чуваемост.“
 Точка 2.7 се изменя и гласи, както следва:
 „2.7.
 „Функция за пауза“ е механизъм, даващ възможност на водача да преустанови действието на АССПС.“
 Точка 6.2.6 се изменя и гласи, както следва:
 „6.2.6. Функция за пауза
 Забранява се всякаква функция за пауза, определена в точка 2.7.“
 Точка 11 се изменя и гласи, както следва:
 „11. ПРЕХОДНИ РАЗПОРЕДБИ
 11.1. До 30 юни 2019 г. за проверка на съответствието на изпитвателното трасе, описано в приложение 3, точка 2.1.2 от настоящото правило, може да се използва ISO 10844:1994 вместо ISO 10844:2014.
 11.2. Считано от официалната дата на влизане в сила на серия 01 от изменения, никоя страна по Спогодбата, прилагаща настоящото правило, не отказва да издава или да приема одобрения на типа съгласно настоящото правило, изменено със серията 01 от изменения.
 11.3. Считано от 1 септември 2019 г., страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, няма да бъдат задължени да приемат одобрения на типа съгласно настоящото правило в първоначалната му версия, издадени първоначално след 1 септември 2019 г.
 11.4. До 1 септември 2021 г. страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, приемат одобрения на типа съгласно настоящото правило в първоначалната му версия, издадени първоначално преди 1 септември 2019 г.
 11.5. Считано от 1 септември 2021 г., страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, няма да бъдат задължени да приемат одобрения на типа съгласно настоящото правило в първоначалната му версия.
 11.6. Независимо от точки 11.3—11.5 по-горе одобренията на типа, издадени съгласно настоящото правило в първоначалната му версия, които не са засегнати от серия 01 от изменения, продължават да са валидни и страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, ги приемат.
 11.7. Без да се засягат гореспоменатите преходни разпоредби, страните по Спогодбата, в които настоящото правило започва да се прилага след датата на влизане в сила на серия 01 от изменения, не са задължени да приемат одобрения на типа, издадени в съответствие с настоящото правило в първоначалната му


text:
версия, и единствено са задължени да приемат одобрение на типа, издадено в съответствие със серия 01 от изменения.
 11.8. Страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, не отказват да издават одобрения на типа или техни разширения съгласно настоящото правило в първоначалната му версия.“
 Приложение 1, допълнение към формуляра за съобщение No..., техническа информация, точка 1.2 се изменя и гласи, както следва:
 1.2. Описание на АССПС (ако е приложимо): ...
 1.2.1. Звук при престой на място (да/не)
 1.2.2. Брой на звуковите сигнали, от които водачът може да избира (1/2/3/...)“


text:
 Важна правна забележка
 |
 22001D0129
 Официален вестник n° L 022 , 24/01/2002 стр. 0011 - 0012 специално чешко издание глава 11 том 07 стр. 13 - 14 специално испанско издание глава 11 том 07 стр. 13 - 14 специално унгарско издание глава 11 том 07 стр. 13 - 14 специално литвийско издание глава 11 том 07 стр. 13 - 14 LV.ES глава 11 том 07 стр. 13 - 14 MT.ES глава 11 том 07 стр. 13 - 14 PL.ES глава 11 том 07 стр. 13 - 14 SK.ES глава 11 том 07 стр. 13 - 14 специално словенско издание глава 11 том 07 стр. 13 - 14
