text:
стремят да улесняват и насърчават търговията с екологични стоки и услуги и инвестициите в такива стоки и услуги по начин, който е съвместим с настоящото споразумение;
 в)
 се стремят да улесняват търговията със стоки и услуги и инвестициите в стоки от услуги, които са от особено значение за смекчаване на последиците от изменението на климата, като например свързаните с устойчивата енергия от възобновяеми източници и енергоспестяващите стоки и услуги, по начин, който е съвместим с настоящото споразумение;
 г)
 се стремят да насърчават търговията със стоки и инвестициите в стоки, които допринасят за подобряване на социалните условия и за екологосъобразни практики, в т.ч. стоки, които са предмет на схеми за етикетиране, и признават приноса на други доброволни, включително частни, инициативи за устойчивостта; и
 д)
 поощряват корпоративната социална отговорност и обмена на мнения и информация по този въпрос чрез Комитета по търговията и устойчивото развитие и — доколкото това е целесъобразно — в рамките на други форуми. В тази връзка страните признават значението на относимите международно признати принципи и насоки, включително на Ръководните насоки на ОИСР за многонационалните предприятия, които са част от Декларацията на ОИСР относно международните инвестиции и многонационалните предприятия, приета от ОИСР на 21 юни 1976 г., и Тристранната декларация за принципите относно многонационалните предприятия и социалната политика, приета от Административния съвет на Международното бюро по труда през ноември 1977 г.
 ЧЛЕН 16.6
 Биологично разнообразие
 1. Всяка от страните признава значението и ролята на търговията и инвестициите за осигуряване на опазването и устойчивото използване на биологичното разнообразие в съответствие със относимите международни споразумения, по които тя е страна, а именно Конвенцията за биологичното разнообразие, съставена в Рио де Жанейро на 5 юни 1992 г., и допълнителните протоколи към нея и Конвенцията по международната търговия със застрашени видове от дивата фауна и флора, съставена във Вашингтон на 3 март 1973 г. (наричана по-нататък „CITES“).
 2. В този контекст всяка от страните:
 а)
 поощрява използването на продукти, които са получени чрез устойчиво използване на природните ресурси и способстват за опазването и устойчивото използване на биологичното разнообразие, включително чрез схеми за етикетиране, като отчита значението на търговията с подобни продукти;
 б)
 въвежда ефективни мерки, като например мерки за наблюдение и правоприлагане, както и действия за повишаване на осведомеността, за борба с незаконната търговия със застрашени видове от дивата фауна и флора, включени в CITES, и — доколкото е целесъобразно — с други застрашени видове;
 в)
 изпълняват по целесъобразност решенията, приети по силата на международните споразумения, посочени в параграф 1, включително чрез закони, подзаконови нормативни актове, стратегии, планове и програми; а също така
 г)
 обменят информация и провеждат консултации на двустранно и многостранно равнище с другата страна по въпроси, които имат отношение към настоящия член, включително търговията с продукти на дивата природа и произведени от природни ресурси продукти, определяне на природозащитната стойност, картографирането и оценката на екосистемите и свързаните услуги, и достъпа до генетични ресурси и справедливата и равноправна подялба на ползите, произтичащи от тяхното използване.
 ЧЛЕН 16.7
 Устойчиво управление на горите и търговия с дървесина и продукти от дървесина
 1. Страните признават


text:
значението и ролята на търговията и инвестициите за осигуряване на опазването и устойчивото управление на горите.
 2. В този контекст страните:
 а)
 поощряват опазването и устойчивото управление на горите, както и търговията с дървесина и продукти от дървесина, в съответствие със законовите и подзаконовите разпоредби на държавата, в която е извършен дърводобивът;
 б)
 допринасят за борбата с незаконната сеч и свързаната с нея търговия, включително, доколкото е целесъобразно, търговията с трети страни; а също така
 в)
 обменят информация и споделят опит на двустранно и многостранно равнище с цел насърчаване опазването и устойчивото управление на горите и търговията със законно добита дървесина и изделия от дървесина, както и за целите на борбата с незаконната сеч.
 ЧЛЕН 16.8
 Търговия и устойчиво използване на рибните ресурси и устойчива аквакултура
 1. Страните признават значението и ролята на търговията и инвестициите за осигуряване на опазването и устойчивото използване и управление на рибните ресурси, опазване на морските екосистеми и насърчаване на отговорната и устойчива аквакултура.
 2. В този контекст страните:
 а)
 се придържат към Конвенцията на Организацията на обединените нации по морско право, Споразумението за насърчаване на спазването на международните мерки за опазване и управление от риболовните кораби в открито море, съставено в Рим на 24 ноември 1993 г., и Споразумението относно прилагането на разпоредби на Конвенцията на ООН по морско право от 10 декември 1982 г., свързани с опазването и управлението на трансгранично преминаващите и далекомигриращите рибни запаси, съставено в Ню Йорк на 4 август 1995 г.; предприемат мерки с оглед постигане на целите и спазване на принципите, залегнали в Кодекса за поведение за отговорен риболов, приет от Конференцията на Организацията по прехрана и земеделие на 31 октомври 1995 г.; насърчават изпълнението на мерките на пристанищната държава както в световен, така и в регионален мащаб, и — доколкото е целесъобразно — насърчават трети държави да ратифицират, приемат, одобрят или се присъединят към относимите международни споразумения, по които и двете са страна;
 б)
 способстват за опазването и устойчивото използване на рибните ресурси в рамките на подходящите за целта международни организации или органи, в които и двете страни участват, включително регионалните организации за управление на рибарството (наричани по-нататък „РОУР“), посредством, ако е приложимо, ефикасно наблюдение, контрол или прилагане на резолюциите, препоръките или мерките на РОУР, както и прилагането на техните схеми за документиране или за сертифициране на улова;
 в)
 приемат и прилагат съответните свои ефикасни инструменти за борба с незаконния, недеклариран и нерегламентиран (наричан по-нататък „ННН“) риболов, включително чрез правни инструменти, а когато е целесъобразно — и чрез мерки за контрол, наблюдение и прилагане, както и за управление на капацитета, като отчитат факта, че доброволният обмен на информация относно ННН риболов ще повиши ефикасността на тези инструменти в борбата с ННН риболов, и подчертават ключовата роля на членовете на РОУР с крупни пазари на риба и рибни продукти за постигането на устойчиво използване на рибните ресурси; а също така
 г)
 способстват за развитието на устойчива и отговорна аквакултура, при отчитане на нейните икономически, социални и екологични аспекти.
 ЧЛЕН 16.9
 Научни данни
 При изготвянето и прилагането на мерки

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
за опазване на околната среда или защита на условията на труд, които могат да засегнат търговията или инвестициите, страните вземат под внимание наличните научни и технически данни, а когато е целесъобразно — и относимите международни стандарти, насоки или препоръки, и се придържат към подход на предпазливост.
 ЧЛЕН 16.10
 Прозрачност
 Всяка от страните гарантира, че всяка мярка с общо приложение, насочена към постигане на целите на настоящата глава, се администрира по прозрачен начин в съответствие със законовите и подзаконовите разпоредби на тази страна и с глава 17, включително като предоставя на обществеността разумни възможности и достатъчно време да сподели мнението си и като публикува тези мерки.
 ЧЛЕН 16.11
 Преглед на въздействието върху устойчивото развитие
 Страните признават значението, което отдават на извършването — съвместно или самостоятелно — на преглед, наблюдение и оценка на въздействието на прилагането на споразумението върху устойчивото развитие, при използване и съответно ангажиране за участие на съответните техни процеси и институции, както и на създадените по силата на настоящото споразумение.
 ЧЛЕН 16.12
 Сътрудничество
 Като признават значението на сътрудничеството по свързаните с търговията и с инвестициите аспекти на политиките в областта на околната среда и на труда за постигане на целите на настоящото споразумение, страните могат, наред с другото, да:
 а)
 си сътрудничат на двустранно или многостранно равнище в областта на околната среда и на труда, включително в рамките на подходящи международни организации или органи, в които участват и двете страни;
 б)
 си сътрудничат при оценката на взаимното въздействие между търговията и околната среда, както и между търговията и труда, а също и при идентифициране на пътищата за засилване, предотвратяване или смекчаване на това въздействие, като вземат под внимание резултатите от наблюдението и оценката, извършени от страните, например от оценките на въздействието върху устойчивото развитие, що се отнася до Европейския съюз;
 в)
 си сътрудничат с цел улесняване и насърчаване на търговията с екологични стоки и услуги и инвестициите в такива стоки и услуги, по начин, който е съвместим с настоящото споразумение, включително посредством обмен на информация;
 г)
 си сътрудничат по отношение на схемите за етикетиране, включително посредством обмен на информация относно екомаркировката, както и по отношение на други мерки и инициативи, които допринасят за устойчивото развитие, включително, доколкото е целесъобразно, схемите за справедлива и етична търговия;
 д)
 си сътрудничат за насърчаване на корпоративната социална отговорност, по-специално чрез обмен на информация и най-добри практики, включително по отношение на спазването, изпълнението, последващите действия и разпространението на насоките и принципите, договорени на международно равнище;
 е)
 си сътрудничат по свързаните с търговията аспекти на Програмата на МОТ за достоен труд;
 ж)
 си сътрудничат по отношение на свързаните с търговията аспекти на многостранните споразумения в областта на околната среда, включително чрез обмен на мнения и информация за прилагането на CITES и чрез техническо и митническо сътрудничество;
 з)
 си сътрудничат по отношение на свързаните с търговията аспекти на международния режим за борба с изменението на климата, включително що се отнася до начините за насърчаване на технологиите с ниски нива на въглеродни емисии, на други благоприятни за климата технологии и на енергийната ефективност;
 и)
 си сътрудничат с


text:
цел насърчаване на опазването и устойчивото използване на биологичното разнообразие, включително като се борят срещу незаконната търговия със застрашени видове от дивата фауна и флора;
 й)
 си сътрудничат с цел насърчаване опазването и устойчивото управление на горите и търговията със законно добита дървесина и изделия от дървесина, както и за целите на борбата с незаконната сеч; а също така
 к)
 си сътрудничат на двустранна основа или в рамките на подходящи международни организации или органи, в които участват и двете страни, с цел насърчаване на устойчивите риболовни и аквакултурни практики и на търговията със законно добити рибни ресурси, както и за борба с ННН риболов.
 ЧЛЕН 16.13
 Комитет по търговията и устойчивото развитие
 1. Комитетът по търговията и устойчивото развитие, създаден по силата на член 22.3 (наричан по-нататък в настоящата глава „комитетът“), отговаря за ефективното прилагане и действие на разпоредбите на настоящата глава.
 2. Комитетът има следните функции:
 а)
 подлага на преглед и следи за прилагането и действието на разпоредбите на настоящата глава, а при необходимост отправя подходящи препоръки на вниманието на Съвместния комитет във връзка с член 22.1, параграф 5, буква г);
 б)
 разглежда всеки друг свързан с настоящата глава въпрос по взаимно съгласие на страните;
 в)
 взаимодейства с гражданското общество (128) във връзка с прилагането на настоящата глава;
 г)
 изпълнява други функции, евентуално делегирани му от Съвместния комитет на основание член 22.1, параграф 5, буква б), както и
 д)
 търси решения с оглед преодоляване на разногласията между страните по отношение на тълкуването или прилагането на настоящата глава, включително посредством процедурите, предвидени в член 16.17, параграф 5 (129).
 3. Комитетът провежда първото си заседание в рамките на една година от влизането в сила на настоящото споразумение. Впоследствие комитетът заседава в съответствие с член 22.3, параграф 3, буква а), без да се засягат процедурите, предвидени в член 16.17, параграф 5.
 4. Комисията се стреми към съгласуваност и сътрудничество между неговата работа и дейностите на МОТ, както и на компетентните многостранни организации или органи в областта на околната среда.
 ЧЛЕН 16.14
 Звена за контакт
 Непосредствено след влизането в сила на настоящото споразумение всяка от страните определя звено за контакт, което да улесни комуникацията между страните по всякакви въпроси, свързани с настоящата глава, и съобщава на другата страна координатите за връзка с това звено, включително информация за съответните длъжностни лица. Страните своевременно се информират взаимно за всяка промяна в посочените координати за връзка.
 ЧЛЕН 16.15
 Вътрешна консултативна група
 1. Всяка от страните свиква заседанията на своята или своите собствени нови или съществуващи вътрешни консултативни групи или групи по икономическите, социалните и екологичните въпроси, свързани с настоящата глава, и се консултира с тази група или тези трупи в съответствие със своите законови и подзаконови разпоредби и своите практики.
 2. Всяка от страните отговаря за осигуряването на балансирано представителство на независимите икономически, социални и екологични заинтересовани страни, включително организациите на работодателите и на работниците и екологичните групи, в рамките на консултативната група или групи.
 3. Консултативната група или групи на всяка от страните могат да заседават по своя инициатива и да изразяват своите становища относно


