text:
може да определи в своето вътрешно право условията, при които доставчиците на междинни услуги не могат да се ползват от ограниченията или изключенията, предвидени в параграф 2.
 4. Условията, за да могат доставчиците на междинни услуги да се ползват от ограниченията или изключенията, предвидени в параграф 2, не включват задължение за доставчика на междинни услуги да осъществява текущ контрол над услугата или да търси факти, показващи наличието на действия, с които се нарушават права.
 5. Всяка от страните може да въведе процедури, позволяващи ефикасно уведомяване за предполагаеми нарушения и ефикасно насрещно уведомяване.
 6. Настоящият член не засяга възможността съдебен или административен орган, в съответствие с правната система на всяка от страните, да изиска доставчикът на междинни услуги да прекрати или предотврати конкретно нарушение.
 Подраздел 4
 Мерки за граничен контрол
 Член 12.56
 Съвместимост с ГАТТ от 1994 г. и със Споразумението ТРИПС
 При прилагането на мерките за граничен контрол, предвидени в настоящия подраздел, с оглед ефективното прилагане на правата върху интелектуална собственост от страна на митническите органи, страните гарантират, че те са в съответствие със задълженията, произтичащи за тях от ГАТТ от 1994 г. и от Споразумението ТРИПС, и по-специално с член V от ГАТТ от 1994 г., както и с член 41 и част III, раздел 4 от Споразумението ТРИПС.
 Член 12.57
 Определения
 За целите на настоящия подраздел:
 а)
 „фалшифицирани стоки“ означава стоки с фалшифицирана търговска марка и стоки с фалшифицирано географско означение;
 б)
 „стоки с фалшифицирано географско означение“ означава стоки, включително опаковки, неправомерно носещи географско означение, идентично с географското означение, законно регистрирано за същия вид стоки, или което в основните си аспекти е невъзможно да бъде различено от едно такова географско означение, и с чийто внос по този начин се нарушават правата върху въпросното географско означение съгласно правото на страната, в която се намират стоките, или чийто износ би представлявал нарушение на посочените права;
 в)
 „стоки с фалшифицирана търговска марка“ означава стоки, включително опаковки, върху които е поставена без разрешение търговска марка, идентична с търговската марка, законно регистрирана по отношение на такива стоки, или която в основните си аспекти не може да бъде отличена от една такава търговска марка, и с чийто внос по този начин се нарушават правата на притежателя на въпросната търговска марка съгласно правото на страната, в която се намират стоките, или чийто износ би представлявал нарушение на посочените права;
 г)
 „стоки за износ“ означава стоки, които трябва да изведени от територията на една от страните до място извън тази територия, при което тези стоки остават под митнически контрол;
 д)
 „стоки, нарушаващи право върху интелектуална собственост“ означава фалшифицирани стоки и стоки, чието авторско право е било обект на пиратство, вносът или износът на които съгласно правото на страната, в която се намират стоките, нарушава конкретно право върху интелектуална собственост;
 е)
 „стоки от внос“ означава стоки, въведени на територията на една от страните от място извън тази територия, при което тези стоки остават под митнически контрол; и
 ж)
 „стоки, чието авторско право е било обект на пиратство“ означава стоки, които са копия, направени без съгласието на притежателя


text:
на правото или на лицето, надлежно упълномощено от притежателя на правото в страната на производство, и които се произвеждат пряко или непряко от определено изделие, при което изготвянето на това копие, както и неговият внос или износ, биха представлявали нарушение на авторско или сродно на него право съгласно правото съответно на страната вносител или страната износител.
 Член 12.58
 Обхват на мерките за граничен контрол
 1. По отношение на стоките от внос и тези за износ всяка от страните приема или запазва процедури, съгласно които носителят на права може да подаде молба до митническите органи с искане да се спре вносът или износът на стоки, за които се подозира, че нарушават права върху интелектуална собственост.
 2. Митническите органи, в съответствие с вътрешните си процедури, спират вдигането на стоките, за които се подозира, че нарушават конкретно право върху интелектуална собственост.
 Член 12.59
 Активно участие на митническите органи
 Митническите органи се занимават активно с целенасочено търсене и идентифициране на пратки, съдържащи стоки от внос или такива за износ, за които се подозира, че нарушават права върху интелектуална собственост, като за целта използват методи за анализ на риска. Те си сътрудничат с носителите на права, включително като се допуска предоставянето на информация за целите на анализа на риска.
 Член 12.60
 Специфично сътрудничество в областта на мерките за граничен контрол
 1. Без да се засяга член 4.2 (Митническо сътрудничество и административна взаимопомощ), параграф 2, буква а), страните насърчават, когато е целесъобразно, сътрудничеството и обмена на информация и най-добри практики между техните митнически органи, за да се даде възможност за ефикасен граничен контрол за целите на прилагането на правата върху интелектуална собственост, по-специално с оглед на ефективното прилагане на член 69 от Споразумението ТРИПС.
 2. Що се отнася до контрола от страна на митническите органи на прилагането на правата върху интелектуална собственост, митническите органи на страните си оказват административна взаимопомощ в съответствие с протокол 2 (относно административната взаимопомощ по митнически въпроси).
 3. Без да се засягат разпоредбите на член 17.1 (Комитет по търговията), предвиденият в член 17.2 (Специализирани комитети) Комитет по митническите въпроси осигурява правилното действие и прилагане на настоящия член. Комитетът по митническите въпроси определя приоритетите и предвижда адекватни процедури за сътрудничество между компетентните органи.
 Подраздел 5
 Други разпоредби, свързани с мерките за прилагане на правата
 Член 12.61
 Кодекси за поведение
 Страните насърчават:
 а)
 разработването от страна на търговските или професионалните сдружения или организации на кодекси за поведение, които имат за цел да допринесат за прилагането на правата върху интелектуална собственост; и
 б)
 представянето на компетентните органи на страните на проектите на кодекси за поведение и на евентуалните оценки за прилагането на тези кодекси за поведение.
 Раздел г
 Сътрудничество и институционални разпоредби
 Член 12.62
 Сътрудничество
 1. Страните си сътрудничат с цел оказване на подкрепа за прилагането на настоящата глава.
 2. При спазване на глава 16 (Сътрудничество и укрепване на капацитета), областите на сътрудничество включват, без изброяването да е изчерпателно, следните дейности:
 а)
 обмен на информация за правната рамка в областта на правата върху интелектуална собственост и приложимите правила за закрила и прилагане на тези права,

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
както и обмяна на опит между Съюза и Виетнам относно законодателния напредък;
 б)
 обмен на опит и информация между Съюза и Виетнам относно прилагането на правата върху интелектуална собственост;
 в)
 обмяна на опит между Съюза и Виетнам относно прилагането на правата на централно и по-ниско от централно равнище от страна на митническите органи, полицията, административните и съдебните органи, както и координиране на действията им с цел предотвратяване на износа на фалшифицирани стоки, включително с други държави;
 г)
 укрепване на капацитета, както и обмен и обучение на персонал;
 д)
 популяризиране на правата върху интелектуална собственост и разпространяване на информация за тях сред, inter alia, деловите среди, социално-професионалните и социалните организации, както и повишаване на осведомеността на потребителите и носителите на права;
 е)
 укрепване на междуправителственото сътрудничество между, inter alia, службите по интелектуална собственост; и
 ж)
 активно насърчаване на осведомеността и запознаването на широката общественост с политиките, свързани с правата върху интелектуална собственост, посредством изготвяне на ефективни стратегии за определяне на целевата аудитория и създаване на комуникационни програми с цел повишаване на информираността на потребителите и медиите за последиците от нарушенията на правата върху интелектуална собственост, включително за рисковете за здравето и безопасността, както и за връзката с организираната престъпност.
 3. Без да се засягат параграфи 1 и 2, страните се споразумяват да разглеждат, при необходимост, теми, имащи отношение към закрилата и прилагането на правата върху интелектуална собственост, попадащи в обхвата на настоящата глава, както и всеки друг свързан с тях въпрос, в рамките на работната група по правата върху интелектуална собственост, включително географските означения, създадена съгласно член 17.3 (Работни групи).
 Член 12.63
 Работна група по правата върху интелектуална собственост, включително географските означения
 1. Създадената съгласно член 17.3 (Работни групи) работна група по правата върху интелектуална собственост, включително географските означения се състои от представители на страните за целите на текущото наблюдение на прилагането на настоящата глава, засилване на сътрудничеството помежду им и провеждане на диалог относно правата върху интелектуална собственост, включително географските означения.
 2. Работната група по правата върху интелектуална собственост, включително географските означения може да разглежда всякакви въпроси, свързани с прилагането и изпълнението на настоящата глава. По-специално тя отговаря за:
 а)
 изготвянето на препоръка към страните за изменение на приложение 12-A (Списък на географските означения) по отношение на географските означения в съответствие с член 12.26 (Изменение на списъка на географските означения);
 б)
 обмена на информация относно новостите в законодателството и в политиките във връзка с географските означения, както и относно всеки друг въпрос от взаимен интерес в областта на географските означения; и
 в)
 обмена на информация относно географските означения с цел да бъдат набелязани мерки за тяхната закрила в съответствие с раздел Б (Стандарти относно правата върху интелектуална собственост), подраздел 3 (Географски означения) от настоящата глава.
 ГЛАВА 13
 Търговия и устойчиво развитие
 Член 13.1
 Цели
 1. Настоящата глава има за цел да се насърчи устойчивото развитие, по-специално чрез увеличаване на приноса на свързаните с търговията и инвестициите аспекти на проблематиката в областта на труда и околната среда.
 2. Страните припомнят следните документи: Дневен ред 21 за околната среда и развитието от