 Решение на Съвместния комитет на ЕИПNo 129/2001от 23 ноември 2001 годиназа изменение на приложение I (Ветеринарни и фитосанитарни въпроси) към Споразумението за ЕИПСЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с Протокол за адаптиране на Споразумението за Европейското икономическо пространство, по-нататък наричано "Споразумението", и по-специално член 98 от него,като има предвид, че:(1) Приложение I към споразумението бе изменено с Решение No 102/2001 на Съвместния комитет на ЕИП от 26 октомври 2001 г. [1].(2) Решение 2000/288/ЕО на Комисията от 4 април 2000 г. за изменение на Решение 92/486/ЕИО относно установяване на формата на сътрудничество между център за управление (сървър) ANIMO и държавите-членки [2] се включва в споразумението.(3) Решение 2000/351/ЕО на Комисията от 3 май 2000 г. относно процедурата за поръчване на нов съвместен централен сървър за процедурата за определяне на нов общ център за управление (сървър) за интегрираната компютризирана ветеринарна система [3] се включва в споразумението.(4) Настоящото решение не се прилага за Лихтенщайн,РЕШИ:Член 1Приложение I, глава I, раздел 1.2 на споразумението се изменя, както следва:1. Към точка 12 (Решение 92/486/ЕИО на Комисията) се добавя следното тире:- "— 32000 D 0288: Решение 2000/288/ЕО на Комисията от 4 април 2000 г. (ОВ L 98, 19.4.2000 г., стр. 37)."2. След точка 103 (Решение 2000/350/ЕО) се добавя следната точка:"104. 32000 D 0351: Решение 2000/351/ЕО на Комисията от 3 май 2000 г. относно процедурата за поръчване на нов съвместен централен сървър за относно процедурата за определяне на нов общ център за управление (сървър) за интегрираната компютризирана ветеринарна система (ОВ L 124, 25.5.2000 г., стр. 61).Настоящият акт не се прилага за Исландия."Член 2Текстовете на Решения 2000/288/ЕО и 2000/351/ЕО на Комисията на исландски и норвежки език, които предстои да бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейските общности, са автентични.Член 3Настоящото решение влиза в сила на 24 ноември 2001 г., при условие че всички нотификации до Съвместния комитет на ЕИП [****]. съгласно член 103, параграф 1 от споразумението са направени.Член 4Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейските общности.Съставено в Брюксел на 23 ноември 2001 година.За Съвместния комитет на ЕИППредседателE. Bull[1] ОВ L 322, 6.12.2001 г., стр. 6.[2] ОВ L 98, 19.4.2000 г., стр. 37.[3] ОВ L 124, 25.5.2000 г., стр. 61.[****] Не са посочени конституционни изисквания.--------------------------------------------------


text:
 27.11.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 342/26
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 126/2014
 от 27 юни 2014 година
 за изменение на приложение II (Технически правила, стандарти, изпитвания и сертифициране) към Споразумението за ЕИП
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство (Споразумението за ЕИП), и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Директива 2011/88/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. за изменение на Директива 97/68/ЕО по отношение на разпоредбите за двигателите, пуснати на пазара в рамките на гъвкавия механизъм (1) следва да бъде включена в Споразумението за ЕИП.
 (2)
 Поради това приложение II към Споразумението за ЕИП следва да бъде съответно изменено,
 ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
 Член 1
 В глава XXIV, точка 1а (Директива 97/68/ЕО на Европейския парламент и на Съвета) от приложение II към Споразумението за ЕИП се добавя следното тире:
 „—
 32011 L 0088: Директива 2011/88/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. (ОВ L 305, 23.11.2011 г., стр. 1)“
 Член 2
 Текстовете на Директива 2011/88/ЕС на исландски и норвежки език, които ще бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила на 28 юни 2014 г., при условие че са внесени всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението за ЕИП (2).
 Член 4
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 27 юни 2014 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 Gianluca GRIPPA
 (1) ОВ L 305, 23.11.2011 г., стр. 1.
 (2) Без отбелязани конституционни изисквания.