text:
изпълнението на настоящата глава независимо от страната и представят становищата си на тази страна.
 ЧЛЕН 16.16
 Съвместен диалог с гражданското общество
 1. Страните свикват форуми за съвместен диалог с организациите на гражданското общество, намиращи се на тяхна територия (наричани по-нататък в настоящата глава „съвместният диалог“), включително с членовете на техните вътрешни консултативни групи, посочени в член 16.15, за провеждане на диалог по настоящата глава.
 2. В рамките на съвместния диалог страните поощряват наличието на балансирано представителство на различните заинтересовани страни, включително независимите организации, които са представителни за икономическите, екологичните и социалните интереси, както и други компетентни организации, според случая.
 3. Първият съвместен диалог се свиква не по-късно от една година след датата на влизане в сила на настоящото споразумение. Впоследствие съвместният диалог се свиква редовно, освен ако страните се споразумеят за друго. Страните се споразумяват относно механизма за провеждане на съвместния диалог преди първата работна среща за съвместен диалог. Участието в съвместния диалог е възможно чрез всякакви подходящи средства за комуникация, договорени от страните.
 4. Страните предоставят за целите на съвместния диалог информация относно прилагането на настоящата глава. Изразените позиции и мнения по време на съвместния диалог могат да бъдат поставени на вниманието на комитета и да бъдат направени обществено достояние.
 ЧЛЕН 16.17
 Консултации със субекти на държавното управление
 1. В случай на разногласия между страните по всякакъв въпрос, свързан с тълкуването или прилагането на настоящата глава, страните могат да прибегнат единствено до процедурите, предвидени в настоящия член и в член 16.18. Редът за уреждане на спорове, предвиден в глава 21, не е приложим по отношение на разпоредбите на настоящата глава.
 2. Една от страните може да поиска писмено консултации с другата страна по всякакви въпроси, свързани с тълкуването и прилагането на настоящата глава. Отправящата искането за консултации страна излага своите мотиви за това, като посочва конкретно по кой въпрос ще бъде тя, в т.ч. съответното фактическо и правно основание, и уточнява относимите разпоредби на настоящата глава.
 3. Когато една от страните поиска консултация на основание параграф 2, другата страна отговоря своевременно и встъпва в консултациите с оглед постигане на взаимно удовлетворяващо решение на този въпрос.
 4. По време на консултациите всяка от страните предоставя достатъчно информация, което да позволи пълното проучване на този въпрос. Страните вземат под внимание дейностите на МОТ и на другите компетентни международни организации или органи, в които участват и двете страни и, ако счетат това за необходимо, могат да потърсят на ad hoc основа становището на тези международни организации или органи, или на други експерти. Страните обсъждат мерките, които е целесъобразно да бъдат предприети, предвид въпросното становище.
 5. В случай че не се стигне до решение в рамките на проведените консултации в съответствие параграфи 2—4, комитетът се свиква своевременно по искане на една от страните, за да разгледа подложения на обсъждане въпрос.
 6. Страните гарантират, че решенията, постигани в рамките на консултациите, предвидени в настоящия член, ще бъдат съвместно публично оповестени, освен ако страните се споразумеят за друго.
 ЧЛЕН 16.18
 Експертна група
 1. В случай че до 75 дни от датата на отправеното в съответствие


text:
с член 16.17, параграф 5 искане от една от страните за свикване на комитета страните не постигнат взаимно удовлетворително решение по въпроса за тълкуването или прилагането на относимите членовете от настоящата глава, една от страните може да поиска свикването на експертна група, която да разгледа този въпрос в съответствие с посочения в параграф 2 мандат. Въпросното искане се отправя писмено чрез звеното за контакт на другата страна, посочено в член 16.14, като в него се излагат мотивите за това искане и се посочват конкретно въпросът, който трябва да бъде решен, и съответното фактическо и правно основание.
 2. В срок от една година от датата на влизане в сила на настоящото споразумение комитетът приема процедурния правилник и мандата на експертната група. В процедурния правилник се определят приложимите процедури за намиране на съответната информация. Групата тълкува въпросните членове от настоящата глава в съответствие с обичайните правила за тълкуване на международното публично право, включително правилата, кодифицирани във Виенската конвенция за правото на договорите, съставена във Виена на 23 май 1969 г. До изготвянето на въпросните процедурен правилник и мандат се прилага mutatis mutandis процедурният правилник, посочен в член 21.30, а мандатът — освен ако страните се споразумеят за друго не по-късно от пет дни след датата на сформиране на групата — е, както следва:
 „да разгледа, в светлината на относимите членове от глава 16, въпроса, посочен в искането за сформиране на експертната група, и да излезе с доклад в съответствие с член 16.18, параграф 5 с препоръки с оглед решаването на този въпрос“.
 3. Експертната група може да се снабдява с информация от всеки източник, който счита за подходящ. По отношение на въпросите, свързани с инструментите на МОТ или с многостранните споразумения в областта на околната среда, тя следва да търси информация и становището на компетентните международни организации или органи. Всяка информация, получена в съответствие с настоящия параграф, се предоставя на страните, за да могат те да направят своя коментар.
 4. Групата се състои от трима експерти. Те се избират в съответствие с букви а)—д).
 а)
 Експертите притежават необходимите технически или юридически експертни познания по въпросите, засегнати в настоящата глава. Експертите са независими и не са свързани с никоя от страните, нито приемат указания от тях. Те изпълняват функциите си в личното си качество и не приемат указания от нито една организация или правителство, нито са причастни в каквото и да било качество към разглеждания въпрос.
 б)
 Не по-късно от 45 дни след датата на получаване на искането за свикване на групата, всяка от страните назначава по един експерт, който може да бъде гражданин на тази страна, и предлага най-много трима кандидати, които да председателстват групата. Председателят не може да бъде гражданин на нито една от страните. Страните се споразумяват кой именно измежду предложените кандидати да председателства групата и назначават председателя не по-късно от 15 дни след изтичането на 45-дневния срок.
 в)
 В случай че една от страните не е назначила експерт или че страните не са се споразумели кой именно да председателства групата или не са назначили председателя по реда на буква


text:
б), експертите или председателят, които все още не са назначени, се избират не по-късно от 15 дни след изтичане на 15-дневния срок, предвиден в буква б), чрез теглене на жребий измежду кандидатите, предложени в съответствие с буква г).
 г)
 В срок от една година от датата на влизане в сила на настоящото споразумение комитетът съставя списък с поне 10 лица, които желаят и са годни да изпълняват функцията на експерти в съответствие с настоящия член и отговарят на условията, изложени в буква а). Списъкът съдържа три подсписъка: по един за всяка от страните и един с лица, които не са граждани на нито една от страните и могат да председателстват групата. Всяка от страните избира поне три лица, които да изпълняват функциите на експерти, и ги включва в своя подсписък. Освен ако страните се договорят за друго, те избират съвместно четири лица за включване в подсписъка на председателите. Комитетът следи за това, броят на лицата в списъка винаги да се поддържа на равнището, изисквано от настоящата буква.
 д)
 За дата на сформиране на групата се счита датата, на която е назначен председателят.
 5. Експертната група представя на страните един междинен и един окончателен доклад, в който се посочват нейните фактически констатации, тълкуванието или приложимостта на въпросните членове и основните мотиви за всички направени от нея констатации и препоръки. Не по-късно от 45 дни след датата на получаване на междинния доклад, който трябва да бъде изготвен не по-късно от 90 дни след датата на сформиране на групата, страните могат да представят писмени становища по този доклад. След като се запознае с евентуално представените писмени становища, експертната група може да промени доклада и да проведе всякакви допълнителни проучвания, които счете за целесъобразни. Окончателният доклад се изготвя не по-късно от 180 дни след датата на сформиране на групата, освен ако председателят на групата уведоми писмено страните, че срокът не може да бъде спазен. В този случай окончателният доклад се изготвя не по-късно от 200 дни след датата на сформиране на групата, освен ако страните се договорят за друго. Окончателният доклад се оповестява публично. Страните гарантират защитата на поверителната информация.
 6. Страните обсъждат съответни действия или мерки за решаване на разглеждания въпрос, при което вземат под внимание окончателния доклад на групата и нейните препоръки. Всяка от страните уведомява другата страна и своята или своите собствени вътрешни консултативни групи за евентуалните последващи действия или мерки не по-късно от три месеца след датата на изготвяне на окончателния доклад. Последващите действия или мерки се наблюдават от комитета. Вътрешната консултативна група или групи и участниците в съвместния диалог могат да представят на комитета своите забележки в тази връзка.
 ЧЛЕН 16.19
 Преглед
 1. Комитетът обсъжда при необходимост прилагането и действието на институционалните и свързаните с консултациите разпоредби, съдържащи се в членове 16.13, 16.17 и 16.18, като взема под внимание, наред с другото, натрупания опит по прилагането и действието на разпоредбите на настоящата глава и новостите в относимите политики на всяка от страните. Предмет на въпросните обсъждания могат да бъдат и възможните изменения на тези членове.
 2. С оглед на