text:
1992 г., Плана за изпълнение от Йоханесбург, приет на Световната среща на върха за устойчиво развитие от 2002 г., Декларацията на министрите от Икономическия и социален съвет на ООН относно постигането на пълна трудова заетост и достойни условия на труд от 2006 г., Програмата за достоен труд на Международната организация на труда (наричана по-долу „МОТ“), заключителния документ на Конференцията на ООН по въпросите на устойчивото развитие от 2012 г., озаглавен „Бъдещето, което искаме“, и заключителния документ на срещата на високо равнище на ООН по въпросите на устойчивото развитие от 2015 г., озаглавен „Да преобразим света: програма до 2030 г. за устойчиво развитие“. Те потвърждават своя ангажимент да насърчават развитието на международната търговия по начин, който допринася за постигането на целта за устойчиво развитие за благото на сегашните и бъдещите поколения. Целта за устойчиво развитие е неразделна част от техните двустранни търговски отношения.
 3. Страните потвърждават своя ангажимент да се стремят да постигнат устойчиво развитие, което включва три взаимозависими и взаимно допълващи се стълба — икономическото развитие, социалното развитие и опазването на околната среда.
 4. Страните подчертават ползите от сътрудничеството по свързани с търговията трудови въпроси (72) и въпроси на околната среда като част от един глобален подход към търговията и устойчивото развитие.
 5. Настоящата глава обединява в себе си подход на сътрудничество, основан на общи ценности и интереси, при едновременно отчитане на различията в съответното равнище на развитие на страните.
 Член 13.2
 Право на регулиране и равнища на закрила
 1. Страните признават правото на всяка от тях:
 а)
 да определя своите цели, стратегии, политики и приоритети в областта на устойчивото развитие;
 б)
 да установява собствени равнища на вътрешна закрила в областта на околната среда и социалната сфера, както счете за целесъобразно; и
 в)
 да приема или съответно изменя своето относимо законодателство и политики по начин, който е съвместим с международно признатите стандарти и със споразуменията, по които съответната страна е страна, посочени в членове 13.4 (Многостранни трудови стандарти и споразумения) и 13.5 (Многостранни споразумения в областта на околната среда).
 2. Всяка от страните гарантира, че нейното законодателство и политики предвиждат и насърчават високи равнища на вътрешна закрила в областта на околната среда и социалната сфера, и се стреми неизменно да подобрява въпросното законодателство и политики.
 Член 13.3
 Запазване на равнищата на закрила
 1. Страните изтъкват, че понижаването на равнищата на закрила в областта на околната среда или на труда има неблагоприятни последици за постигането на целите на настоящата глава и че не е целесъобразно насърчаването на търговията и инвестициите да става чрез понижаване на равнищата на закрила, предвидени във вътрешното право в областта на околната среда или във вътрешното трудово право.
 2. Никоя от страните няма право да се отказва от прилагането или да допуска дерогации от своето право в областта на околната среда или своето трудово право, нито да предлага да се откаже от прилагането или да допусне дерогации от това право, по начин, който засяга търговията и инвестициите между страните.
 3. Никоя от страните не може да се въздържа от ефективното прилагане на своето право в областта на


text:
околната среда и на своето трудово право чрез постоянно или повтарящо се действие или бездействие като средство за насърчаване на търговията и инвестициите.
 4. Никоя от страните не може да прилага правото в областта на околната среда и трудовото право по начин, който би представлявал средство за произволна или неоправдана дискриминация между страните или прикрито ограничение на търговията.
 Член 13.4
 Многостранни трудови стандарти и споразумения
 1. Страните признават значението на пълната и продуктивна трудова заетост и достойните условия на труд за всички, по-специално в отговор на глобализацията. Страните потвърждават отново своя ангажимент да насърчават развитието на двустранната търговия помежду им по начин, който допринася за пълна и продуктивна трудова заетост и достойни условия на труд за всички, включително за жените и младите хора. В този контекст страните провеждат консултации помежду си и си сътрудничат, ако е целесъобразно, по свързани с търговията въпроси от областта на трудовата заетост, представляващи взаимен интерес.
 2. Всяка от страните потвърждава отново поетите от нея ангажименти, в съответствие със задълженията, произтичащи за нея от членството в МОТ и от Декларацията на МОТ за основните принципи и права в областта на труда и механизма за нейното прилагане, приета от Международната конференция по труда на нейната 86-та сесия през 1998 г., да съблюдава, популяризира и ефективно да прилага принципите, отнасящи се до основните трудови права, а именно:
 а)
 свобода на сдружаване и ефективно признаване на правото на колективно трудово договаряне;
 б)
 премахване на всички форми на принудителен или задължителен труд;
 в)
 ефективно премахване на детския труд; и
 г)
 премахване на дискриминацията в областта на заетостта и професиите.
 3. Всяка от страните:
 а)
 полага трайни и целенасочени усилия за ратифициране, доколкото все още не го е направила, на основните конвенции на МОТ;
 б)
 обмисля възможността за ратифициране на други — класифицирани като „актуални“ от МОТ — конвенции, отчитайки съответните местни обстоятелства; и
 в)
 обменя информация с другата страна, що се отнася до ратификацията на конвенциите, посочени в букви а) и б).
 4. Всяка от страните потвърждава отново своя ангажимент ефективно да въведе във вътрешните си законови и подзаконови актове и практики конвенциите на МОТ, ратифицирани съответно от Виетнам и държавите — членки на Съюза.
 5. Страните признават, че нарушаването на основните принципи и права в областта на труда не може да бъде изтъквано, нито използвано като законно сравнително предимство и че трудовите стандарти не бива да се използват за целите на търговския протекционизъм.
 Член 13.5
 Многостранни споразумения в областта на околната среда
 1. Страните признават ползата от многостранното управление и многостранните споразумения в областта на околната среда като отговор на международната общност на екологичните предизвикателства и подчертават необходимостта от засилване на взаимното подпомагане между търговията и околната среда. Страните провеждат консултации помежду си и си сътрудничат, ако е целесъобразно, по свързани с търговията въпроси от областта на околната среда, представляващи взаимен интерес.
 2. Всяка от страните потвърждава отново своя ангажимент ефективно да въведе във вътрешното си право и практики разпоредбите на многостранните споразумения в областта на околната среда, по които тя е страна.
 3. Страните обменят в рамките на


text:
Комитета по търговията и устойчивото развитие, а ако е целесъобразно — и по други поводи, информация и опит относно актуалния статус и постигнатия напредък във всяка от тях по отношение на ратифицирането на многостранните споразумения в областта на околната среда или на техните изменения.
 4. Никоя от разпоредбите на настоящото споразумение не възпрепятства която и да било от страните да приема или запазва мерки за прилагане на многостранните споразумения в областта на околната среда, по които тя е страна, при условие че тези мерки не се прилагат по начин, който би представлявал средство за произволна или неоправдана дискриминация между страните или прикрито ограничение на търговията.
 Член 13.6
 Изменение на климата
 1. За справяне с непосредствената заплаха, каквато представлява изменението на климата, страните потвърждават отново своя ангажимент за постигане на крайната цел на Рамковата конвенция на Обединените нации по изменение на климата от 1992 г. (наричана по-долу „РКООНИК“) и ефективно прилагане на РКООНИК, Протокола от Киото към Рамковата конвенция на Организацията на обединените нации по изменение на климата, последно изменен на 8 декември 2012 г. (наричан по-долу „Протоколът от Киото“), и Парижкото споразумение, съставено на 12 декември 2015 г. и изготвено съгласно горепосочената конвенция. Страните си сътрудничат по въпроси, свързани с прилагането на РКООНИК, Протокола от Киото и Парижкото споразумение. Страните си сътрудничат и насърчават, ако е целесъобразно, положителния принос на настоящата глава за укрепване на капацитета на страните при прехода към нисковъглеродни и устойчиви на изменението на климата икономики, в съответствие с Парижкото споразумение.
 2. В рамките на РКООНИК страните признават ролята на вътрешните политики в борбата с изменението на климата. В съответствие с това страните провеждат консултации помежду си и обменят информация и опит от приоритетно значение или от взаимен интерес, което включва:
 а)
 най-добрите практики и натрупания опит при разработката, въвеждането и действието на механизмите за ценообразуване на въглеродните емисии;
 б)
 насърчаването на националните и международните пазари на въглеродни емисии, включително чрез механизми, като схемите за търговия с емисии и намаляването на емисиите от обезлесяване и деградация на горите; и
 в)
 насърчаването на енергийната ефективност, на технологиите с ниски емисии и на енергията от възобновяеми източници.
 Член 13.7
 Биологично разнообразие
 1. Страните признават значението, което отдават на това да се гарантират опазването и устойчивото използване на биологичното разнообразие в съответствие с Конвенцията за биологичното разнообразие от 1992 г. (наричана по-долу „КБР“) и със Стратегическия план за биологичното разнообразие за периода 2011—2020 г. и Целите за биологичното разнообразие от Аичи, приети на десетото заседание на Конференцията на страните в Нагоя от 18 до 29 октомври 2010 г., с Конвенцията по международната търговия със застрашени видове от дивата фауна и флора, последно изменена в Габороне през 1983 г. (наричана по-долу „CITES“), и с другите относими международни инструменти, по които те са страни, както и с решенията, приети на тяхна основа.
 2. Страните признават в съответствие с член 15 КБР суверенните права на държавите върху техните природни ресурси и факта, че правомощието за определяне на достъпа до техните генетични ресурси принадлежи на съответните техни правителства и е уредено от тяхното вътрешно