text:
 |
 22010A1214(01)
 Протокол между Европейската общност и Република Ливан, с който се създава механизъм за уреждане на спорове, свързани с търговските разпоредби на Евро-средиземноморското споразумение за асоцииране между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Република Ливан, от друга страна
 Официален вестник n° L 328 , 14/12/2010 стр. 21 - 35
 Протоколмежду Европейската общност и Република Ливан, с който се създава механизъм за уреждане на спорове, свързани с търговските разпоредби на Евро-средиземноморското споразумение за асоцииране между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Република Ливан, от друга странаЕВРОПЕЙСКАТА ОБЩНОСТ,наричана по-долу "Общността",от една страна, иРЕПУБЛИКА ЛИВАН,наричана по-долу "Ливан",от друга страна,СЕ СПОРАЗУМЯХА ЗА СЛЕДНОТО:ГЛАВА IЦЕЛ И ПРИЛОЖНО ПОЛЕЧлен 1ЦелЦелта на настоящия протокол е предотвратяване и уреждане на всякакви търговски спорове, които биха могли да възникнат между страните, с оглед постигане, в рамките на възможното, на взаимно приемливо решение.Член 2Прилагане на протоколаРазпоредбите на настоящия протокол се прилагат по отношение на всеки спор, свързан с тълкуването и прилагането на разпоредбите на дял II (с изключение на членове 23, 24 и 25) от Евро-средиземноморското споразумение за асоцииране между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Република Ливан, от друга страна (наричано по-долу "споразумението за асоцииране"), освен ако изрично не е предвидено друго [1]. Член 82 от споразумението за асоцииране се прилага към спорове, свързани с прилагането и тълкуването на други разпоредби на посоченото споразумение.ГЛАВА IIКОНСУЛТАЦИИ И МЕДИАЦИЯЧлен 3Консултации1. Страните се стремят да изгладят всяко различие относно тълкуването и прилагането на разпоредбите, посочени в член 2, като започват добросъвестни консултации в рамките на Съвета за асоцииране с цел постигане на своевременно, справедливо и взаимно приемливо решение.2. Дадена страна отправя искане за провеждане на консултации, като изпраща до другата страна писмено искане, с копие до Подкомитета по промишленост, търговия и услуги, като посочва спорната мярка и разпоредбите от споразумението за асоцииране, които счита за приложими.3. Консултациите се провеждат на територията на страната ответник не по-късно от 30 дни от датата на получаване на искането, освен ако страните не се споразумеят за друго. Консултациите се считат за приключени след изтичане на 60 дни от датата на получаване на искането за провеждане на консултации, освен ако двете страни не решат да ги продължат. Консултациите, по-специално цялата предоставена информация и позициите, изразени от страните по време на процедурата, са поверителни и не засягат правата, които всяка от страните би могла да упражни в рамките на последващ етап на процедурата.4. Консултациите в неотложни случаи, включително тези, които са свързани с бързоразвалящи се или сезонни стоки, се провеждат в рамките на 15 дни от датата на получаване на искането и се считат за приключени след изтичане на 30 дни от датата на получаване на искането.5. Ако страната, до която е отправено искането за провеждане на консултации, не отговори на искането в рамките на десет работни дни от датата на получаването му или ако консултациите не бъдат проведени в сроковете, предвидени съответно в параграф 3 или параграф 4, или ако консултациите са приключили, без да се стигне до взаимно приемливо решение, страната жалбоподател може да поиска


text: съставянето на арбитражен комитет в съответствие с член 5.Член 4Медиация1. Ако в резултат на консултациите не бъде постигнато взаимно приемливо решение, страните могат по взаимно съгласие да се обърнат към медиатор. Всяко искане за медиация трябва да бъде подадено в писмена форма до Подкомитета по промишленост, търговия и услуги и да посочва мярката, която е била предмет на консултациите, както и установената по взаимно съгласие задача на медиацията. Всяка страна се задължава да проявява разбиране по отношение на исканията за медиация.2. Ако страните не се споразумеят за избора на медиатор в рамките на пет работни дни от датата на получаване на искането за медиация, председателите на Подкомитета по промишленост, търговия и услуги или техен представител