text:
резултата от обсъжданията по параграф 1 комитетът може да препоръча на Съвместния комитет в съответствие с член 16.13, параграф 2, буква а) да внесе изменения в членовете, посочени в параграф 1.
 ГЛАВА 17
 ПРОЗРАЧНОСТ
 ЧЛЕН 17.1
 Определения
 За целите на настоящата глава, „мярка с общо приложение“ означава закон, подзаконов нормативен акт, правило, административно или съдебно решение, или административно или съдебно производство, с общо приложение във връзка с всякакви въпроси, попадащи в обхвата на настоящото споразумение.
 ЧЛЕН 17.2
 Прозрачна регулаторна среда
 Като признава въздействието, което нейната регулаторна среда може да окаже върху търговията и инвестициите между страните, всяка от страните осигурява прозрачна регулаторна среда, която е ефикасна и предвидима за лицата, включително за икономическите оператори, и особено за малките и средните предприятия.
 ЧЛЕН 17.3
 Публикуване
 Когато въвежда или променя мерки с общо приложение, всяка от страните:
 а)
 своевременно публикува тези мерки с общо приложение, или по друг начин ги прави публично достъпни, заедно с обяснение на тяхната цел и обосновка, включително като използва при възможност електронни средства, като например уебсайт на английски език; а също така
 б)
 се стреми да осигури разумен интервал от време между момента на публикуване или осигуряване на публичен достъп до тези мерки с общо приложение и датата на тяхното влизане в сила, освен в надлежно обосновани случаи.
 ЧЛЕН 17.4
 Запитвания
 1. Всяка от страните, по искане на другата страна, отговаря в рамките на разумен период от време на конкретни въпроси на другата страна и ѝ предоставя информация относно своите мерки с общо приложение.
 2. Всяка от страните осигурява улеснен достъп на обществеността до имената и адресите на компетентните органи, отговарящи за нейните мерки с общо приложение.
 3. Всяка от страните въвежда, или запазва действието на, подходящи механизми за отговаряне на запитванията на конкретно лице, отнасящи се до нейните мерки с общо приложение.
 4. Страните признават, че е възможно предоставените отговори на запитванията по параграф 3 да не са окончателни или правно обвързващи, а да са дадени само с информативна цел, освен ако е предвидено друго в законовите и подзаконовите разпоредби на всяка от страните.
 ЧЛЕН 17.5
 Администриране на мерките с общо приложение
 1. Всяка от страните администрира по последователен, обективен, безпристрастен и разумен начин всички мерки с общо приложение.
 2. Когато в рамките на административни производства прилага мерки с общо приложение спрямо конкретни лица, стоки или услуги на другата страна в специфични случаи, всяка от страните предоставя, в съответствие със своите законови и подзаконови разпоредби, на лицата, които са пряко засегнати от тези административни производства:
 а)
 разумно предизвестие за началото на производството, съдържащо правното основание и описание на естеството на производството, на фактите и на въпросите, чието разглеждане се иска; и
 б)
 разумна възможност да представят конкретни факти и доводи в подкрепа на своите позиции преди евентуалното окончателно административно решение, освен при неотложни случаи.
 ЧЛЕН 17.6
 Преразглеждане и обжалване
 1. Всяка от страните създава или поддържа общи, арбитражни или административни съдилища или процедури с цел своевременно преразглеждане или обжалване, а когато има основание за това — и коригиране, на административни действия или, ако това е предвидено


text:
в нейните законови и подзаконови разпоредби, на неправомерно бездействие във връзка с всякакви въпроси, попадащи в обхвата на настоящото споразумение. Въпросните съдилища или процедури са безпристрастни и независими от службата или органа, които са овластени да осигурят административното правоприлагане във връзка с тези действия, и нямат съществен интерес от резултата от разглеждания въпрос.
 2. Всяка от страните гарантира, че на страните, които се явяват пред съдилищата или участват в процедурите, посочени в параграф 1, е предоставено правото на:
 а)
 разумна възможност за подкрепа или защита на съответните техни позиции; а също така на
 б)
 решение, основано на доказателствата и на представените заключения.
 3. Всяка от страните гарантира, без да се засягат евентуалното последващо преразглеждане или обжалване, предвидени в нейните законови и подзаконови разпоредби, че решението, посочено в параграф 2, буква б) се изпълнява от компетентните служби или органи по отношение на въпросното административно действие.
 ЧЛЕН 17.7
 Сътрудничество с оглед насърчаване на по-голямата прозрачност
 Страните си сътрудничат, когато това е оправдано, в рамките на двустранни, регионални и многостранни форуми по отношение на начините за насърчаване на прозрачността във връзка с международната търговия и инвестиции.
 ЧЛЕН 17.8
 Връзка с другите глави
 Разпоредбите на настоящата глава се прилагат, без да се засягат специфичните разпоредби, предвидени в другите глави от настоящото споразумение.
 ГЛАВА 18
 ДОБРИ РЕГУЛАТОРНИ ПРАКТИКИ И РЕГУЛАТОРНО СЪТРУДНИЧЕСТВО
 РАЗДЕЛ А
 Добри регулаторни практики и регулаторно сътрудничество
 ПОДРАЗДЕЛ 1
 Общи разпоредби
 ЧЛЕН 18.1
 Цели и общи принципи
 1. Настоящият раздел има за цел да се насърчат добрите регулаторни практики и регулаторното сътрудничество между страните с оглед стимулиране на двустранната търговия и инвестиции посредством:
 а)
 осигуряване на ефективна, прозрачна и предвидима регулаторна среда;
 б)
 насърчаване на съвместимите регулаторни подходи и намаляване на ненужно обременителните, дублиращи се или различаващи се нормативни изисквания;
 в)
 обсъждане на регулаторните мерки, практики или подходи на една от страните, включително по какъв начин да се постигне по-ефективното им прилагане, а също така посредством
 г)
 задълбочаване на двустранното сътрудничество между страните в рамките на международни форуми.
 2. Настоящият раздел по никакъв начин не засяга правото на някоя от страните да дефинира или регламентира свои собствени равнища на закрила в преследване или в стремеж да постигне допълнителен напредък в осъществяването на целите ѝ, свързани с обществената политика в такива области, като:
 а)
 общественото здраве;
 б)
 живота и здравето на човека, животните и растенията;
 в)
 здравословните и безопасни условия на труд;
 г)
 условията на труд;
 д)
 околната среда, включително изменението на климата;
 е)
 потребителите;
 ж)
 социалната закрила и социалната сигурност;
 з)
 личните данни и киберсигурността;
 и)
 културното многообразие;
 й)
 финансовата стабилност, както и
 к)
 енергийната сигурност.
 3. Настоящия раздел по никакъв начин не може да се тълкува като възпрепятстващ някоя от страните да:
 а)
 приема, запазва в сила и прилага регулаторни мерки в съответствие със своите правна рамка, принципи (130) и срокове, за да постигне целите си в областта на обществената политика при нивото на закрила, което тя смята за необходимо, както и да
 б)
 предоставя и подпомага услуги от общ интерес, включително такива, свързани с водоснабдяването, здравеопазването, образованието или социалните услуги.
 4.


text:
Регулаторните мерки не могат да представляват прикрита пречка пред търговията.
 5. Настоящият раздел по никакъв начин не може да се тълкува като задължаващ страните да постигнат конкретен регулаторен резултат.
 ЧЛЕН 18.2
 Определения
 За целите на настоящия раздел:
 а)
 „регулаторен орган“ означава:
 i)
 Европейската комисия — за Европейския съюз, и
 ii)
 правителството на Япония — за Япония, а
 б)
 „регулаторни мерки“ означава мерки с общо приложение, които включват:
 i)
 що се отнася до Европейския съюз:
 А)
 регламентите и директивите, предмет на разпоредбите на член 288 от ДФЕС, както и
 Б)
 делегираните актове и актовете за изпълнение, съответно предмет на разпоредбите на членове 290 и 291 от ДФЕС; и
 ii)
 що се отнася до Япония:
 А)
 законите;
 Б)
 постановленията на Кабинета, както и
 В)
 министерските наредби.
 ЧЛЕН 18.3
 Приложно поле
 1. Настоящият раздел се прилага за регулаторните мерки, издадени от регулаторния орган на една от страните по всякакъв въпрос, попадащ в обхвата на настоящото споразумение.
 2. Подраздели 3 и 4 се прилагат по отношение на другите мерки с общо приложение, издадени от регулаторния орган на една от страните, които са от значение за дейностите в областта на регулаторното сътрудничество, като например насоки, политически документи или препоръки, в допълнение към регулаторните мерки, посочени в параграф 1.
 ПОДРАЗДЕЛ 2
 Добри регулаторни практики
 ЧЛЕН 18.4
 Вътрешна координация
 Всяка от страните се придържа към процеси или механизми за вътрешна координация с оглед насърчаване на добрите регулаторни практики, включително предвидените в настоящия раздел.
 ЧЛЕН 18.5
 Регулаторни процеси и механизми
 Всяка от страните прави публично достояние описанията на процесите и механизмите, по които нейният регулаторен орган подготвя, оценява и прави преглед на своите регулаторни мерки. Тези описания съдържат позоваване на съответните насоки, правила или процедури, включително онези от тях, които са свързани с възможности за обществеността да представи коментари.
 ЧЛЕН 18.6
 Ранно информиране за планираните регулаторни мерки
 Регулаторният орган на всяка от страните публично оповестява списък на планираните от него по-важни (131) регулаторни мерки, заедно с кратко описание на техния обхват и цели, включително, ориентировъчен график за тяхното приемане, при наличие на такъв. В случай че регулаторният орган на една от страните няма да оповестява публично подобен списък, той разполага също така с възможността ежегодно и възможно на най-ранен етап да предостави списъка, заедно с краткото описание, на Комитета по регулаторното сътрудничество, създаден по силата на член 22.3. Този списък, заедно с придружаващото го кратко описание, с изключение на информацията, обозначена като поверителна, могат да бъдат направени публично достояние от регулаторния орган на всяка от страните.
 ЧЛЕН 18.7
 Обществени консултации
 1. При изготвянето на по-важните регулаторни мерки регулаторният орган на всяка от страните, когато е приложимо и в съответствие с приложимите правила и процедури:
 а)
 публикува проекта на регулаторните мерки или консултативни документи, предоставящи достатъчно подробна информация за регулаторните мерки в процес на подготовка, за да се даде възможност на всяко лице да прецени дали и по какъв начин интересите на това лице могат да бъдат засегнати в значителна степен;
 б)
 предоставя на недискриминационна основа разумни възможности за всяко лице да представи своите коментари; а също така
 в)


text:
разглежда получените коментари.
 2. Регулаторният орган на всяка от страните следва да използва електронни средства за комуникация и да се стреми да поддържа уеб портал за единен достъп, специално разработен за целите на предоставяне на информация и получаване на коментари, свързани с обществените консултации.
 3. Регулаторният орган на всяка от страните прави публично достояние всички получени коментари или публикува в обобщен вид резултатите от консултациите. Това задължение не се прилага дотолкова, доколкото това е необходимо за защитата на поверителна информация, за неразкриване на лични данни или неподходящо съдържание, или поради други основателни причини, като например риска от увреждане на интересите на трета страна.
 ЧЛЕН 18.8
 Оценка на въздействието
 1. Регулаторният орган на всяка от страните се стреми систематично да извършва, в съответствие с приложимите правила и процедури, оценка на въздействието на по-важните законодателни мерки, намиращи се в процес на подготовка.
 2. При извършване на оценка на въздействието регулаторният орган на всяка от страните създава и се придържа към процедури и механизми, в рамките на които ще бъдат взети под внимание следните фактори:
 а)
 необходимостта от регулаторни мерки, включително естеството и значимостта на въпроса, който регулаторната мярка цели да регламентира;
 б)
 всякакви осъществими и подходящи регулаторни и нерегулаторни решения, включително варианта да не се стигне до регламентиране, при наличие на такъв, които биха допринесли за постигане на целите на обществената политика на въпросната страна;
 в)
 доколкото е възможно и подходящо — евентуалните социални, икономически и екологични последици от въпросните решения, включително за търговията и малките и средните предприятия; а също така
 г)
 ако е целесъобразно — по какъв начин разглежданите варианти се съотнасят към относимите международни стандарти, включително причината за евентуалните различия.
 3. Регулаторният орган на всяка от страните публикува констатациите от своите оценки на въздействието най-късно при публикуването на предложението за съответната регулаторна мярка или на съответната окончателна регулаторна мярка.
 ЧЛЕН 18.9
 Ретроспективна оценка
 1. Регулаторният орган на всяка от страните се придържа към процедури или механизми за насърчаване на периодична ретроспективна оценка на регулаторните мерки, които са в сила.
 2. Регулаторният орган на всяка от страните публично оповестява своите планове за такива ретроспективни оценки, както и резултатите от тях, дотолкова, доколкото това е в съответствие с приложимите правила и процедури.
 ЧЛЕН 18.10
 Възможност за представяне на коментари
 Без да се засягат преследваните от всяка от страните цели на обществената политика, регулаторният орган на всяка от тях предоставя възможност на всяко лице да представи своите коментари с оглед подобряване на регулаторните мерки, които са в сила, включително предложения за опростяване или намаляване на ненужната тежест.
 ЧЛЕН 18.11
 Обмен на информация относно добрите регулаторни практики
 Регулаторните органи се стремят да обменят информация, включително в рамките на Комитета по регулаторното сътрудничество, относно добрите регулаторни практики на всеки от тях, посочени в настоящия подраздел, като например практиките по отношение на оценките на въздействието, включително оценката на въздействието върху търговията и инвестициите, или тези по отношение на ретроспективните оценки.
 ПОДРАЗДЕЛ 3
 Регулаторно сътрудничество
 ЧЛЕН 18.12
 Дейности за регулаторно сътрудничество
 1. Всяка от страните може да предложи на другата страна конкретна дейност за целите на