text:
право. Страните се стремят да създават условия за улесняване на достъпа до генетичните ресурси с оглед използването им по екологосъобразен начин и да не налагат противоречащи на целите на КБР ограничения. Страните признават, че достъпът до генетичните ресурси подлежи на предварителното информирано съгласие на страната, предоставяща генетичните ресурси, доколкото не е предвидено друго от тази страна.
 3. За тази цел всяка от страните:
 а)
 насърчава търговията с продукти, които допринасят за устойчивото използване и опазването на биологичното разнообразие, в съответствие със своите вътрешни законови и подзаконови актове;
 б)
 популяризира и насърчава опазването и устойчивото използване на биологичното разнообразие, включително достъпа до генетичните ресурси и справедливото и на равна основа разпределение на ползите, произтичащи от тяхното използване;
 в)
 обменя информация с другата страна относно действия, като например стратегии, политически инициативи, програми, планове за действие и кампании за повишаване на осведомеността на потребителите, представляващи интерес в контекста на търговията, които имат за цел да се преустанови загубата на биологично разнообразие и да се намали натискът върху биологичното разнообразие, и, при необходимост, си сътрудничи с другата страна за постигане на максимален ефект от съответните им политики и за да гарантира взаимното им допълване;
 г)
 приема и прилага подходящи ефективни мерки, които са в съответствие с поетите от нея ангажименти по международните договори, по които тя е страна, и които водят до намаляване на незаконната търговия с екземпляри от дивата флора и фауна, като например кампании за повишаване на осведомеността, а също мерки за наблюдение и правоприлагане;
 д)
 задълбочава, ако е целесъобразно, сътрудничеството с другата страна, с оглед предлагане на включването на нови животински и растителни видове в допълнения I и II към CITES; и
 е)
 си сътрудничи с другата страна в регионален и световен мащаб, ако е целесъобразно, с цел насърчаване на опазването и на устойчивото използване на биологичното разнообразие в природните или селскостопанските екосистеми, включително на застрашените видове, техните местообитания, специално защитените природни територии и генетичното разнообразие; възстановяването на екосистемите; премахването или намаляването на отрицателните екологични последици от използването на живи и неживи природни ресурси, включително екосистеми; достъпа до генетични ресурси и справедливото и на равна основа разпределение на ползите, произтичащи от тяхното използване.
 Член 13.8
 Устойчиво управление на горите и търговия с горски продукти
 1. Страните признават значението, което отдават на това да се гарантира опазването и устойчивото управление на горските ресурси, така че те да допринасят за постигане на икономическите, екологичните и социалните цели на страните.
 2. За тази цел всяка от страните:
 а)
 подпомага насърчаването на търговията с горски продукти, произхождащи от устойчиво управлявани гори и добити в съответствие с вътрешното законодателство на държавата на дърводобив; това може да включва сключването на Споразумението за доброволно партньорство за прилагане на законодателството в областта на горите, управление и търговия („FLEGT“);
 б)
 обменя информация с другата страна относно мерките за насърчаване на потреблението на дървен материал и изделия от дървен материал, произхождащ от устойчиво управлявани гори, и когато е целесъобразно, си сътрудничи с нея при разработването на такива мерки;
 в)
 приема мерки, които са съвместими с вътрешното законодателство и международните договори, по


text:
които е страна, за да насърчи опазването на горските ресурси и за борба с незаконното изсичане и свързаната с него търговия;
 г)
 обменя информация с другата страна относно действията, ако е целесъобразно, за подобряване на прилагането на законодателството в областта на горите, а при необходимост си сътрудничи с нея за постигане на максимален ефект от съответните им политики и за да гарантира тяхното взаимно допълване с оглед на това незаконно добитите дървен материал и изделия от дървен материал да останат извън търговския поток; и
 д)
 си сътрудничи с другата страна в регионален и световен мащаб, ако е целесъобразно, с цел насърчаване на опазването и на устойчивото управление на всички видове гори.
 Член 13.9
 Търговия и устойчиво управление на морските биологични ресурси и продуктите от аквакултури
 1. Страните признават значението, което отдават на това да се гарантира опазването и устойчивото управление на морските биологични ресурси и морските екосистеми, както и да се насърчи отговорното и устойчиво производство на аквакултури.
 2. За тази цел всяка от страните:
 а)
 спазва мерките за дългосрочно опазване и управление и устойчива експлоатация на морските биологични ресурси, така както са определени в UNCLOS; насърчава спазването на Споразумението относно прилагането на разпоредби на Конвенцията на Организацията на обединените нации по морско право от 10 декември 1982 г., свързани с опазването и управлението на трансгранично преминаващите и далекомигриращите рибни запаси, съставено в Ню Йорк от 24 юли до 4 август 1995 г., Споразумението за насърчаване на спазването на международните мерки за опазване и управление от риболовните кораби в открито море, одобрено от Конференцията на Организацията по прехрана и земеделие на нейната 27-а сесия през ноември 1993 г., и Споразумението за мерките на пристанищната държава с цел предотвратяване, възпиране и премахване на незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов, одобрено от Конференцията на Организацията за прехрана и земеделие на 22 ноември 2009 г., и се придържа към принципите на Кодекса за поведение за отговорно рибарство, приет от Конференцията на Организацията за прехрана и земеделие в Канкун на 31 октомври 1995 г.;
 б)
 си сътрудничи с другата страна, ако е целесъобразно, със и в рамките на регионалните организации за управление на рибарството, в които има статут на член, наблюдател или сътрудничеща трета страна, включително чрез ефективно прилагане на техните мерки за наблюдение, контрол, надзор и изпълнение във връзка с управлението, а когато е приложимо, прилага техните системи за документиране на улова или за сертифициране;
 в)
 си сътрудничи с другата страна и участва активно в борбата с незаконния, недеклариран и нерегулиран (наричан по-долу „ННН“) риболов и свързаните с този риболов дейности, като използва всеобхватни, ефикасни и прозрачни мерки за борба с ННН риболов; всяка от страните също така улеснява обмена на информация относно дейности, свързани с ННН риболов, и прилага политики и мерки за изключване на продуктите от ННН риболов от търговските потоци;
 г)
 насърчава развитието на устойчиви аквакултури, като взема предвид неговите икономически, социални и екологични аспекти; и
 д)
 обменя информация относно всички нови мерки за управление на морските биологични ресурси и на продуктите от риболов, които могат да се отразят на търговията


text:
между страните, в рамките на Комитета по търговията и устойчивото развитие, а ако е целесъобразно — и по други поводи.
 Член 13.10
 Търговия и инвестиции, благоприятстващи устойчивото развитие
 1. Всяка от страните потвърждава своя ангажимент за увеличаване на приноса на търговията и инвестициите за постигане на целта за устойчиво развитие в неговото икономическо, социално и екологично измерение.
 2. За тази цел страните:
 а)
 признават благотворното въздействие, което могат да окажат достойните условия на труд върху икономическата ефективност, иновациите и производителността, и насърчават по-голямата съгласуваност между търговските политики, от една страна, и политиките в областта на труда, от друга;
 б)
 се стремят да улесняват и насърчават търговията с екологични стоки и услуги и инвестициите в такива стоки и услуги по начин, който е съвместим с настоящото споразумение;
 в)
 се стремят да улесняват търговията със стоки и услуги от особено значение за смекчаването на последиците от изменението на климата, като например устойчивата енергия от възобновяеми източници и енергийноефективните стоки и услуги, както и инвестициите в такива стоки и услуги, включително чрез разработването на рамки за политиката, които спомагат за внедряване на най-добрите налични технологии;
 г)
 признават, че инициативите на доброволна основа могат да допринесат за постигане и поддържане на високи равнища на опазване на околната среда и трудова закрила и да допълнят вътрешните регулаторни мерки; затова всяка от страните в съответствие с вътрешното си законодателство или политики насърчава разработването на подобни инициативи и участието в тях, включително схеми на доброволна основа за гарантиране на устойчивостта, като например схеми за справедлива и етична търговия и екомаркировки; и
 д)
 в съответствие с вътрешното си законодателство или политики приемат да насърчават корпоративната социална отговорност, при условие че свързаните с нея мерки не се прилагат по начин, който би представлявал средство за произволна или неоправдана дискриминация между страните или прикрито ограничение на търговията; мерките за насърчаване на корпоративната социална отговорност включват, наред с другото, обмен на информация и на най-добри практики, образователни и обучителни дейности и технически консултации; във връзка с това всяка от страните отчита съответните международно признати инструменти, които тя е одобрила или подкрепя, като например Насоките на Организацията за икономическо сътрудничество и развитие за многонационалните предприятия, Глобалния договор на Организацията на обединените нации и Тристранната декларация на МОТ за принципите относно многонационалните предприятия и социалната политика.
 Член 13.11
 Научни данни
 При изготвянето и прилагането на мерки за опазване на околната среда или защита на условията на труд, които могат да засегнат търговията и инвестициите, всяка от страните взема под внимание наличните научни, технически и свързани с иновации данни, както и относимите международни стандарти, насоки или препоръки, включително и принципа на предпазливост.
 Член 13.12
 Прозрачност
 В съответствие с вътрешното си право и с глава 14 (Прозрачност) всяка от страните гарантира, че всички мерки за опазване на околната среда или защита на условията на труд, които могат да засегнат търговията или инвестициите, се разработват, въвеждат и прилагат по прозрачен начин, с надлежно оповестяване и предоставяне на възможност на заинтересованите лица да изразят становището си.
 Член 13.13
 Преглед на въздействието върху устойчивото развитие
 Страните, заедно или