определят медиатор чрез жребий измежду посочените в списъците по член 19 лица, които не са граждани на никоя от страните. Изборът се прави в рамките на десет работни дни от датата на получаване на искането за медиация. Медиаторът насрочва среща със страните не по-късно от 30 дни след избора. Медиаторът получава бележките на всяка от страните не по-късно от 15 дни преди срещата и може да поиска от страните или от експерти или технически съветници допълнителната информация, която счита за необходима. Всяка информация, получена по този начин, трябва да бъде предоставена на всяка от страните и те могат да представят своите бележки по въпроса. Медиаторът изготвя становището си не по-късно от 45 дни след избирането си.3. Становището на медиатора може да съдържа препоръка за предприемане на мерки за уреждане на спора, които са в съответствие с разпоредбите, посочени в член 2. Неговото становище не е обвързващо.4. Страните могат да се споразумеят за промяна на сроковете, посочени в параграф 2. Медиаторът също може да реши да промени тези срокове по искане на някоя от страните или по своя собствена инициатива, с оглед на конкретните трудности, с които се е сблъскала страната, и на сложността на делото.5. Процедурата по медиация, особено становището на медиатора и цялата предоставена информация и бележките, направени от страните по време на процедурата, са поверителни и не засягат правата, които всяка от страните би могла да упражни в рамките на последващ етап на процедурата.6. Ако страните се споразумеят за това, процедурата по медиация може да продължи и по време на арбитражната процедура.7. Медиаторът може да бъде заменен единствено поради причините и по реда, изложени в правила 17—20 от процедурния правилник.ГЛАВА IIIПРОЦЕДУРИ ПО УРЕЖДАНЕ НА СПОРОВЕРАЗДЕЛ IАрбитражна процедураЧлен 5Започване на арбитражната процедура1. Когато страните не успеят да решат спора чрез консултации, както е предвидено в член 3, или чрез медиация, както е предвидено в член 4, страната жалбоподател може да поиска съставянето на арбитражен комитет.2. Искането за съставяне на арбитражен комитет се отправя в писмена форма до страната ответник и до Подкомитета по промишленост, търговия и услуги. Страната жалбоподател посочва в искането си конкретните спорни мерки и обяснява как тези мерки нарушават разпоредбите, посочени в член 2. Искането за съставяне на арбитражен комитет се подава не по-късно от 18 месеца от датата на получаване на искането за консултации, без да се засяга правото на


text: страната жалбоподател да поиска в бъдеще нови консултации по същия въпрос.Член 6Съставяне на арбитражния комитет1. Арбитражният комитет се състои от трима арбитри.2. В срок десет работни дни от датата на получаване на искането за съставяне на арбитражен комитет от страната ответник страните провеждат консултации, за да постигнат съгласие относно състава на арбитражния комитет.3. В случай че страните не могат да се споразумеят за състава му в срока, посочен в параграф 2, всяка от страните може да поиска председателите на Подкомитета по промишленост, търговия и услуги или техен представител да определят чрез жребий тримата членове на арбитражния комитет от списъка, изготвен съгласно член 19, като едно от лицата е измежду предложените от страната жалбоподател, едно от лицата е измежду предложените от страната ответник и едно от лицата е измежду избраните да изпълняват функциите на председател. Ако страните се договорят за един или двама от членовете на арбитражния комитет, другия(ите) член(ове) се назначава(т) по същата процедура.4. Председателите на Подкомитета по промишленост, търговия и услуги или техен представител избират арбитрите в рамките на пет работни дни след посоченото в параграф 3 искане.5. Датата на съставяне на арбитражния комитет е датата, на която са определени тримата арбитри.6. Арбитрите може да бъдат заменени единствено поради причините и по реда, изложени в правила 17—20 от процедурния правилник.