text:
регулаторното сътрудничество. Тя представя въпросното предложение чрез звеното за контакт, определено в съответствие с член 18.15.
 2. Другата страна своевременно се запознава с предложението и уведомява страната, от която то изхожда, за това дали счита предложената дейност за подходяща за целите на регулаторното сътрудничество.
 3. По искане на една от страните, Комитетът по регулаторното сътрудничество обсъжда предвиденото в параграф 1 предложение за дейности за регулаторно сътрудничество.
 4. С цел да се идентифицират подходящи дейности за регулаторно сътрудничество, всяка от страните взема под внимание:
 а)
 списъка, предвиден в член 18.6, както и
 б)
 предложенията за дейности за регулаторно сътрудничество, постъпили от лица от една от страните, които са обосновани и придружени от относима информация.
 5. В случай че страните решат да предприемат дейност за регулаторно сътрудничество, регулаторният орган на всяка от страните:
 а)
 уведомява регулаторния орган на другата страна за разработването на нови или преразглеждането на съществуващи мерки, които са от значение за дейността за регулаторно сътрудничество;
 б)
 при поискване, предоставя информация и обсъжда мерките, които са от значение за дейността за регулаторно сътрудничество; а
 в)
 когато разработва нови или преразглежда съществуващи регулаторни или други мерки, взема под внимание, доколкото това е осъществимо, всеки регулаторен подход на другата страна по същия или свързан въпрос.
 6. Страните могат да предприемат дейности за регулаторно сътрудничество на доброволни начала. Една от страните може да откаже да участва в дейности за регулаторно сътрудничество или да се оттегли от подобни дейности. Страната, която отказва да участва в дейности за регулаторно сътрудничество или се оттегля от подобни дейности, трябва да обясни основанията за своето решение на другата страна.
 7. Когато е целесъобразно, регулаторните органи могат по взаимно съгласие да поверят изпълнението на дадена дейност за регулаторно сътрудничество на компетентните органи в страните.
 ЧЛЕН 18.13
 Добри практики за насърчаване на регулаторната съвместимост
 С цел насърчаване на регулаторната съвместимост, регулаторният орган на всяка от страните взема под внимание, наред с другото, следните аспекти:
 а)
 насърчаване на прилагането на общи принципи, насоки и кодекси за поведение, както и на взаимното признаване на приравняването и инструментите за изпълнение, за да се избегне ненужното дублиране на нормативни изисквания, като например в областта на изпитванията, квалификациите, одитите или инспекциите, както и
 б)
 двустранното сътрудничество и сътрудничеството с трети държави в рамките на имащите отношение международни форуми, когато това е осъществимо, в т.ч. посредством съвместни инициативи и предложения, с оглед разработване и насърчаване на приемането и прилагането на международни регулаторни норми, насоки или други подходи.
 ПОДРАЗДЕЛ 4
 Институционални разпоредби
 ЧЛЕН 18.14
 Комитет по регулаторното сътрудничество
 1. Комитетът по регулаторното сътрудничество, създаден по силата на член 22.3, укрепва и насърчава добрите регулаторни практики и регулаторното сътрудничество между страните в съответствие с разпоредбите на настоящия раздел.
 2. Комитетът по регулаторното сътрудничество може да кани заинтересовани лица да участват в заседанията му.
 3. Комитетът по регулаторното сътрудничество може по-специално да:
 а)
 обсъжда предложения за дейности за регулаторно сътрудничество;
 б)
 обменя информация относно добрите регулаторни практики и да насърчава подобни практики;
 в)
 препоръчва дейности за регулаторно сътрудничество по въпроси от взаимен интерес за двете страни, включително такива, свързани


text:
с преднормативните проучвания;
 г)
 насърчава дейности за двустранно регулаторно сътрудничество с цел улесняване на съвместимостта на регулаторните резултати на всяка от страните, по-специално в области, в които не съществуват регулаторни мерки или когато тяхната разработка е в началната си фаза;
 д)
 оказва подкрепа за разработването на практически механизми, инструменти във връзка с прилагането и най-добри практики за насърчаване на добрите регулаторни практики и регулаторното сътрудничество;
 е)
 насърчава регулаторното сътрудничество и координация в рамките на международни форуми, включително периодичния двустранен обмен на информация относно текущите или планираните дейности;
 ж)
 идентифицира и одобрява периодично приоритетните области за регулаторно сътрудничество;
 з)
 предоставя при нужда насоки, с което да допринесе за подобряването на регулаторното сътрудничество с други специализирани комитети, посочени в член 22.3, и в рамките на други форуми за двустранно регулаторно сътрудничество;
 и)
 разгледа доклада относно резултата от консултациите, посочени в член 18.16, параграф 8, и извърши преглед на постигнатия напредък по изпълнението на удовлетворителното решение, посочено в член 18.16, параграф 6, ако е приложимо; а също така да
 й)
 създава при нужда ad hoc работни групи за осъществяване на конкретни дейности за регулаторно сътрудничество, които се отчитат пред Комитета по регулаторното сътрудничество.
 4. Комитетът по регулаторното сътрудничество:
 а)
 провежда първото си заседание в рамките на една година от датата на влизане в сила на настоящото споразумение, а впоследствие заседава най-малко веднъж годишно, освен ако представителите на страните решат друго, а също така
 б)
 приема своя процедурен правилник на първото си заседание след влизането в сила на настоящото споразумение.
 ЧЛЕН 18.15
 Звена за контакт
 Непосредствено след влизането в сила на настоящото споразумение всяка от страните определя звено за контакт за целите на прилагането на настоящия раздел и за обмен на информация в съответствие с член 18.16, и съобщава на другата страна координатите за връзка, включително информация за съответните длъжностни лица. Страните своевременно се информират взаимно за всяка промяна в посочените координати за връзка.
 ЧЛЕН 18.16
 Обмен на информация относно планирани или съществуващи регулаторни мерки
 1. Всяка от страните може да отправи към другата страна искане за информация и разяснения по отношение на планирани или съществуващи регулаторни мерки на другата страна. Страната, към която е отправено искането, полага усилия да отговори своевременно на въпросното запитване.
 2. Всяка от страните може да се обърне към другата страна с искане да вземе под внимание нейните опасения във връзка с планирана или съществуваща регулаторна мярка на другата страна. В искането си отправилата искането страна уточнява коя е въпросната регулаторна мярка, описва своите опасения, а когато е приложимо — задава конкретни въпроси.
 3. Получилата искането страна предоставя във възможно най-кратък срок, но не по-късно от 60 дни след получаването на искането, с изключение на случаите, когато има основателни причини да не спази този срок, писмено становище във връзка с изразените опасения от отправилата искането страна съгласно параграф 2. Доколкото е възможно, въпросното становище включва, наред с другото, целта и основанията за регулаторната мярка, а когато е приложимо — и обяснение за липсата на по-малко ограничителна за търговията или инвестициите мярка, която би позволила да се постигне същата цел


text:
на политиката по също толкова ефикасен начин. Получилата искането страна отговаря на всички запитвания за разяснения на отправилата искането страна.
 4. Отправилата искането страна може да поиска консултации с получилата искането страна:
 а)
 след получаване на писменото становище, посочено в параграф 3, или
 б)
 след изтичането на срока, посочен в параграф 3, в случай че получилата искането страна не представи писмено становище в този срок.
 5. Консултациите могат да се провеждат под формата на лични срещи или по електронен път. Всяка от страните назначава длъжностно лице, което да отговаря за провеждането на срещите.
 6. По време на консултациите страните добросъвестно проучват възможността за намиране на удовлетворително решение в отговор на изразените опасения от отправилата искането страна, включително предложения за коригиране на въпросната регулаторна мярка или за приемане на по-малко ограничителна за търговията или инвестициите регулаторна мярка, когато е уместно.
 7. Страните не са задължени да разгласяват поверителна или чувствителна информация или данни.
 8. Отправилата искането страна, съгласувано с получилата искането страна, изготвя доклад с резултатите от консултациите. Звеното за контакт на отправилата искането страна изпраща доклада за разглеждане от Комитета по регулаторното сътрудничество.
 9. Искането, посочено в параграф 2, може да бъде отправено и в случаите, когато не е постигнато удовлетворително решение на равнището на съответния специализиран комитет, и не може да засяга правата и задълженията, притежавани от страните съгласно глава 21 или в рамките на процедурата за уреждане на спорове, предвидена в друго приложимо споразумение.
 10. По отношение на искането, посочено в параграф 2, не се изисква постигането от получилата искането страна на определен регулаторен резултат; искането от своя страна не забавя приемането на регулаторна мярка.
 РАЗДЕЛ Б
 Хуманно отношение към животните
 ЧЛЕН 18.17
 Хуманно отношение към животните
 1. Страните се ангажират да си сътрудничат на взаимноизгодна основа по въпросите на хуманното отношение към животните, като отделят специално внимание на отглежданите във ферми животни, с цел подобряване на взаимното разбиране на съответните свои законови и подзаконови разпоредби.
 2. За тази цел страните могат да приемат по взаимно съгласие работен план, в който да бъдат определени приоритетите и категориите животни, които визира настоящият член, и да създадат техническа работна група по въпросите на хуманното отношение към животните за обмен на информация, експертни познания и опит в тази област и за проучване на възможността за насърчаване на задълбочаването на сътрудничеството.
 РАЗДЕЛ В
 Заключителни разпоредби
 ЧЛЕН 18.18
 Прилагане на раздел А
 1. Разпоредбите на раздел А не се прилагат за раздел Б и за регулаторното сътрудничество в областта на финансовото регулиране, предвидено в глава 8, раздел Д, подраздел 5.
 2. Независимо от разпоредбите на член 18.3, особените разпоредби, предвидени в други глави от настоящото споразумение, имат предимство пред разпоредбите на раздел А, доколкото е необходимо за целите на прилагането на особените разпоредби.
 ЧЛЕН 18.19
 Уреждане на спорове
 Редът за уреждане на спорове, предвиден в глава 21, не е приложим по отношение на разпоредбите на настоящата глава.
 ГЛАВА 19
 СЪТРУДНИЧЕСТВО В ОБЛАСТТА НА СЕЛСКОТО СТОПАНСТВО
 ЧЛЕН 19.1
 Цели
 Страните признават, че насърчаването на търговията със селскостопански продукти (132) и храни между тях е