text:
поотделно, подлагат на преглед, наблюдение и оценка въздействието от прилагането на настоящото споразумение върху устойчивото развитие посредством съответните техни политики, практики, процеси на участие и институции.
 Член 13.14
 Съвместна работа в областта на търговията и устойчивото развитие
 1. Страните, като признават значението на съвместната работа по свързаните с търговията аспекти на устойчивото развитие с оглед постигане на целите на настоящата глава, могат да работят съвместно, inter alia, в следните области:
 а)
 търговията и устойчивото развитие — в рамките на международни форуми, включително МОТ, срещата „Азия—Европа“, Програмата на ООН за околната среда, и в рамките на многостранните споразумения в областта на околната среда;
 б)
 обмена на информация и опит по отношение на методиките и показателите за оценките на въздействието върху устойчивостта на търговията;
 в)
 въздействието на законовите и подзаконовите актове, нормите и стандартите в областта на труда и околната среда върху търговията и инвестициите, а също така въздействието на правилата в областта на търговията и инвестициите върху труда и околната среда, включително върху разработването на стратегии и политики в областта на устойчивото развитие;
 г)
 обмена на опит по отношение на насърчаването на ратифицирането и прилагането на основните, приоритетните и други актуални конвенции на МОТ и на многостранните споразумения в областта на околната среда, които са от значение за търговията;
 д)
 свързаните с търговията аспекти на Програмата на МОТ за достоен труд, по-специално взаимовръзката между търговията и пълната и продуктивна трудова заетост за всички, включително за младите хора, жените и хората с увреждания, адаптирането на пазара на труда, основните и други международни трудови стандарти, трудовата статистика, развитието на човешките ресурси и ученето през целия живот, социалната закрила за всички, включително за уязвимите групи и тези в неравностойно положение, като например работници мигранти, жени, млади хора и хора с увреждания, и социалното приобщаване, социалния диалог и равенството между половете;
 е)
 свързаните с търговията аспекти на многостранните споразумения в областта на околната среда, включително митническото сътрудничество;
 ж)
 свързаните с търговията аспекти на сегашния и бъдещия международноправен режим за борба с изменението на климата, включително начините за насърчаване на технологиите с ниски нива на въглеродни емисии и на енергийната ефективност;
 з)
 обмена на информация и опит относно схемите за сертифициране и етикетиране, включително екомаркировката;
 и)
 насърчаване на корпоративната социална отговорност и отчетност, включително по отношение на договорените в международен план инструменти, които са одобрени или се подкрепят от всяка от страните;
 й)
 свързаните с търговията мерки за насърчаване на опазването и устойчивото използване на биологичното разнообразие, включително картографирането, оценката и определянето на стойността на екосистемите и свързаните с тях услуги, както и за борба с незаконната международна търговия с екземпляри от дивата флора и фауна;
 к)
 свързаните с търговията мерки за насърчаване на опазването и устойчивото управление на горите с оглед намаляване на обезлесяването и на незаконната сеч;
 л)
 свързаните с търговията мерки за насърчаване на устойчивите риболовни практики и на търговията с продукти от устойчиво управляван риболов; и
 м)
 обмена на информация и опит по отношение на свързаните с търговията аспекти при определянето и прилагането на стратегии и политики за екологосъобразен растеж, включително, но


text:
не само, устойчивото производство и потребление, смекчаването на последиците от изменението на климата и адаптирането към него, и екологосъобразните технологии.
 2. Страните обменят информация и опит за целите на подготовката и осъществяването на дейности за сътрудничество и укрепване на капацитета в областта на търговията и устойчивото развитие.
 3. В съответствие с глава 16 (Сътрудничество и укрепване на капацитета) страните могат да работят съвместно в областите, посочени в параграф 1, inter alia, чрез следните форми:
 а)
 работни срещи, семинари, обучение и диалог за обмен на знания, опит и най-добри практики;
 б)
 проучвания; и
 в)
 техническа помощ и укрепване на капацитета, ако е целесъобразно.
 Страните могат да се споразумеят и за други форми на сътрудничество.
 Член 13.15
 Институционални разпоредби
 1. Всяка страна определя звено за контакт в рамките на своята администрация за целите на прилагането на настоящата глава.
 2. Създаденият в съответствие с член 17.2 (Специализирани комитети) Комитет по търговията и устойчивото развитие включва високопоставени длъжностни лица от съответните администрации на всяка от страните или посочени от тях длъжностни лица.
 3. Комитетът по търговията и устойчивото развитие се свиква в рамките на първата година след датата на влизане в сила на настоящото споразумение, а след това заседава в зависимост от нуждите, за да извърши преглед на прилагането на настоящата глава, включително на сътрудничеството по член 13.14 (Съвместна работа в областта на търговията и устойчивото развитие). Комитетът по търговията и устойчивото развитие изготвя свой процедурен правилник и достига до своите заключения по взаимно съгласие.
 4. Всяка страна свиква нова вътрешна консултативна група или провежда консултации със съществуваща или съществуващи вътрешни консултативни групи по въпросите на устойчивото развитие, чиято функция е да я съветват във връзка с прилагането на настоящата глава. Всяка страна установява собствени вътрешни процедури за създаването на своята или своите вътрешни консултативни групи и за назначаването на членовете на тази група или групи. В състава на групата или групите влизат независими представителни организации, осигуряващи балансирано представителство на заинтересованите страни от икономическия, социалния и екологичния сектор, включително, наред с останалите, организации на работодателите и на работниците, бизнес групи, както и неправителствени организации. Всяка вътрешна консултативна група може по своя инициатива да дава становища или препоръки на съответната своя страна във връзка с прилагането на настоящата глава.
 5. Членовете на вътрешната консултативна група или групи на всяка от страните се срещат в рамките на съвместен форум за провеждане на диалог по свързаните с устойчивото развитие аспекти на търговските отношения между страните. По общо съгласие вътрешните консултативни групи на двете страни могат да привличат за участие в заседанията на съвместния форум и други заинтересовани страни. Форумът се основава на балансирано представителство на заинтересованите кръгове от икономическия, социалния и екологичния сектор. Протоколът от всяко заседание на съвместния форум се представя на Комитета по търговията и устойчивото развитие и след това се предоставя на разположение на обществеността.
 6. Доколкото страните не уговорят друго, съвместният форум заседава веднъж годишно и във връзка със заседанията на Комитета по търговията и устойчивото развитие. По тези поводи страните представят на съвместния форум актуална информация относно прилагането на настоящата глава. Страните