Член 7Междинен доклад на арбитражния комитетАрбитражният комитет представя на страните междинен доклад, съдържащ неговите констатации, съответните приложими разпоредби и основните мотиви за всички направени от него констатации и препоръки, не по-късно от 120 дни от датата на съставяне на арбитражния комитет. Всяка страна може, в рамките на 15 дни от съобщаването на доклада, да отправи писмено искане до арбитражния комитет да преразгледа конкретни аспекти от междинния доклад. Аргументите, изтъкнати по време на стадия на междинно преразглеждане, се разглеждат в рамките на окончателния доклад на комитета.Член 8Решение на арбитражния комитет1. Арбитражният комитет съобщава решението си на страните и на Подкомитета по промишленост, търговия и услуги в рамките на 150 дни от датата на съставянето си. Когато председателят на комитета счита, че този срок не може да бъде спазен, той уведомява писмено страните и Подкомитета по промишленост, търговия и услуги за това, като посочва причините за закъснението и датата, на която арбитражният комитет предвижда да приключи своята работа. При никакви обстоятелства решението не може да бъде съобщено по-късно от 180 дни след датата на съставяне на арбитражния комитет.2. При неотложни случаи, включително тези, които са свързани с бързоразвалящи се или сезонни стоки, арбитражният комитет прави всичко необходимо, за да се произнесе в рамките на 75 дни от датата на своето съставяне. При никакви обстоятелства решението не може да бъде съобщено повече от 90 дни от датата на съставяне на арбитражния комитет. В срок от десет дни от своето съставяне арбитражният комитет може да приеме предварително решение за това дали смята случая за неотложен.3. Арбитражният комитет трябва, по молба и на двете страни, да спре работата си по всяко време за период, определен от двете страни и който не надвишава дванадесет месеца, и да поднови работата си при изтичането на този така определен


text: период по искане на страната жалбоподател. Ако страната жалбоподател не поиска подновяването на работата на арбитражния комитет преди изтичането на определения период, през който работата е спряна, процедурата се прекратява. Спирането и прекратяването на работата на арбитражния комитет не засягат правата, които всяка от страните би могла да упражни в рамките на друга процедура по същия въпрос.РАЗДЕЛ IIИзпълнениеЧлен 9Изпълнение на решението на арбитражния комитетВсяка страна взема необходимите мерки за изпълнение на решението на арбитражния комитет и страните се стремят да се споразумеят относно срока, необходим за изпълнение на решението.Член 10Разумен срок за изпълнение1. Не по-късно от 30 дни след съобщаване на решението на арбитражния комитет на страните страната ответник уведомява страната жалбоподател, както и Подкомитета по промишленост, търговия и услуги за срока, който ѝ е необходим за изпълнението на решението (наричан по-долу "разумен срок"), ако незабавното изпълнение не е възможно.2. В случай на несъгласие между страните относно това, кое представлява разумен срок за изпълнение на решението на арбитражния комитет, страната жалбоподател подава, в рамките на 20 дни от получаването на съобщението на страната ответник по параграф 1, писмено искане до арбитражния комитет да определи продължителността на този срок. Едновременно с това искането се съобщава на другата страна и Подкомитета по промишленост, търговия и услуги. Арбитражният комитет съобщава своето решение на страните и Подкомитета по промишленост, търговия и услуги в рамките на 30 дни от отправянето на искането.3. Разумният срок може да бъде удължен по взаимно съгласие между страните.Член 11Преглед на мерките, предприети с оглед изпълнение на решението на арбитражния комитет1. Страната ответник уведомява другата страна и Подкомитета по промишленост, търговия и услуги преди изтичане на разумния срок за всяка мярка, която тя е предприела с оглед изпълнение на решението на арбитражния комитет.2. При разногласия между страните относно съществуването на мярката, съобщена съгласно параграф 1, или относно нейната съвместимост с посочените в член 2 разпоредби страната жалбоподател може да отправи писмено искане до арбитражния комитет да се произнесе по въпроса. В това искане се посочва конкретната спорна мярка и се обяснява причината, поради която се счита, че тази мярка е несъвместима с посочените в член 2 разпоредби. Арбитражният комитет съобщава своето решение в рамките на 90 дни от датата на подаване на искането. При неотложни случаи, включително тези, които са свързани с бързоразвалящи се и сезонни стоки, арбитражният комитет съобщава решението си в рамките на 45 дни от датата на подаване на искането.