text:
в техен взаимен интерес, и си поставят за цел да насърчат сътрудничеството в областта на устойчивото земеделие, включително развитието на селските райони и обмена на техническа информация и най-добри практики с оглед осигуряване на безопасни и висококачествени храни за потребителите в Европейския съюз и Япония.
 ЧЛЕН 19.2
 Приложно поле
 1. Страните си сътрудничат в областите, посочени в член 19.1, в съответствие със съответните свои законови и подзаконови разпоредби. Страните насърчават и улесняват сътрудничеството между имащите отношение групи, субекти, компетентни органи и други организации на страните.
 2. Сътрудничеството, предвидено в параграф 1, обхваща:
 а)
 насърчаването на търговията със селскостопански продукти и храни, включително диалога във връзка с относимата нормативна уредба;
 б)
 сътрудничеството с цел подобряване на управлението на земеделските стопанства, производителността и конкурентоспособността, в т.ч. обмена на най-добри практики по отношение на устойчивото земеделие, както и използването на технологиите и иновациите;
 в)
 сътрудничеството в областта на производството и технологиите в сектора на селското стопанство и храните;
 г)
 сътрудничеството в областта на политиката за качество на селскостопанските продукти, включително що се отнася до географските означения (133), при условие че подобно сътрудничество не се припокрива със свързаните с географските означения задачи на Комитета по интелектуалната собственост, създаден по силата на член 22.3;
 д)
 сътрудничеството и обмена на най-добри практики за насърчаване на развитието на селските райони, като например политики, целящи да задържат производителите и младите земеделски стопани в селските райони; а също така
 е)
 консултирането по други въпроси, попадащи в обхвата на член 19.1, в съответствие с постигната за тази цел договореност между страните.
 ЧЛЕН 19.3
 Сътрудничество с цел подобряване на бизнес средата
 1. Всяка от страните предприема, в съответствие със своите законови и подзаконови разпоредби, подходящи мерки за по-нататъшно подобряване на бизнес средата в областта на селското стопанство и на храните за лицата от другата страна, упражняващи своята дейност в първата страна.
 2. С оглед по-нататъшното подобряване на бизнес средата, страните насърчават, в съответствие със съответните свои законови и подзаконови разпоредби, сътрудничеството между органите на държавната власт и представителите на съответните сектори на селското стопанство и хранително-вкусовата промишленост на страните.
 ЧЛЕН 19.4
 Искане на информация
 Всяка от страните може да отправи към другата страна искане за предоставяне на информация и разяснения по отношение на мерките, свързани със селското стопанство или храните. Получилата искането страна предоставя във възможно най-кратък срок, но не по-късно от 60 дни след получаване на искането, освен ако е уговорено друго между страните, писмена информация в отговор на отправеното искане от отправилата искането страна.
 ЧЛЕН 19.5
 Комитет за сътрудничество в областта на селското стопанство
 1. Комитетът за сътрудничество в областта на селското стопанство, създаден по силата на член 22.3 (наричан по-нататък в настоящата глава „комитетът“), отговаря за ефективното прилагане и действие на разпоредбите на настоящата глава.
 2. Комитетът има следните функции:
 а)
 обезпечава и подлага на преглед прилагането и действието на разпоредбите на настоящата глава;
 б)
 обсъжда всякакви въпроси, свързани с настоящата глава;
 в)
 докладва за констатациите на комитета пред Съвместния комитет;
 г)
 улеснява сътрудничеството между частните сектори на страните, допринасящо за постигането на целите на настоящата глава; а


text:
също така
 д)
 изпълнява други функции, евентуално делегирани му от Съвместния комитет на основание член 22.1, параграф 5, буква б).
 3. Комитетът приема свой процедурен правилник и детайлите на сътрудничеството, предвидено в настоящата глава.
 4. Комитетът може с консенсус да кани представители на имащите отношение субекти, различни от Европейската комисия и правителството на Япония, с нужните експертни познания по въпросите, които ще бъдат предмет на обсъждане.
 ЧЛЕН 19.6
 Звена за контакт и комуникация
 1. Непосредствено след влизането в сила на настоящото споразумение всяка от страните определя поне едно звено за контакт за улесняване на комуникацията между страните по всякакви въпроси, свързани с настоящата глава, и съобщава на другата страна координатите за връзка, включително информация за съответните длъжностни лица. Страните своевременно се информират взаимно за всяка промяна в посочените координати за връзка.
 2. Исканията във връзка с настоящата глава, отправени от съответни субекти, различни от Европейската комисия и правителството на Япония, в някоя от страните, се предават в разумен срок от звеното за контакт на въпросната страна на звеното за контакт на другата страна, предвидени в настоящия член.
 3. Комуникацията, предвидена в настоящата глава, се осъществява на английски език.
 ЧЛЕН 19.7
 Връзка с другите глави
 1. Освен ако е уговорено друго между страните, настоящата глава не се прилага за въпросите, попадащи в обхвата на глави 2, 6, 7 или 14.
 2. Настоящата глава по никакъв начин не засяга правата и задълженията на двете страните, предвидени в глави 2, 6, 7 и 14.
 ЧЛЕН 19.8
 Уреждане на спорове
 Редът за уреждане на спорове, предвиден в глава 21, не е приложим по отношение на разпоредбите на настоящата глава.
 ГЛАВА 20
 МАЛКИ И СРЕДНИ ПРЕДПРИЯТИЯ
 Член 20.1
 Цел
 Страните признават значението на разпоредбите на настоящата глава, както и на други разпоредби на настоящото споразумение, чиято цел е да се задълбочи сътрудничеството между страните по въпроси, които са от значение за малките и средните предприятия (наричани по-нататък в настоящата глава „МСП“) или които биха могли по друг начин да са от особена полза за МСП.
 ЧЛЕН 20.2
 Споделяне на информация
 1. Всяка от страните създава или поддържа свой публично достъпен уебсайт, съдържащ информация за настоящото споразумение, включително:
 а)
 текста на настоящото споразумение, в т.ч. всички приложения, и по-специално списъците с приложимите мита и специфичните за всеки продукт правила за произход;
 б)
 кратко представяне на настоящото споразумение; а също така
 в)
 информация, предназначена за МСП, която съдържа:
 i)
 описание на разпоредбите на настоящото споразумение, за които страната счита, че са от значение за МСП, както и
 ii)
 всякаква допълнителна информация, която страната счита за полезна за МСП, които желаят да се възползват от възможностите, предлагани от настоящото споразумение.
 2. Всяка от страните добавя на посочения в параграф 1 уебсайт електронни препратки към:
 а)
 съответния уебсайт на другата страна;
 б)
 уебсайтовете на държавните органи и съответни други субекти, които предоставят информация, която страната счита за полезна за лицата, които желаят да осъществяват търговска дейност, да инвестират или да се занимават с бизнес в тази страна, както и към
 в)
 уебсайта на Центъра за промишлено сътрудничество ЕС—Япония или


text:
на организацията, която се явява негов правоприемник.
 3. Всяка от страните гарантира, че посочените в параграф 2, буква б) уебсайтове, към които препращат съответните електронни препратки, предоставят информация относно:
 а)
 митническото законодателство и процедури, както и описание на процедурите, практическите стъпки, формуляри, документи и друга информация, която се изисква за внос на митническата територия на тази страна, за износ от нейна територия или за транзитно преминаване през нейна територия;
 б)
 законовите и подзаконовите разпоредби, включително процедурите, свързани с правата върху интелектуална собственост;
 в)
 техническите регламенти и процедурите за оценяване на съответствието;
 г)
 санитарните и фитосанитарните мерки, приложими за вноса и износа;
 д)
 публикуването на обявления за държавни поръчки в съответствие с член 10.4, както и друга относима информация;
 е)
 процедурите за регистриране на стопанска дейност;
 ж)
 данъците, събирани в рамките на процедурите за внос, ако е приложимо; а също така
 з)
 друга информация, която страната счита за полезна за МСП.
 4. Всяка от страните добавя на уебсайта, посочен в параграф 1, електронна препратка към база данни, която позволява търсенето онлайн по код от тарифната номенклатура и включва, ако страната счита за подходящо, следната информация по отношение на достъпа до нейния пазар:
 а)
 ставките на митото, които да бъдат прилагани от въпросната страна за стоките с произход от другата страна, прилаганите ставки на митото за най-облагодетелствана нация и тарифните квоти, въведени от страната;
 б)
 митническите или други такси, включително специфичните за отделни продукти такси, налагани при внос и износ или във връзка с внос или износ;
 в)
 другите тарифни мерки;
 г)
 правилата за произход;
 д)
 връщането, отсроченото плащане или други видове опрощаване на мита, водещи до намаляване, възстановяване или освобождаване от мита;
 е)
 критериите, използвани за определяне на митническата стойност на стоките;
 ж)
 изискванията за маркировка на държавата на произход, включително мястото и метода за поставяне на маркировката; а също така
 з)
 други подходящи мерки.
 5. Всяка от страните редовно или при поискване от другата страна проверява информацията и електронните препратки, посочени в параграфи 1—4, за да гарантира, че те са актуални и точни.
 6. Всяка от страните се стреми предоставяната в съответствие с настоящия член информация да бъде представена под лесно използваема за МСП форма. Всяка от страните полага усилия информацията да бъде достъпна на английски език.
 7. Не се налагат такси на никое лице от едната или другата страна във връзка с получаването на достъп до информацията, предоставена в съответствие с параграфи 1—4.
 ЧЛЕН 20.3
 Звена за контакт с МСП
 1. Непосредствено след влизането в сила на настоящото споразумение всяка от страните определя звено за контакт за целите на прилагането на настоящата глава (наричано по-нататък в настоящата глава „звено за контакт с МСП“) и съобщава на другата страна координатите за връзка, включително информация за съответните длъжностни лица. Страните своевременно се информират взаимно за всяка промяна в посочените координати за връзка.
 2. Звената за контакт с МСП изпълняват, в съответствие с правилата и процедурите на всяка от страните, следните функции:
 а)
 следят за това нуждите на МСП да се вземат под внимание при прилагането на настоящото споразумение;
 б)
 проучват възможните


text:
пътища за задълбочаване на сътрудничеството между страните по въпроси от значение за МСП с оглед разширяване на възможностите пред МСП за търговия и инвестиции;
 в)
 идентифицират съответни средства, които позволяват на МСП на всяка от страните да се възползват от новите възможности, предлагани от настоящото споразумение, и обменят информация в тази връзка;
 г)
 следят за прилагането на член 20.2, както и за това информацията, предоставяна от всяка една от страните, да е актуална и от значение за МСП;
 д)
 редовно представят доклад за дейността си и излизат с всякакви полезни препоръки, адресирани до Съвместния комитет; а също така
 е)
 разглеждат всякакви други въпроси, които представляват интерес за МСП и попадат в обхвата на настоящото споразумение.
 3. Звената за контакт с МСП могат, в съответствие с правилата и процедурите на всяка от страните, да препоръчат на Съвместния комитет включването от страните на допълнителна информация на съответните техни уебсайтове, посочени в член 20.2.
 4. Звената за контакт с МСП полагат усилия да намерят решение на всякакви други въпроси от интерес за МСП във връзка с прилагането на настоящото споразумение, включително като:
 а)
 обменят информация, която да подпомогне страните при осъществяваното от тях наблюдение на изпълнението на настоящото споразумение по въпроси от значение за МСП;
 б)
 участват в работата на специализираните комитети и работни групи, създадени по силата на настоящото споразумение, включително по въпроси на регулаторно сътрудничество и нетарифни въпроси, и представят на тези специализирани комитети и работни групи, в съответните им области на компетентност, конкретни въпроси от особен интерес за МСП, като същевременно избягват дублирането на работата; а също така
 в)
 проучват възможността за намиране на взаимно приемливи решения с цел подобряване на способността на МСП да участват в търговията и инвестициите между страните.
 5. Звената за контакт с МСП се срещат, когато е необходимо, и изпълняват дейностите си при използване на подходящи канали за комуникация, които могат да включват електронна поща, видеоконферентна връзка или други средства.
 6. При осъществяването на своите дейности звената за контакт с МСП могат да потърсят сътрудничеството на експерти в областта на МСП и външни организации, според случая.
 ЧЛЕН 20.4
 Уреждане на спорове
 Редът за уреждане на спорове, предвиден в глава 21, не е приложим по отношение на разпоредбите на настоящата глава.
 ГЛАВА 21
 УРЕЖДАНЕ НА СПОРОВЕ
 РАЗДЕЛ А
 Цел, приложно поле и определения
 ЧЛЕН 21.1
 Цел
 Настоящата глава има за цел създаването на ефикасен и ефективен механизъм за уреждане на спорове между страните, свързани с тълкуването и прилагането на разпоредбите на настоящото споразумение, с цел постигане на решение по взаимно съгласие на страните.
 ЧЛЕН 21.2
 Приложно поле
 Освен ако е предвидено друго в настоящото споразумение, настоящата глава се прилага по отношение на уреждането на всякакви спорове между страните, свързани с тълкуването и прилагането на разпоредбите на настоящото споразумение.
 ЧЛЕН 21.3
 Определения
 За целите на настоящата глава:
 а)
 „арбитър“ означава член на специална група;
 б)
 „спешни случаи“ и „спешни въпроси“ включват случаите и въпросите, отнасящи се до стоки или услуги, които бързо влошават качеството и състоянието си и губят търговската си стойност в кратки срокове;
 в)
 „Кодекс