text:
се споразумяват относно начина на работа на съвместния форум не по-късно от една година след датата на влизане в сила на настоящото споразумение.
 Член 13.16
 Правителствени консултации
 1. При липса на съгласие по какъвто и да е въпрос, попадащ в обхвата на настоящата глава, страните използват единствено процедурите, предвидени в настоящия член и в член 13.17 (Експертна група). Доколкото не е предвидено друго в настоящата глава, разпоредбите на глава 15 (Уреждане на спорове) и приложение 15-В към нея (Механизъм за медиация) не се прилагат по отношение на настоящата глава. Приложение 15-А (Процедурен правилник) се прилага mutatis mutandis в съответствие с член 13.17 (Експертна група), параграф 2.
 2. Една от страните може да поиска консултации с другата страна по всякакви въпроси, произтичащи от настоящата глава, като предаде писмено искане на звеното за контакт на другата страна. В искането ясно се посочва конкретният въпрос, като се описва съответният проблем и се излагат накратко претенциите във връзка с настоящата глава, включително с посочване на относимите разпоредби от нея, и се обяснява по какъв начин проблемът засяга постигането на целите на настоящата глава, а също така се включва всякаква друга информация, за която страната счита, че е от значение. Консултациите започват своевременно след подаването на искане за провеждане на консултации от някоя от страните.
 3. Страните полагат максимални усилия за постигане на взаимно удовлетворяващо решение на въпроса. По време на консултациите се отделя специално внимание на конкретните проблеми и интереси на страната, която е развиваща се държава. При необходимост страните надлежно вземат под внимание дейностите на МОТ или на съответните многостранни екологични организации или органи и могат, по взаимно съгласие, да търсят съвет от тези организации или органи, или от всеки друг орган или лице, които смятат за подходящи, за да разгледат изчерпателно въпроса.
 4. Ако някоя от страните е на мнение, че въпросът се нуждае от допълнително обсъждане, тя може, като предаде писмено искане за тази цел на звеното за контакт на другата страна, да поиска свикването на Комитета по търговията и устойчивото развитие за разглеждане на този въпрос. Комитетът по търговията и устойчивото развитие се свиква незабавно и се стреми да договори решение на въпроса.
 5. При необходимост Комитетът по търговията и устойчивото развитие може да потърси съвет от вътрешната консултативна група или групи на една от страните или на двете страни, или друг вид експертна помощ, с цел улесняване на извършвания от него анализ.
 6. Всяко решение, до което достигнат страните по такъв въпрос, се предоставя на разположение на обществеността, доколкото съвместно не е решено друго.
 Член 13.17
 Експертна група
 1. В случай че Комитетът по търговията и устойчивото развитие не намери удовлетворяващо решение на въпроса в срок от 120 дни, или в рамките на по-дълъг срок, за който са се споразумели двете страни, след предаването на искането за провеждане на консултации съгласно член 13.16 (Правителствени консултации), една от страните може да поиска, като предаде писмено искане за тази цел на звеното за контакт на другата страна, свикването на експертна група, която да разгледа този въпрос.
 2. След влизането в сила


text:
на настоящото споразумение Комитетът по търговията и устойчивото развитие изготвя процедурния правилник на експертната група за всеки процедурен въпрос, който не е уреден в настоящия член. Доколкото Комитетът по търговията и устойчивото развитие не е договорил друго, до изготвянето на този процедурен правилник се прилага mutatis mutandis съдържащият се в приложение 15-А (Процедурен правилник) процедурен правилник, като същевременно се отчита естеството на работата на експертната група.
 3. На първото си заседание след влизането в сила на настоящото споразумение Комитетът по търговията и устойчивото развитие съставя списък на най-малко 15 лица, които желаят и могат да изпълняват функциите на членове на експертната група. Този списък е съставен от три подсписъка: по един подсписък за всяка от страните и един подсписък на лица, които не са граждани на нито една от страните, които да изпълняват функциите на председател на експертната група. Всяка от страните предлага за включване в нейния подсписък най-малко пет лица, които да изпълняват функциите на експерти. Страните също така избират най-малко пет лица, които да бъдат включени в подсписъка на председателите. По време на заседанията си Комитетът по търговията и устойчивото развитие подлага на преглед списъка и следи за това той да включва постоянно най-малко 15 лица.
 4. В посочения в параграф 3 списък се включват лица със специализирани познания или експертен опит по засегнатата в настоящата глава проблематика, свързана с трудовото или правото в областта на околната среда, или в областта на уреждането на спорове, възникващи в рамките на международни споразумения. Тези лица са независими, изпълняват функциите си в лично качество, не приемат указания от нито една организация или правителство по отношение на разглеждания въпрос, нито са свързани с правителството на някоя от страните. Принципите, залегнали в приложение 15-Б (Кодекс за поведение на арбитрите и медиаторите), се прилагат, mutatis mutandis, по отношение на експертите, като същевременно се отчита естеството на тяхната работа.
 5. Съответната експертна група се състои от трима членове, доколкото страните не са договорили друго. В срок от 30 дни от датата на получаване от дадена страна на искането за създаване на експертна група, страните провеждат консултации, за да постигнат споразумение относно нейния състав. В случай че страните не успеят да постигнат съгласие по състава на експертната група в рамките на този срок, те избират председателя от съответния подсписък, посочен в параграф 3, по взаимно съгласие или — в случай че не могат да постигнат такова в рамките на допълнителен седемдневен срок — чрез жребий. Всяка страна избира по един експерт, отговарящ на изискванията по параграф 4, в рамките на 14 дни след изтичането на 30-дневния срок. Страните могат да се споразумеят за участието на всеки друг експерт, отговарящ на изискванията по параграф 4, в работата на експертната група. В случай че съставът на експертната група не е попълнен в рамките на срока от 44 дни от датата на получаване от дадена страна на искането за създаване на експертна група, останалите един или повече експерти се избират в рамките на седем дни чрез жребий от подсписъка или подсписъците, посочени в параграф 3, измежду лицата, предложени от


text:
страната или страните, които не са завършили процедурата. В случай че посоченият в параграф 3 списък все още не е изготвен, експертите се избират чрез жребий измежду лицата, които са били официално предложени от двете страни или — в случай че само една от страните е направила свое предложение — от една от страните. За дата на създаване на експертната група се счита датата, на която е избран последният от тримата експерти.
 6. Доколкото страните не са договорили друго в рамките на седем дни от датата на създаване на експертната група, нейните правомощия включват следното:
 „Да разгледа, като вземе предвид относимите разпоредби на главата относно търговията и устойчивото развитие, въпроса, отнесен до нея в искането за създаване на експертната група, и да изготвя доклади в съответствие с параграф 8 от настоящия член, съдържащи препоръки за решаването на въпроса.“.
 7. По въпроси, свързани със спазването на многостранните споразумения, посочени в член 13.4 (Многостранни трудови стандарти и споразумения) и член 13.5 (Многостранни споразумения в областта на околната среда), експертната група следва да търси информация и становището на МОТ или на органите, учредени съгласно приложимите многостранни споразумения в областта на околната среда. Всяка информация, получена в съответствие с настоящия параграф, се предоставя и на двете страни, за да направят своите коментари по нея.
 8. Експертната група представя междинен и окончателен доклад на страните. Тези доклади съдържат установените факти, анализ на приложимостта на съответните разпоредби и основанията за всяко заключение или препоръка. Експертната група представя междинния доклад на страните не по-късно от 90 дни от датата на създаването ѝ. Всяка страна може да предостави на експертната група писмени коментари по междинния доклад в срок от 45 дни от получаването му. След като се запознае с евентуално получените писмени коментари, експертната група може да промени доклада и да направи всякакво допълнително проучване, което счита за целесъобразно. Експертната група представя окончателния доклад на страните не по-късно от 150 дни от датата на създаването ѝ. Ако прецени, че посочените в настоящия параграф срокове не могат да бъдат спазени, председателят на експертната група уведомява писмено за това страните, като посочва причините за закъснението и на коя дата експертната група предвижда да представи своя междинен или окончателен доклад. Експертната група представя окончателния доклад не по-късно от 180 дни след датата на създаването ѝ, доколкото страните не са договорили друго. Този окончателен доклад се предоставя на разположение на обществеността, ако съвместно не е решено друго.
 9. Страните обсъждат действията или мерките, които е целесъобразно да бъдат предприети с оглед на окончателния доклад на експертната група и на съдържащите се в него препоръки. Засегнатата страна уведомява своята вътрешна консултативна група или групи и другата страна за своите решения относно действията или мерките, които предвижда да бъдат предприети, не по-късно от 90 дни, или в рамките на по-дълъг срок, за който страните са постигнали взаимно съгласие, след представянето на окончателния доклад на страните. Наблюдението на последващите действия във връзка с изпълнението на тези действия или мерки се извършва от Комитета по търговията и устойчивото развитие. Вътрешната консултативна група или групи и съвместният