Член 12Временни мерки в случай на неизпълнение1. Ако преди изтичането на разумния срок страната ответник не съобщи мерките, които е предприела, за да се изпълни решението на арбитражния комитет, или ако той реши, че съобщената съгласно член 11, параграф 1 мярка е несъвместима със задълженията на посочената страна по разпоредбите, посочени в член 2, страната ответник трябва да направи предложение за временна компенсация, ако страната жалбоподател поиска това.2. Ако не бъде постигнато споразумение относно компенсацията в срок от 30 дни от края на разумния срок или от решението на арбитражния комитет по член 11, че предприетата мярка за изпълнение е несъвместима с посочените в член 2 разпоредби, страната жалбоподател


text: има право, след като уведоми другата страна и Подкомитета по промишленост, търговия и услуги, да спре изпълнението на задълженията си, произтичащи от посочените в член 2 разпоредби, в степен, съответстваща на причинените с нарушението загуба или намаляване на ползите. Страната жалбоподател може да приложи спирането десет работни дни след датата на получаване на съобщението от страната ответник, освен ако последната не е поискала започване на арбитражна процедура съгласно параграф 3.3. Ако страната ответник счита, че спирането на изпълнението на задълженията не съответства на причинените поради нарушението загуба или намаляване на ползите, тя може да отправи писмено искане до арбитражния комитет да се произнесе по въпроса. Това искане се съобщава на другата страна и на Подкомитета по промишленост, търговия и услуги преди изтичането на срока от десет работни дни, посочен в параграф 2. Арбитражният комитет, след като се е допитал до експерти, ако е счел това за необходимо, в рамките на 30-дневен срок от датата на отправянето на искането съобщава на страните и на Подкомитета по промишленост, търговия и услуги решението си за степента на спиране на изпълнението на задължения. Изпълнението на задълженията не се спира, докато арбитражният комитет не съобщи решението си и всяко спиране трябва да е в съответствие с решението на арбитражния комитет.4. Спирането на изпълнението на задълженията е временно и се прилага само докато мярката, за която е установено, че е несъвместима с разпоредбите, посочени в член 2, не бъде отменена или изменена така, че да бъде в съответствие с посочените разпоредби, както е предвидено в член 13, или докато страните не постигнат съгласие за уреждане на спора.Член 13Преглед на мерки за изпълнение, приети след спиране на изпълнението на задълженията1. Страната ответник съобщава на другата страна и на Подкомитета по промишленост, търговия и услуги всички мерки, които е предприела, за да изпълни решението на арбитражния комитет, и искането си за отмяна на спирането на изпълнението на задълженията от страната жалбоподател.2. Ако в рамките на 30 дни от датата на получаване на съобщението страните не постигнат споразумение относно съвместимостта на съобщените мерки с посочените в член 2 разпоредби, страната жалбоподател се обръща с писмено искане до арбитражния комитет да се произнесе по въпроса. Това искане се съобщава едновременно на другата страна и на Подкомитета по промишленост, търговия и услуги. Решението на арбитражния комитет се съобщава на страните и на Подкомитета по промишленост, търговия и услуги в рамките на 45 дни от датата на отправяне на искането. Ако арбитражният комитет реши, че предприетите мерки за изпълнение са съвместими с посочените в член 2 разпоредби, спирането на изпълнението на задълженията се отменя.РАЗДЕЛ IIIОбщи разпоредби относно процедуратаЧлен 14Решение по взаимно съгласиеСтраните може по всяко време да постигнат съгласие относно уреждането на даден спор съгласно настоящия протокол. Те уведомяват Подкомитета по промишленост, търговия и услуги и арбитражния комитет за това. След съобщаването на приетото по взаимно съгласие решение арбитражният комитет преустановява работата си и процедурата се прекратява.Член 15Процедурен правилник1. Процедурите за уреждане на спорове, посочени в глава III, се уреждат от процедурния правилник, приложен към настоящия протокол.2. Всяко заседание на арбитражния комитет