text:
за поведение“ означава Кодекса за поведение на арбитрите, посочен в член 21.30;
 г)
 „страна ищец“ означава страната, от която постъпва искане за сформирането на специална група по реда на член 21.7;
 д)
 „попадащи в обхвата разпоредби“ означава разпоредбите от настоящото споразумение, попадащи в обхвата на настоящата глава в съответствие с член 21.2;
 е)
 „ОУС“ означава Органът за уреждане на спорове на СТО;
 ж)
 „специална група“ означава специална група, сформирана по реда на член 21.7;
 з)
 „ответна страна“ означава страната, засегната от спор, отнесен за разглеждане пред специална група в съответствие с член 21.7, а
 и)
 „Процедурен правилник“ означава Процедурният правилник на специална група, посочен в член 21.30.
 РАЗДЕЛ Б
 Консултации и медиация
 ЧЛЕН 21.4
 Искане на информация
 Преди да отправи искане за консултации или медиация съответно по реда на член 21.5 или 21.6, всяка от страните може писмено да поиска всякаква полезна информация във връзка с мярка, която е предмет на конкретния спор. Страната, към която е отправено въпросното запитване, полага всички усилия, за да предостави исканата информация под формата на писмен отговор не по-късно от 20 дни след датата на получаване на искането.
 ЧЛЕН 21.5
 Консултации
 1. Страните полагат усилия да разрешат всеки един спор, предмет на разпоредбата на член 21.2, посредством добросъвестно провеждани консултации с оглед постигане на решение по взаимно съгласие.
 2. Всяка от страните може да поиска провеждането на консултации, като изпрати писмено искане до другата страна. В искането за консултации поискалата ги страна излага своите мотиви за това, като посочва конкретно за коя мярка се отнасят те, в т.ч. съответното фактическо и правно основание, и уточнява относимите попадащи в обхвата разпоредби.
 3. В хода на консултациите всяка от страните предоставя достатъчно информация, за да даде възможност да се разгледа всецяло въпросната мярка, включително въпроса по какъв начин тази мярка би могла да засегне неблагоприятно действието и прилагането на настоящото споразумение.
 4. Страната, към която е отправено искането за консултации, отговаря на искането не по-късно от 10 дни след датата на получаване на искането. Страните започват консултациите не по-късно от 30 дни след датата на получаване на искането. Консултациите се считат за приключени не по-късно от 45 дни след датата на получаване на искането, освен ако страните са уговорили друго. Когато и двете страни са на мнение, че случаят касае спешни въпроси, консултациите се считат за приключени не по-късно от 25 дни след датата на получаване на искането, освен ако страните са уговорили друго.
 5. Консултациите могат да са присъствени или да се провеждат при използване на всякакво друго средство за комуникация, уговорено от страните. Освен ако страните уговорят друго, консултациите протичат, при положение че се провеждат присъствено, на територията на страната, към която е отправено искането.
 6. Консултациите, включително цялата оповестена информация и позициите, заети от страните по време на този процес, имат поверителен характер и не засягат правата на никоя от страните във всякакви по-нататъшни процедури.
 ЧЛЕН 21.6
 Медиация
 1. Всяка от страните може по всяко време да отправи до другата страна искане за встъпване в процедура по медиация по всякакъв въпрос, попадащ в


text:
обхвата на настоящата глава и отнасящ се до мярка, която се отразява неблагоприятно на търговията или инвестициите между страните.
 2. Страните могат по всяко време да се споразумеят да встъпят в процедура по медиация, която да започне, да се проведе и да приключи в съответствие с Процедурата по медиация, която се предвижда да бъде приета от Съвместния комитет на първото му заседание в съответствие с член 22.1, параграф 4, буква е).
 3. В случай че страните постигнат съгласие за това, процедурата по медиация може да продължи, докато трае процедурата пред специалната група, уредена в раздел В.
 РАЗДЕЛ В
 Процедура пред специалната група
 ЧЛЕН 21.7
 Сформиране на специална група
 1. Страната, поискала консултации на основание член 21.5, може да поиска сформирането на специална група, в случай че:
 а)
 другата страна не отговори на искането за консултации в течение на 10 дни след датата на получаването му или не встъпи в консултации в срок от 30 дни след датата на получаване на искането;
 б)
 страните се споразумеят да не предприемат консултации, или
 в)
 страните не успеят да разрешат спора по пътя на консултации в срок от 45 дни, или в срок от 25 дни в спешни случаи, след датата на получаване на искането за консултации, освен ако страните уговорят друго.
 2. Искането за сформиране на специална група в съответствие с параграф 1 се отправя в писмен вид до ответната страна. В жалбата си страната ищец трябва изрично да посочи:
 а)
 мярката, която е предмет на спора;
 б)
 правното основание, като уточни относимите попадащи в обхвата разпоредби по такъв начин, че да стане ясно в какво се изразява несъвместимостта на тази мярка с въпросните разпоредби; а също така
 в)
 фактическото основание.
 ЧЛЕН 21.8
 Състав на специалната група
 1. Специалната група е в състав от трима арбитри.
 2. Не по-късно от 10 дни след датата на получаване от ответната страна на искането за сформиране на специална група, страните провеждат консултации помежду си с цел постигане на съгласие по състава на специалната група.
 3. В случай че страните не постигнат съгласие по състава на специалната група в срока, предвиден в параграф 2, всяка от страните назначава арбитър от подсписъка на съответната страна, съставен в съответствие с член 21.9, не по-късно от пет дни след изтичане на предвидения в параграф 2 срок. В случай че някоя от страните не назначи арбитър в този срок, съпредседателят на Съвместния комитет, който представлява страната ищец, избира не по-късно от пет дни след изтичането на въпросния срок чрез теглене на жребий арбитър от съставения в съответствие с член 21.9 подсписък на неназначилата арбитър страна. Съпредседателят на Съвместния комитет, който представлява страната ищец, може да делегира на своя представител избора чрез теглене на жребий на арбитъра.
 4. В случай че страните не постигнат съгласие по отношение на определянето на председателя на специалната група в срока, предвиден в параграф 2, по искане на една от страните съпредседателят на Съвместния комитет, който представлява страната ищец, избира чрез теглене на жребий, не по-късно от пет дни след датата на постъпване на искането, председателя на


text:
специалната група от подсписъка с председатели, съставен в съответствие с член 21.9. Едновременно с това за въпросното искане се уведомява и другата страна. Съпредседателят на Съвместния комитет, който представлява страната ищец, може да делегира на своя представител избора чрез теглене на жребий на председателя на специалната група.
 5. В случай че списъците, предвидени в член 21.9, не са съставени или не съдържат поне девет лица, както е предвидено в същия член, се прилагат следните процедури:
 а)
 по отношение на избора на председателя:
 i)
 в случай че подсписъкът с председатели съдържа поне две лица, във връзка с които има постигнато съгласие между страните, съпредседателят на Съвместния комитет, който представлява страната ищец, избира чрез теглене на жребий председателя измежду тези лица не по-късно от пет дни след датата на постъпване на искането, предвидено в параграф 4;
 ii)
 в случай че подсписъкът с председатели съдържа едно лице, във връзка с което има постигнато съгласие между страните, това лице изпълнява функциите на председател, или
 iii)
 в случай че страните не изберат председател по реда на подточка i) или ii) или подсписъкът с председатели не съдържа лице, във връзка с което да има постигнато съгласие между страните, съпредседателят на Съвместния комитет, който представлява страната ищец, избира чрез теглене на жребий председателя не по-късно от пет дни след датата на постъпване на искането, предвидено в параграф 4, измежду лицата, които са били официално предложени за председател от една от страните по време на съставянето или актуализирането на списъка с арбитри, предвиден в член 21.9. В случай че лицето, което е било официално предложено за председател от една от страните, вече не е в състояние да заеме въпросната позиция, тази страна може да предложи за председател ново лице; а
 б)
 по отношение на избора на арбитър, различен от председателя:
 i)
 в случай че подсписъкът на една от страните съдържа поне две лица, във връзка с които има постигнато съгласие между страните, въпросната страна избира арбитър измежду тези лица не по-късно от пет дни след изтичане на срока, предвиден в параграф 2;
 ii)
 в случай че подсписъкът на една от страните съдържа едно лице, във връзка с което има постигнато съгласие между страните, това лице изпълнява функциите на арбитър, или
 iii)
 в случай че не може да бъдат избран арбитър по реда на подточка i) или ii), или подсписъкът с арбитри на една от страните не съдържа лице, във връзка с което да има постигнато съгласие между страните, съпредседателят на Съвместния комитет, който представлява страната ищец, избира арбитър, като прилага mutatis mutandis процедурата, предвидена в буква а).
 6. За дата на сформиране на специалната група се счита датата, на която последният от тримата арбитри е уведомил страните, че приема своето назначение.
 ЧЛЕН 21.9
 Списък на арбитрите
 1. На първото си заседание в съответствие с член 22.1, параграф 2, Съвместният комитет съставя списък от поне девет лица, които желаят и са способни да изпълняват функциите на арбитри. Списъкът съдържа три подсписъка: по един подсписък за всяка от страните и един подсписък с лица, които не са с национална принадлежност