text:
форум могат да представят на Комитета по търговията и устойчивото развитие становища във връзка с това.
 ГЛАВА 14
 Прозрачност
 Член 14.1
 Цел и приложно поле
 Като признава въздействието, което регулаторната среда и процедурите могат да окажат върху търговията и инвестициите, всяка от страните насърчава осигуряването на предвидима регулаторна среда и ефикасни процедури за икономическите оператори, особено за малките и средните предприятия.
 Член 14.2
 Определения
 За целите на настоящата глава:
 а)
 „заинтересовано лице“ означава всяко физическо или юридическо лице, което може да бъде засегнато от мярка с общо приложение; и
 б)
 „мярка с общо приложение“ означава законови и подзаконови нормативни актове, съдебни актове, процедури и административни актове с общо приложение, които могат да окажат въздействие върху въпрос, попадащ в обхвата на настоящото споразумение.
 Член 14.3
 Публикуване
 1. Всяка от страните гарантира, че конкретната мярка с общо приложение:
 а)
 се публикува във възможно най-кратък срок при използване на официално предназначено за тази цел средство, включително, когато е възможно, чрез електронно средство, по начин, който да позволи на органите на публичната власт и на заинтересованите лица да се запознаят с нея; и
 б)
 осигурява достатъчно време между нейното публикуване и датата на влизането ѝ в сила, освен когато това е невъзможно от съображения за спешност.
 2. Всяка от страните:
 а)
 се стреми да публикува на достатъчно ранен етап всяко предложение за приемане или изменение на мярка с общо приложение, включително, при поискване, обяснение на целта на предложението и на мотивите за него;
 б)
 осигурява разумна възможност на заинтересованите лица да представят коментарите си по всяко предложение за приемане или изменение на мярка с общо приложение, като по-специално им предоставя достатъчно време, за да се възползват от тази възможност, освен когато това е невъзможно от съображения за спешност; и
 в)
 се стреми да вземе предвид коментарите, получени от заинтересованите лица във връзка с всяко предложение за приемане или изменение на мярка с общо приложение.
 Член 14.4
 Запитвания и звена за контакт
 1. С влизането в сила на настоящото споразумение всяка от страните определя звено за контакт, за да гарантира ефективното прилагане на настоящото споразумение и да улесни комуникацията между страните по всеки въпрос, попадащ в обхвата на настоящото споразумение.
 2. По искане на другата страна звената за контакт определят службата или длъжностното лице, отговарящи по въпроса, и оказват, когато е необходимо, съдействие за улесняване на комуникацията с отправилата искането страна.
 3. Всяка от страните, в рамките на наличните си ресурси, въвежда или запазва подходящи механизми, включително предвидените в други глави от настоящото споразумение, за отговаряне на запитвания, отправени от всяко заинтересовано лице във връзка с евентуално предложена или влязла в сила мярка с общо приложение и начина, по който тя ще се прилага. Запитванията могат да бъдат отправяни чрез звената за контакт, определени съгласно параграф 1, или чрез всеки друг механизъм, ако е целесъобразно, доколкото с настоящото споразумение не е създаден специален механизъм за тази цел.
 4. Всяка от страните предвижда механизми, които да бъдат на разположение на заинтересованите лица, търсещи решение на проблеми, възникнали в хода на прилагането на мярка с общо приложение


text:
съгласно настоящото споразумение.
 5. Страните признават, че е възможно отговорите, дадени по реда на настоящия член, да не са окончателни или правно обвързващи, а да са дадени само с информативна цел.
 6. Всяка от страните предоставя, при поискване, обяснение за целта на мерките с общо приложение и мотивите за тях.
 7. По искане на една от страните другата страна веднага предоставя информация и отговаря на въпросите, отнасящи се до всяка една мярка или предложена мярка с общо приложение, за която отправилата искането страна счита, че би могла да засегне в материалноправен аспект действието на настоящото споразумение, независимо от това дали отправилата искането страна е била уведомена предварително за тази мярка.
 Член 14.5
 Администриране на мерките с общо приложение
 Всяка от страните администрира по еднакъв, обективен, безпристрастен и разумен начин всички мерки с общо приложение. При прилагането на такива мерки спрямо конкретни лица, стоки или услуги на другата страна всяка от страните:
 а)
 се стреми в съответствие със своите вътрешни процедури да отправя до заинтересованите лица, които са пряко засегнати от дадено производство, разумно предизвестие, когато бъде образувано производството, включващо описание на естеството на производството, правното основание, въз основа на което то е образувано, и общо описание на всички спорни въпроси;
 б)
 предоставя на такива заинтересовани лица разумна възможност за представяне на факти и доводи в подкрепа на техните позиции преди предприемането на окончателно административно действие, когато времето, естеството на производството и общественият интерес позволяват това; и
 в)
 гарантира, че прилаганите от нея процедури се основават на нейното вътрешно право и са в съответствие с него.
 Член 14.6
 Контрол и обжалване
 1. Всяка от страните създава или запазва в съответствие с вътрешното си право съдебни, арбитражни или административни юрисдикции или процедури с цел своевременен контрол, а когато има основания за това — и коригиране, на административна мярка, свързана с въпроси, попадащи в обхвата на настоящото споразумение. Тези юрисдикции или процедури са безпристрастни и независими от службата или органа, които са овластени да осигурят административното правораздаване, и нямат съществен интерес от резултата от разглеждания въпрос.
 2. Всяка от страните гарантира, че пред всяка от тези юрисдикции или в рамките на всяка от тези процедури на страните в производството е предоставено правото на:
 а)
 разумна възможност за подкрепа или защита на съответните техни позиции; и
 б)
 решение, основано на доказателствата и представената документация, или, ако това се изисква от вътрешното ѝ право, на документацията, събрана от административния орган.
 3. Без да се засяга възможността за евентуално обжалване или допълнителен контрол съгласно вътрешното ѝ право, всяка от страните гарантира изпълнението на решението, посочено в параграф 2, буква б), от страна на съответната служба или съответния орган по отношение на административната мярка, предмет на спора, както и че тяхната практика по отношение на въпросната мярка се ръководи от това решение.
 Член 14.7
 Добри регулаторни практики и административно сътрудничество
 1. Страните се споразумяват да си сътрудничат за насърчаване на качеството на регулаторната уредба и резултатите от нейното прилагане, включително чрез обмен на информация и най-добри практики по отношение на съответните си процеси за реформа на регулаторната


text:
уредба и оценки на нейното въздействие.
 2. Страните се придържат към принципите на добро административно сътрудничество и се споразумяват да си сътрудничат за насърчаване на прилагането на тези принципи, включително чрез обмен на информация и най-добри практики.
 Член 14.8
 Специални правила
 Настоящата глава се прилага, без да се засягат специалните правила, предвидени в други глави от настоящото споразумение.
 ГЛАВА 15
 Уреждане на спорове
 Раздел a
 Цел и приложно поле
 Член 15.1
 Цел
 Настоящата глава има за цел създаването на ефективен и ефикасен механизъм за предотвратяване и уреждане на спорове между страните във връзка с тълкуването и прилагането на настоящото споразумение с цел достигане до решение по взаимно съгласие.
 Член 15.2
 Приложно поле
 Доколкото в настоящото споразумение не е предвидено друго, настоящата глава се прилага по отношение на предотвратяването и уреждането на всякакви спорове между страните във връзка с тълкуването или прилагането на разпоредбите на настоящото споразумение.
 Раздел б
 Консултации и медиация
 Член 15.3
 Консултации
 1. Страните полагат усилия за разрешаване на всеки спор по член 15.2 (Приложно поле), като провеждат консултации в дух на добра воля с цел достигане до решение по взаимно съгласие.
 2. Страната, която желае да бъдат проведени консултации, отправя до другата страна, с копие до Комитета по търговията, писмено искане, в което конкретно посочва мярката, предмет на спора, и приложимите разпоредби на настоящото споразумение.
 3. Консултациите се организират в срок от 30 дни от датата на получаване на искането по параграф 2 и, доколкото страните не са договорили друго, се провеждат на територията на страната, към която е отправено искането. Доколкото двете страни не са се договорили да ги продължат, консултациите приключват в рамките на 45 дни от датата на получаване на искането. Консултациите, и по-специално цялата съобщена информация и застъпените от страните становища, имат поверителен характер и не засягат правата, които всяка от страните може да упражни в рамките на последваща процедура.
 4. Консултациите по спешни въпроси, включително въпроси, свързани с нетрайни стоки или със сезонни стоки или услуги, се организират в рамките на 15 дни от датата на получаване на искането по параграф 2. Доколкото двете страни не са се договорили да ги продължат, консултациите приключват в рамките на 20 дни от датата на получаване на искането по параграф 2.
 5. Страната, поискала провеждането на консултации, може да приложи член 15.5 (Започване на арбитражно производство), ако:
 а)
 другата страна не отговори на искането за провеждане на консултации в срок от 15 дни от датата на получаването му;
 б)
 консултациите не бъдат организирани в сроковете, предвидени в параграф 3 или 4;
 в)
 страните се споразумеят да не провеждат консултации; или
 г)
 консултациите са приключили, без да се достигне до решение по взаимно съгласие.
 6. В хода на консултациите всяка от страните предоставя достатъчно фактологична информация, която да позволи да бъде разгледан въпросът за това по какъв начин мярката, предмет на спора, би могла да се отрази на действието и прилагането на настоящото споразумение.
 Член 15.4
 Механизъм за медиация
 Страните могат по всяко време да се споразумеят за започване на процедура по медиация в съответствие с


text:
приложение 15-В (Механизъм за медиация) във връзка с всяка мярка, която има неблагоприятно въздействие върху търговията или либерализирането на инвестициите между страните.
 Раздел в
 Процедури за уреждане на спорове
 Подраздел 1
 Арбитражно производство
 Член 15.5
 Започване на арбитражно производство
 1. В случай че страните не успеят да разрешат спора чрез консултациите, предвидени в член 15.3 (Консултации), страната, поискала провеждането на консултации, може да поиска сформирането на арбитражен състав.
 2. Искането за сформиране на арбитражен състав се отправя в писмен вид до другата страна, като копие от него се изпраща на Комитета по търговията, създаден съгласно член 17.1 (Комитет по търговията). Страната ищец конкретно посочва в своето искане мярката, предмет на спора, и обяснява по начин, от който да става видно правното основание за жалбата, в какво точно се изразява несъвместимостта на мярката с разпоредбите на настоящото споразумение.
 Член 15.6
 Правомощия на арбитражния състав
 Доколкото страните не са договорили друго в срок от 10 дни от датата на избиране на арбитрите, правомощията на арбитражния състав включват следното:
 „Да разгледа, като вземе предвиди цитираните от страните относими разпоредби на настоящото споразумение, въпроса, отнесен до него в искането за сформиране на арбитражен състав в съответствие с член 15.5 (Започване на арбитражно производство), да се произнесе относно съвместимостта на въпросната мярка с разпоредбите, посочени в член 15.2 (Приложно поле), да изложи в доклада си фактическите констатации, а също така приложимостта на относимите разпоредби, и да обоснове направените констатации и препоръки, в съответствие с член 15.10 (Междинен доклад) и член 15.11 (Окончателен доклад).“.
 Член 15.7
 Сформиране на арбитражния състав
 1. Всеки арбитражен състав се състои от трима арбитри.
 2. В срок от 10 дни от датата на получаване от страната ответник по жалбата на искането за сформиране на арбитражен състав, страните провеждат консултации, за да постигнат съгласие по състава на арбитражния състав.
 3. В случай че страните не постигнат съгласие по състава на арбитражния състав в срока, предвиден в параграф 2, всяка от страните може да назначи арбитър от подсписъка на тази страна, съставен съгласно член 15.23 (Списък на арбитрите), в срок от 10 дни след изтичане на предвидения в параграф 2 срок. В случай че някоя от страните не успее да назначи арбитър от своя подсписък, по искане на другата страна арбитърът се избира чрез теглене на жребий от председателя на Комитета по търговията или от упълномощен от него представител, от подсписъка на тази страна, съставен съгласно член 15.23 (Списък на арбитрите).
 4. В случай че страните не постигнат съгласие по избора на председателя на арбитражния състав в срока, предвиден в параграф 2, по искане на една от страните председателят на Комитета по търговията или упълномощен от него представител избира чрез теглене на жребий председателя на арбитражния състав от подсписъка на председателите, съставен съгласно член 15.23 (Списък на арбитрите).
 5. Председателят на Комитета по търговията или упълномощен от него представител избира арбитрите в срок от пет дни от искането, посочено в параграф 3 или 4.
 6. За дата на сформиране на арбитражния състав се счита датата, на която тримата избрани арбитри са уведомили страните


text:
за приемането на своето назначение в съответствие с приложение 15-А (Процедурен правилник).
 7. В случай че при подаване на искане в съответствие с параграф 3 или 4 някой от списъците, предвидени в член 15.23 (Списък на арбитрите), не е съставен или не съдържа достатъчно на брой имена, арбитрите се избират чрез теглене на жребий измежду лицата, които са били официално предложени от двете страни или от една от страните, ако само една страна е направила предложение.
 Член 15.8
 Производство за уреждане на спорове пред арбитражния състав
 1. Спрямо производството за уреждане на спорове пред арбитражен състав са приложими правилата и процедурите, установени в настоящия член и в приложения 15-А (Процедурен правилник) и 15-Б (Кодекс за поведение на арбитрите и медиаторите).
 2. Доколкото страните не са договорили друго, в срок от 10 дни от сформирането на арбитражния състав те се срещат с него за уточняване на всички въпроси, чието разглеждане страните или арбитражният състав считат за уместно, включително процедурните срокове и възнаграждението и разноските на арбитрите в съответствие с приложение 15-А (Процедурен правилник). Арбитрите и представителите на страните могат да участват в тази среща чрез телефонна или видеоконферентна връзка.
 3. Мястото на провеждане на заседанието се определя по взаимно съгласие на страните. В случай че страните не постигнат съгласие по мястото на провеждане на заседанието, то се провежда в Брюксел, ако страна ищец е Виетнам, и в Ханой, ако страна ищец е Съюзът.
 4. Доколкото в приложение 15-А (Процедурен правилник) не е предвидено друго, всяко заседание е открито.
 5. В съответствие с приложение 15-А (Процедурен правилник) на страните се дава възможност да присъстват на всички изложения, изявления, представяне на аргументи или възражения в рамките на процедурата. Всяка информация или писмени изложения, представени на арбитражния състав от една от страните, включително всички коментари по описателната част на междинния доклад, отговорите на въпросите на арбитражния състав и коментарите на някоя от страните по тези отговори, се предоставят на разположение на другата страна.
 6. Доколкото страните не са договорили друго, в срок от три дни от датата на сформирането му арбитражният състав може да получава в съответствие с приложение 15-A (Процедурен правилник) непоискани от него писмени изявления (изявления в качеството на amicus curiae) от физическо или юридическо лице, установено на територията на една от страните.
 7. За целите на своите вътрешни разисквания, арбитражният състав заседава при закрити врата с участието само на арбитрите. Арбитражният състав може да разреши на тези разисквания да присъстват неговите помощници. Разискванията на арбитражния състав и представените пред тях документи са поверителни.
 Член 15.9
 Предварително заключение относно спешността
 По искане на една от страните, в срок от 10 дни от сформирането му арбитражният състав излиза с предварително заключение за това дали смята случая за спешен.
 Член 15.10
 Междинен доклад
 1. Не по-късно от 90 дни от датата на сформирането му арбитражният състав представя на страните междинен доклад, съдържащ установените факти, анализ на приложимостта на относимите разпоредби и основанията за всяко заключение или препоръка. Ако прецени, че този срок не може да бъде спазен, председателят на арбитражния състав писмено уведомява за


text:
това страните и Комитета по търговията, като посочва причините за закъснението и на коя дата арбитражният състав предвижда да представи своя междинен доклад. Арбитражният състав не може при никакви обстоятелства да представи на страните междинния доклад по-късно от 120 дни след датата на сформиране на арбитражния състав.
 2. В срок от 14 дни след довеждането на междинния доклад до знанието ѝ дадена страна може да отправи писмено искане, включително коментари, до арбитражния състав за преразглеждане на конкретни аспекти от междинния доклад.
 3. В спешни случаи, включително такива, които са свързани с нетрайни стоки или със сезонни стоки или услуги, арбитражният състав полага максимални усилия, за да представи своя междинен доклад в срок от 45 дни, но при всички случаи — не по-късно от 60 дни след датата на сформиране на арбитражния състав. В срок от седем дни от довеждането до знанието ѝ на междинния доклад дадена страна може да отправи писмено искане, включително коментари, до арбитражния състав за преразглеждане на конкретни аспекти от междинния доклад.
 4. След като разгледа всички писмени искания, включително коментарите, на страните във връзка с междинния доклад, арбитражният състав може да измени своя доклад и да предприеме всякакви допълнителни проучвания, които смята за целесъобразни.
 Член 15.11
 Окончателен доклад
 1. В срок от 120 дни от датата на сформирането му арбитражният състав представя своя окончателен доклад на страните и на Комитета по търговията. Ако прецени, че този срок не може да бъде спазен, председателят на арбитражния състав писмено уведомява за това страните и Комитета по търговията, като посочва причините за закъснението и на коя дата арбитражният състав предвижда да представи своя окончателен доклад. Арбитражният състав не може при никакви обстоятелства да представи окончателния доклад по-късно от 150 дни от датата на сформиране на арбитражния състав.
 2. В спешни случаи, включително такива, които са свързани с нетрайни стоки или със сезонни стоки или услуги, арбитражният състав полага максимални усилия, за да изготви своя окончателен доклад в срок от 60 дни от датата на сформирането му. Арбитражният състав не може при никакви обстоятелства да представи окончателния доклад по-късно от 75 дни от датата на сформиране на арбитражния състав.
 3. В окончателния доклад надлежно се обсъждат доводите, изложени по време на предварителния етап на разглеждане, и се дава ясен отговор на коментарите на страните.
 Подраздел 2
 Изпълнение
 Член 15.12
 Изпълнение на предписанията в окончателния доклад
 Страната ответник взема необходимите мерки за незабавното и добросъвестно изпълнение на предписанията в окончателния доклад на арбитражния състав.
 Член 15.13
 Разумен срок за изпълнение
 1. При невъзможност предписанията в окончателния доклад да бъдат изпълнени незабавно, страните полагат усилия да постигнат взаимно съгласие по срока за изпълнение. В такъв случай, не по-късно от 30 дни след получаването на окончателния доклад, страната ответник уведомява страната ищец и Комитета по търговията за срока, който ще ѝ бъде необходим за изпълнение на предписанията в окончателния доклад (наричан по-долу „разумният срок“).
 2. В случай на разногласие между страните по отношение на разумния срок за изпълнение на предписанията в окончателния доклад, в срок от 20 дни от получаване на изпратено от