text:
към нито една от страните и могат да изпълняват функциите на председател на специалната група. Всеки подсписък включва поне три лица. При съставянето или актуализирането на подсписъка на председателите всяка от страните може да предложи до три лица. Съвместният комитет следи за това броят на лицата в списъка на арбитрите винаги да се поддържа на равнището, изисквано по силата на настоящия параграф.
 2. Съвместният комитет може да състави допълнителен списък, състоящ се от лица с доказани експертни познания в специфични сектори, попадащи в обхвата на настоящото споразумение, който може да бъде използван при сформирането на специалната група.
 ЧЛЕН 21.10
 Квалификация на арбитрите
 Всички арбитри трябва:
 а)
 да са с доказани експертни познания в областта на правото, международната търговия и по други въпроси, попадащи в обхвата на настоящото споразумение, като в случая с председателя да имат опит и в арбитражното производство;
 б)
 да са независими от страните и да не са свързани, нито да приемат указания от някоя от тях;
 в)
 да действат в личното си качество и да не приемат указания от никоя организация или правителство по въпроси, свързани със спора; а също така
 г)
 да отговаря на изискванията в Кодекса за поведение.
 ЧЛЕН 21.11
 Замяна на арбитри
 В случай че в рамките на арбитражно производство по настоящата глава някой от арбитрите в първоначалния състав на специалната група не е в състояние да участва, се оттегли от своята функция или се налага да бъде заменен, тъй като не отговаря на изискванията в Кодекса за поведение, се прилага процедурата, предвидена в член 21.8.
 ЧЛЕН 21.12
 Функции на специалните групи
 Специалната група, сформирана по реда на член 21.7:
 а)
 подлага на обектива оценка отнесения пред нея въпрос, включително обективна оценка на фактите по случая и на приложимостта на попадащите в обхвата разпоредби, както и на съответствието на мерките, предмет на спора, с тези разпоредби;
 б)
 излага в решенията си фактическите и правни констатации, заедно с обосновката на всички негова констатации и заключения; а също така
 в)
 се консултира редовно със страните и осигурява адекватни възможности за намиране на решение по взаимно съгласие.
 ЧЛЕН 21.13
 Мандат
 1. Освен ако страните са уговорили друго не по-късно от 10 дни след датата на сформиране на специалната група, мандатът на специалната група е, както следва:
 „да разгледа, в светлината на относимите попадащи в обхвата разпоредби на настоящото споразумение, посочения в искането за сформиране на специалната група въпрос, да се произнесе относно съвместимостта на въпросната мярка с относимите попадащи в обхвата разпоредби на настоящото споразумение и да излезе с доклад в съответствие с членове 21.18 и 21.19“.
 2. В случай че страните се договорят за различен от посочения в параграф 1 мандат, те уведомяват специалната група за договорения мандат не по-късно от три дни след постигането на съгласие по него.
 ЧЛЕН 21.14
 Решение относно спешността
 В случай че някоя от страните поиска това, специалната група взема не по-късно от 15 дни след датата на сформирането ѝ решение дали даден спор касае спешни въпроси.
 ЧЛЕН 21.15
 Процедура пред специалната група
 1. Всяко изслушване от специалната група е публично,


text:
освен ако страните се уговорят за друго или ако изявленията или аргументите на някоя от страните съдържат поверителна информация. Изслушванията, протичащи при закрити врата, са поверителни.
 2. Освен ако страните уговорят друго, страните редуват мястото на провеждане, като първото изслушване задължително се провежда в ответната страна.
 3. Специалната група и страните третират като поверителна всяка информация, предоставена на специалната група от някоя от страните и посочена като поверителна от тази страна. Когато въпросната страна представя на специалната група поверителна версия на своите писмени изявления, тя представя също така, ако другата страна поиска това, неповерително резюме на информацията, която се съдържа в нейните изявления и може да бъде публично оповестена, заедно с пояснение за причините, поради които неоповестената информация е поверителна.
 4. Разискванията в рамките на специалната група остават поверителни.
 5. На страните се дава възможност да присъстват на всички изложения, изявления, аргументи или възражения, представени в рамките на процедурата. Страните взаимно си предоставят всякаква информация или писмени изявления, представени пред специалната група, включително всякакви коментари по описателната част на междинния доклад, отговорите на въпросите на специалната група и писмените коментари на тези отговори.
 6. Междинният доклад и окончателният доклад се изготвят, без да присъстват страните, и с оглед на предоставената информация и направените изявления. Арбитрите носят цялата отговорност за изготвянето на докладите и не делегират тази отговорност на което и да било друго лице.
 7. Специалната група се стреми да взема решенията си, включително да изготвя окончателния си доклад, с консенсус. Тя може също така да взема решенията си, включително да изготвя окончателния си доклад, с обикновено мнозинство, когато е невъзможно да се стигне до конкретно решение с консенсус. Особените мнения на арбитрите не се публикуват.
 8. Решенията на специалната група са окончателни и имат задължителна сила за страните. Те се приемат безусловно от страните. С тях не могат да бъдат разширявани или намалявани правата и задълженията на страните, произтичащи от настоящото споразумение. Те не трябва да се тълкуват като създаващи права и задължения за лицата.
 ЧЛЕН 21.16
 Правила за тълкуване
 Специалната група тълкува попадащите в обхвата разпоредби в съответствие с обичайните правила за тълкуване на международното публично право, включително онези от тях, които са залегнали във Виенската конвенция за правото на договорите. Специалната група също така взема под внимание имащите отношение тълкувания в докладите на специалните групи и на Апелативния орган, приети от ОУС.
 ЧЛЕН 21.17
 Получаване на информация
 1. По искане на една от страните или по собствена инициатива специалната група може да потърси от страните относима информация, която тя счита за необходима и подходяща. Страните отговарят бързо и изчерпателно на всяко искане за предоставяне на информация, отправено от специалната група.
 2. По искане на една от страните или по собствена инициатива специалната група може да потърси от всякакви източници информация, в т.ч. поверителна информация, която тя счита за подходяща. Специалната група има също така правото да потърси становището на експерти, ако счете това за целесъобразно.
 3. Физически лица от една от страните или юридически лица, установили се в една от страните, могат да представят на специалната група


text:
становища в качеството на amicus curiae в съответствие с процедурния правилник.
 4. Всяка информация, получена от специалната група по реда и условията на настоящия член, се предоставя на разположение на страните, като страните могат да представят на специалната група коментари по тази информация.
 ЧЛЕН 21.18
 Междинен доклад
 1. Не по-късно от 120 дни след датата на сформиране на специалната група тя представя на страните междинен доклад, съдържащ описателна част, а също нейните констатации и заключения, което дава възможност на страните да се запознаят с него. В случай че специалната група прецени, че не може да бъде спазен този срок, председателят на специалната група писмено уведомява за това страните, като посочва причините за забавянето и датата, на която специалната група планира да представи своя междинен доклад. При никакви обстоятелства не се допуска забавяне с повече от 30 дни след крайния срок.
 2. Не по-късно от 15 дни след датата на представяне на междинния доклад всяка от страните може да представи на специалната група писмени коментари и писмено искане да бъде преработен междинният доклад по отношение на конкретни негови аспекти. След като се запознае с всички писмени коментари и искания на страните във връзка с междинния доклад, специалната група може да внесе промени в своя доклад и да извърши евентуално допълнително проучване, каквото счете за целесъобразно.
 3. При спешни случаи
 а)
 специалната група полага максимални усилия, за да представи своя междинен доклад не по-късно от 60 дни след датата на сформирането ѝ, но при всички обстоятелства представя междинния доклад до 75 дни след датата на сформирането ѝ, а от своя страна
 б)
 всяка от страните може да представи на специалната група писмени коментари и писмено искане да бъде преработен междинният доклад по отношение на конкретни негови аспекти, не по-късно от седем дни след датата на представяне на междинния доклад.
 ЧЛЕН 21.19
 Окончателен доклад
 1. Специалната група представя на страните своя окончателен доклад не по-късно от 30 дни след датата на представяне на междинния доклад. В случай че специалната група прецени, че не може да бъде спазен този срок, председателят на специалната група писмено уведомява за това страните, като посочва причините за забавянето и датата, на която специалната група планира да представи своя окончателен доклад. При никакви обстоятелства не се допуска забавяне с повече от 30 дни след крайния срок.
 2. При спешни случаи специалната група полага максимални усилия, за да представи своя окончателен доклад не по-късно от 15 дни след датата на представяне на междинния доклад, но при всички обстоятелства представя своя окончателен доклад до 30 дни след датата на представяне на междинния доклад
 3. Окончателният доклад включва адекватен анализ на всички писмени коментари и искания на страните във връзка с междинния доклад. Специалната група може да предложи в своя окончателен доклад по какъв начин да бъде изпълнено посоченото в окончателния доклад.
 4. Страните публично оповестяват окончателния доклад в пълния му обем не по-късно от 10 дни след датата на представянето му, освен ако решат, с цел защита на поверителната информация, да го публикуват само частично или изобщо да не го публикуват.


text:
ЧЛЕН 21.20
 Изпълнение на посоченото в окончателния доклад
 1. Ответната страна взема необходимите мерки за своевременното и добросъвестно изпълнение на посоченото в представения по реда на член 21.19 окончателен доклад.
 2. Не по-късно от 30 дни след датата на представяне на окончателния доклад ответната страна уведомява страната ищец за продължителността на разумния срок за изпълнение на посоченото в окончателния доклад, като страните полагат усилия, за да се споразумеят за разумния срок, необходим за тази цел. В случай на разногласие между страните по въпроса за продължителността на разумния срок, не по-късно от 20 дни след датата на получаване на уведомлението, направено от страната ответник в съответствие с настоящия параграф, страната ищец може писмено да поиска от първоначално сформираната специална група да определи продължителността на разумния срок. Едновременно с това за въпросното искане се уведомява и ответната страна. Първоначално сформираната специална група уведомява страните за определената от нея продължителност не по-късно от 30 дни след датата на представяне на искането.
 3. Продължителността на разумния срок за изпълнение на посоченото в окончателния доклад може да бъде удължена по взаимно съгласие на страните.
 4. Ответната страна писмено уведомява страната ищец за постигнатия от нея напредък по изпълнението на посоченото в окончателния доклад поне един месец преди изтичането на разумния период от време за изпълнение на посоченото в окончателния доклад, освен ако страните се уговорят за друго.
 ЧЛЕН 21.21
 Преглед на изпълнението
 1. Не по-късно от датата на изтичане на разумния срок за изпълнение на посоченото в окончателния доклад ответната страна уведомява страната ищец за предприетите от нея мерки, за да се съобрази с окончателния доклад.
 2. В случай на разногласие относно съществуването на мерки, предприети с цел изпълнение на посоченото в окончателния доклад, или тяхната съгласуваност с попадащите в обхвата разпоредби, страната ищец може писмено да поиска от първоначално сформираната специална група да разгледа този въпрос. Едновременно с това за въпросното искане се уведомява и ответната страна.
 3. В искането, посочено в параграф 2, се уточнява фактическото и правното основание за жалбата, в т.ч. мерките, предмет на спора, по такъв начин, че да стане ясно в какво се изразява несъвместимостта на тези мерки с въпросните попадащи в обхвата разпоредби.
 4. Специалната група съобщава на страните решението си не по-късно от 90 дни след датата на отнасяне на този въпрос пред нея.
 ЧЛЕН 21.22
 Временни средства за защита в случай на неизпълнение
 1. По искане на страната ищец страната ответник встъпва в консултации с оглед постигане на съгласие по взаимно удовлетворителна компенсация или евентуална алтернативна договореност, в случай че:
 а)
 в съответствие с член 21.21 първоначално сформираната специална група установи, че мерките, взети с цел изпълнение на посоченото в окончателния доклад, за които е уведомила ответната страна, са несъвместими с относимите попадащи в обхвата разпоредби;
 б)
 ответната страна не уведоми за евентуално предприета мярка за изпълнение на посоченото в окончателния доклад преди изтичането на разумния срок, определен в съответствие с член 21.20, параграф 2, или
 в)
 страната ответник уведоми страната ищец, че ѝ е практически невъзможно да изпълни посоченото в окончателния доклад в разумния срок,


text:
определен в съответствие с член 21.20, параграф 2.
 2. В случай че страната ищец реши да не отправи искане в съответствие с параграф 1 или в случай че е отправено такова искане, но не е постигнато съгласие по взаимно удовлетворителна компенсация, нито по евентуална алтернативна договореност, в рамките на 20 дни след датата на получаване на искането, отправено в съответствие с параграф 1, страната ищец може писмено да уведоми страната ответник, че възнамерява да преустанови прилагането спрямо страната ответник на отстъпки или други задължения, произтичащи от попадащите в обхвата разпоредби. В уведомлението се уточнява до каква степен ще се разпростре планираното преустановяване на отстъпките или на други задължения.
 3. Страната ищец има правото да приложи преустановяването на посочените в предходния параграф отстъпки или други задължения 15 дни след датата на постъпване на уведомлението от страната ответник, освен ако последната е поискала арбитраж в съответствие с параграф 6.
 4. Преустановяването на отстъпки или други задължения:
 а)
 е равностойно по размер на пропуснатите ползи или причинените вреди от неизпълнението от ответната страна на посоченото в окончателния доклад, и
 б)
 може да се прилага за секторите, спрямо които е приложимо уреждане на спорове в съответствие с член 21.2 и които същевременно са различни от сектора или секторите, в които специалната група е установила наличието на пропуснати ползи или причинени вреди, по-специално когато страната ищец е на мнение, че подобно преустановяване е ефикасно за целите на насърчаване на изпълнението.
 5. Преустановяването на отстъпки или други задължения, или компенсацията или евентуалната алтернативна договореност, посочени в настоящия член, имат временен характер и се прилагат само докато бъде отстранено установеното в окончателния доклад несъответствие на мярката с относимите попадащи в обхвата разпоредби или докато страните не постигнат съгласие по взаимно удовлетворителна компенсация или евентуална алтернативна договореност.
 6. В случай че ответната страна счита, че преустановяването на отстъпките или на други задължения не е в съответствие с параграф 4, тази страна може писмено да поиска от първоначално сформираната специална група да разгледа този въпрос не по-късно от 15 дни след датата на получаване на уведомлението, посочено в параграф 2. Едновременно с това за въпросното искане се уведомява и страната ищец. Първоначално сформираната специална група уведомява страните за решението си по този въпрос не по-късно от 30 дни след датата на представяне на искането. Отстъпки или други задължения не могат да се преустановят преди първоначално сформираната специална група да уведоми за решението си. Преустановяването на отстъпки или на други задължения трябва да е в съответствие с решението.
 ЧЛЕН 21.23
 Преглед на изпълнението след приемането на временни средства за защита
 1. Непосредствено след уведомяването на страната ищец от страната ответник за предприетата мярка за изпълнение на посоченото в окончателния доклад:
 а)
 когато правото да преустанови отстъпки или други задължения е било упражнено от страната ищец в съответствие с член 21.22, страната ищец прекратява преустановяването на отстъпки или на други задължения не по-късно от 30 дни след датата на получаване на уведомлението, с изключение на случаите, посочени в параграф 2, или
 б)
 когато е била договорена взаимно удовлетворителна компенсация или алтернативна


text:
договореност, ответната страна може да прекрати прилагането на подобна компенсация или договореност не по-късно от 30 дни след датата на получаване на уведомлението, с изключение на случаите, посочени в параграф 2.
 2. В случай че в срок от 30 дни след датата на получаване на уведомлението страните не постигнат съгласие по това дали мярката, за която е направено уведомление в съответствие с параграф 1, е в съответствие с относимите попадащи в обхвата разпоредби, страната ищец отправя писмено искане до първоначално сформираната специална група да разгледа този въпрос. Едновременно с това за въпросното искане се уведомява и ответната страна. Страните се уведомяват за решението на специалната група не по-късно от 45 дни след датата на представяне на искането. В случай че специалната група реши, че мярката, за която е направено уведомление в съответствие с параграф 1, е в съответствие с относимите попадащи в обхвата разпоредби, преустановяването на отстъпките или на други задължения, или прилагането на компенсацията или на алтернативна договореност, се прекратява не по-късно от 15 дни след датата на решението. Когато е приложимо, нивото на преустановяване на отстъпки или задължения или нивото на компенсацията или на алтернативната договореност се адаптира с оглед на решението на специалната група.
 ЧЛЕН 21.24
 Спиране и прекратяване на процедурата
 По съвместно искане на страните специалната група може да спре процедурата във всеки един момент за договорен от страните срок, който не надвишава 12 последователни месеца. В случай на подобно спиране съответните срокове се удължават със срока, за който е била спряна процедурата на специалната група. Специалната група възобновява процедурата по всяко време по съвместно искане на страните или в края на уговорения срок за спиране по писмено искане на някоя от страните. За искането се уведомява председателят на специалната група, както и другата страна, когато е приложимо. В случай че процедурата пред специалната група е била спряна в течение на повече от 12 последователни месеца, решението за сформиране на специалната група губи сила и процедурата пред специалната група се прекратява. Страните могат по всяко време да се споразумеят да се прекрати процедурата пред специалната група. Страните съвместно уведомяват за това споразумение председателя на специалната група.
 РАЗДЕЛ Г
 Общи разпоредби
 ЧЛЕН 21.25
 Администриране на процедурата за уреждане на спорове
 1. Всяка от страните:
 а)
 определя служба, която отговаря за администрирането на процедурата за уреждане на спорове по настоящата глава;
 б)
 отговаря за работата и разходите на определената от нея служба, а също така
 в)
 писмено уведомява другата страна за местонахождението на службата и координатите за връзка с нея не по-късно от три месеца след датата на влизане в сила на настоящото споразумение.
 2. Независимо от разпоредбите на параграф 1, страните могат да се споразумеят съвместно да поверят на външен орган оказването на подкрепа за определени административни задачи, свързани с процедурата за уреждане на спорове по настоящата глава.
 ЧЛЕН 21.26
 Решение по взаимно съгласие
 1. Страните могат по всяко време да стигнат до решение по взаимно съгласие по всякакъв спор измежду посочените в член 21.2.
 2. В случай че в рамките на процедура пред специалната група или


text:
процедура по медиация се стигне до решение по взаимно съгласие, страните съвместно уведомяват за това решение председателя на специалната група или медиатора. Непосредствено след това уведомление се прекратява процедурата пред специалната група или процедурата по медиация.
 3. Всяка от страните предприема необходимите мерки, за да изпълни решението по взаимно съгласие в уговорения срок.
 4. Не по-късно от датата, на която изтича уговореният срок, изпълняващата страна писмено уведомява другата страна за евентуално предприетите от нея мерки за изпълнение на решението по взаимно съгласие.
 ЧЛЕН 21.27
 Избор на орган за разрешаване на спора
 1. При възникването на спор във връзка с твърдение за несъвместимост на конкретна мярка със задължение, произтичащо от настоящото споразумение, и равностойно по своята същност задължение, произтичащо от друго международно споразумение, по което и двете страни са страна, в т.ч. Споразумението за СТО, страната ищец може да избере органа, пред който да се уреди спорът.
 2. След като една от страните избере такъв орган и задейства съгласно настоящата глава или съгласно друго международно споразумение процедура за уреждане на спора по отношение на конкретната мярка, посочена в параграф 1, тази страна не може да задейства пред друг орган процедура за уреждане на спора по отношение на посочената конкретна мярка, освен ако първоначално избраният орган не е в състояние да се произнесе по въпросите, предмет на спора, поради юрисдикционни или процедурни причини.
 3. За целите на параграф 2:
 а)
 процедурите за уреждане на спорове по силата на настоящата глава се считат за задействани, когато някоя от страните поиска сформирането на специална група в съответствие с член 21.7, параграф 1;
 б)
 процедурите за уреждане на спорове по силата на Споразумението за СТО се считат за задействани, когато някоя от страните поиска сформирането на специална група в съответствие с член 6 от ДППУС; и
 в)
 процедурите за уреждане на спорове по силата на всяко друго споразумение се считат за задействани, когато някоя от страните поиска сформирането на специална група за уреждане на конкретния спор в съответствие с относимите разпоредби на въпросното споразумение.
 4. Настоящото споразумение по никакъв начин не възпрепятства страните да прибегнат до преустановяване на отстъпки или на други задължения, разрешено от ОУС. Никоя страна не може да се позовава на Споразумението за СТО като основание, за да възпрепятства другата страна да преустанови отстъпки или други задължения съгласно попадащите в обхвата разпоредби.
 ЧЛЕН 21.28
 Срокове
 1. Всички срокове, предвидени в настоящата глава, започват да текат от деня, следващ датата на акта или факта, за който се отнасят.
 2. Всеки срок, посочен в настоящата глава, може да бъде променен във връзка с конкретен спор по взаимно съгласие на страните. Специалната група може по всяко време да предложи на страните да се промени всеки срок, посочен в настоящата глава, като посочва мотивите за предложението. По искане на една от страните специалната група решава дали да се промени срокът, посочен в член 21.18, параграф 2 и параграф 3, буква б), като посочва мотивите за това свое решение, наред с другото, с оглед на сложността на конкретния спор.
 ЧЛЕН 21.29
 Разноски
 Освен ако страните не уговорят


text:
друго, разноските на специалната група, включително възнаграждението на арбитрите, влизащи в нейния състав, се поемат поравно от страните в съответствие с процедурния правилник.
 ЧЛЕН 21.30
 Процедурен правилник и кодекс за поведение
 Процедурите пред специалната група, предвидени в настоящата глава, се провеждат в съответствие с Процедурния правилник на специална група и Кодекса за поведение на арбитрите, които се предвижда да бъдат приети от Съвместния комитет на първото му заседание в съответствие с член 22.1, параграф 4, буква е).
 ГЛАВА 22
 ИНСТИТУЦИОНАЛНИ РАЗПОРЕДБИ
 ЧЛЕН 22.1
 Съвместен комитет
 1. С настоящото страните учредяват Съвместен комитет, който се състои от представители на двете страни.
 2. Съвместният комитет провежда първото си заседание в тримесечен срок от датата на влизане в сила на настоящото споразумение. Впоследствие Съвместният комитет заседава веднъж годишно, освен ако е уговорено друго от представителите на страните, а в спешни случаи — и по искане на някоя от страните. Съвместният комитет може да провежда заседанията си присъствено или при използване на други средства, по ред и условия, уговорени от представителите на страните.
 3. Заседанията на Съвместния комитет се провеждат на ротационен принцип в Европейския съюз или Япония, освен ако е уговорено друго от представителите на страните. Съвместният комитет се съпредседателства от члена на Европейската комисия и от представител на Япония на ниво министър, отговарящи по въпроси, попадащи в обхвата на настоящото споразумение, или от съответните техни представители с делегирани правомощия за тази цел.
 4. За да гарантира надлежното и ефикасно действие на настоящото споразумение, Съвместният комитет:
 а)
 подлага на преглед и осъществява наблюдение на прилагането и действието на настоящото споразумение, а при нужда прави подходящи препоръки към страните;
 б)
 осъществява надзор и координира, по целесъобразност, работата на всички специализирани комитети, работни групи и други органи, създадени по силата на настоящото споразумение, и им препоръчва евентуално необходими действия;
 в)
 без да се засягат разпоредбите на глава 21, се стреми да намира решение на проблеми, евентуално възникнали в рамките на настоящото споразумение, или да разрешава спорове, евентуално възникнали във връзка с тълкуването или прилагането на настоящото споразумение;
 г)
 подлага на обсъждане всеки друг въпрос, представляващ интерес в рамките на настоящото споразумение, за което представителите на страните евентуално са постигнали съгласие;
 д)
 приема на първото си заседание свой процедурен правилник; и
 е)
 приема на първото си заседание Процедурния правилник на специална група и Кодекса за поведение на арбитрите, посочени в член 21.30, както и Процедурата по медиация, посочена в член 21.6, параграф 2.
 5. За да гарантира надлежното и ефикасно действие на настоящото споразумение, Съвместният комитет може да:
 а)
 създава или разпуска специализирани комитети, работни групи или други органи, различни от посочените в членове 22.3 и 22.4, и определя техния състав, функции и задачи;
 б)
 възлага отговорности на специализирани комитети, работни групи или други органи;
 в)
 предоставя на обществеността информация по въпроси, попадащи в обхвата на настоящото споразумение;
 г)
 препоръчва на страните евентуални изменения в настоящото споразумение или приема решения за изменение на настоящото споразумение в изрично предвидените в член 23.2, параграф 4 случаи;
 д)
 приема тълкувания на разпоредбите на настоящото споразумение, които са задължителни за