text:
страната ответник уведомление в съответствие с параграф 1 страната ищец отправя писмено искане до сформирания съгласно член 15.7 (Сформиране на арбитражния състав) арбитражен състав (наричан по-долу „първоначалният арбитражен състав“) за определяне на продължителността на разумния срок. Страната ответник се уведомява за това искане, като копие от него се изпраща на Комитета по търговията.
 3. В срок от 20 дни от датата на представяне на искането по параграф 2 арбитражният състав уведомява страните и Комитета по търговията за решението си относно разумния срок.
 4. Най-малко 30 дни преди изтичането на разумния срок страната ответник писмено уведомява страната ищец за постигнатия от нея напредък по изпълнението на предписанията в окончателния доклад.
 5. Страните могат да се договорят за удължаване на разумния срок.
 Член 15.14
 Преглед на мярката, предприета с цел изпълнение на предписанията в окончателния доклад
 1. Преди изтичането на разумния срок страната ответник уведомява страната ищец и Комитета по търговията за всяка мярка, която е предприела за изпълнение на предписанията в окончателния доклад.
 2. В случай на разногласие между страните относно съществуването или съвместимостта на дадена мярка, предприета с цел изпълнение на разпоредбите, посочени в член 15.2 (Приложно поле), за която е изпратено уведомление съгласно параграф 1, страната ищец може да отправи писмено искане до първоначално сформирания арбитражен състав да се произнесе по въпроса. Страната ответник се уведомява за това искане, като копие от него се изпраща на Комитета по търговията. В искането си страната ищец посочва конкретната спорна мярка и обяснява по начин, от който да става видно правното основание за жалбата, в какво точно се изразява несъвместимостта на мярката с разпоредбите, посочени в член 15.2 (Приложно поле).
 3. В срок от 45 дни от датата на представяне на искането по параграф 2 арбитражният състав уведомява страните и Комитета по търговията за решението си.
 Член 15.15
 Временни мерки в случай на неизпълнение
 1. Ако преди изтичането на разумния срок страната ответник не уведоми страната ищец и Комитета по търговията за евентуално предприета мярка за изпълнение на предписанията в окончателния доклад на арбитражния състав или ако арбитражният състав реши, че не е била предприета такава мярка или че мярката, за която е изпратено уведомление съгласно член 15.14 (Преглед на мярката, предприета с цел изпълнение на предписанията в окончателния доклад), параграф 1, е несъвместима със задълженията, произтичащи за съответната страна от разпоредбите, посочени в член 15.2 (Приложно поле), страната ответник предлага съответна компенсация, ако страната ищец поиска това и след консултации с тази страна.
 2. Ако в срок от 30 дни след края на разумния срок или от съобщаването на решението на арбитражния състав съгласно член 15.14 (Преглед на мярката, предприета с цел изпълнение на предписанията в окончателния доклад), в което е изложено заключението, че не е била предприета такава мярка или че предприетата мярка е несъвместима с разпоредбите, посочени в член 15.2 (Приложно поле), страната ищец реши да не поиска съответна компенсация или, в случай че е отправено такова искане, не бъде постигнато споразумение за компенсация, страната ищец има право, след като уведоми другата страна и Комитета по търговията, да спре


text:
изпълнението на задълженията, произтичащи от която и да било разпоредба измежду посочените в член 15.2 (Приложно поле), в степен, равностойна на дължащите се на нарушението пропуснати ползи или причинени вреди. В уведомлението се уточнява степента, в която се спира изпълнението на задълженията. Страната ищец може да прибегне до такова спиране на изпълнението във всеки един момент след изтичането на 10 дни от датата, на която страната ответник е получила уведомлението, освен ако страната ответник е поискала да се прибегне до арбитраж съгласно параграф 3 от настоящия член.
 3. Ако страната ответник прецени, че степента на спиране на изпълнението на задълженията не е равностойна на причинените поради нарушението пропуснати ползи или вреди, тя може да отправи писмено искане до първоначалния арбитражен състав да се произнесе по въпроса. Страната ищец се уведомява за това искане, с копие до Комитета по търговията, преди изтичането на срока от 10 дни, посочен в параграф 2. В срок от 30 дни от датата на представяне на искането първоначално сформираният арбитражен състав уведомява страните и Комитета по търговията за решението си относно равнището на спиране на изпълнението на задълженията. Изпълнението на задълженията не се спира, докато първоначалният арбитражен състав не обяви решението си, като всяко спиране трябва да е съобразено с това решение.
 4. Спирането на изпълнението на задълженията и компенсацията имат временен характер и не се прилагат, след като:
 а)
 страните достигнат до решение по взаимно съгласие в съответствие с член 15.19 (Решение по взаимно съгласие);
 б)
 страните постигнат съгласие по това, че със съобщената по реда на член 15.14 (Преглед на мярката, предприета с цел изпълнение на предписанията в окончателния доклад) мярка страната ответник се е съобразила с разпоредбите, посочени в член 15.2 (Приложно поле); или
 в)
 мярката, за която е установено, че е несъвместима с разпоредбите, посочени в член 15.2 (Приложно поле), е била отменена или изменена, така че да се осигури нейната съвместимост с тези разпоредби, съобразно решението по член 15.14 (Преглед на мярката, предприета с цел изпълнение на предписанията в окончателния доклад), параграф 3.
 Член 15.16
 Преглед на изпълнението след приемането на временни мерки в случай на неизпълнение
 1. Страната ответник уведомява страната ищец и Комитета по търговията за всяка предприета от нея мярка в изпълнение на предписанията в окончателния доклад на арбитражния състав след спирането на изпълнението на задълженията или след прилагането на компенсацията, в зависимост от случая. С изключение на случаите, посочени в параграф 2, страната ищец възобновява изпълнението на задълженията в срок от 30 дни от датата на получаване на уведомлението. В случай че е приложена компенсация, и с изключение на случаите, посочени в параграф 2, страната ответник може да прекрати прилагането на тази компенсация в срок от 30 дни от уведомлението, че е изпълнила предписанията в окончателния доклад на арбитражния състав.
 2. В случай че в срок от 30 дни от датата на получаване на уведомлението страните не постигнат съгласие по това дали с мярката, за която е направено уведомление, страната ответник се е съобразила с разпоредбите, посочени в член 15.2 (Приложно поле), страната ищец отправя писмено искане


text:
до първоначалния арбитражен състав да се произнесе по въпроса. Страната ответник се уведомява за това искане, като копие от него се изпраща на Комитета по търговията.
 3. Страните и Комитетът по търговията се уведомяват за решението на арбитражния състав в срок от 45 дни от датата на подаване на искането. В случай че арбитражният състав реши, че мярката, за която е направено уведомление, е в съответствие с разпоредбите, посочени в член 15.2 (Приложно поле), се възобновява изпълнението на задълженията или се прекратява предоставянето на компенсацията, в зависимост от случая. Когато е приложимо, равнището на спиране на изпълнението на задълженията или на компенсацията се адаптира съобразно решението на арбитражния състав.
 Подраздел 3
 Общи разпоредби
 Член 15.17
 Замяна на арбитри
 В случай че в рамките на арбитражно производство първоначалният арбитражен състав или някои от неговите членове са възпрепятствани да участват, се оттеглят от участие или трябва да бъдат заменени, тъй като съответният член не отговаря на установените изисквания в кодекса за поведение от приложение 15-Б (Кодекс за поведение на арбитрите и медиаторите), се прилага процедурата, предвидена в член 15.7 (Сформиране на арбитражния състав). Срокът за съобщаване на докладите и решенията, в зависимост от случая, се продължава с 20 дни.
 Член 15.18
 Спиране и прекратяване на арбитражното производство
 1. По искане и на двете страни арбитражният състав спира работата си във всеки един момент за договорен между страните срок, чиято продължителност не надвишава 12 последователни месеца. Той възобновява работата си преди края на този срок по писмено искане и на двете страни. Страните уведомяват Комитета по търговията за това. Арбитражният състав може също така да възобнови работата си в края на този срок по писмено искане на една от страните. Отправилата искането страна уведомява за това искане съответно Комитета по търговията и другата страна. Ако никоя от страните не поиска да се възобнови работата на арбитражния състав при изтичане на срока на спиране на работата му, срокът на правомощията на арбитражния състав изтича и процедурата се прекратява. В случай на спиране на работата на арбитражния състав установените срокове в съответните разпоредби на настоящата глава се продължават със срока, за който е била спряна работата. Спирането и прекратяването на работата на арбитражния състав не засягат правата, която всяка от страните може да упражни в рамките на друга процедура по член 15.24 (Избор на орган за разрешаване на спора).
 2. Страните могат да се договорят да прекратят процедурата пред арбитражния състав, като съвместно уведомят за тази договореност председателя на арбитражния състав и Комитета по търговията по всяко време преди представянето на окончателния доклад на арбитражния състав.
 Член 15.19
 Решение по взаимно съгласие
 Страните могат по всяко време да достигнат до решение по взаимно съгласие по спор по настоящата глава. Те съвместно уведомяват за това решение Комитета по търговията и, когато е приложимо, председателя на арбитражния състав. Ако за решението се изисква одобрение в съответствие с приложимите вътрешни процедури на някоя от страните, това изискване се посочва в уведомлението, а процедурата по уреждане на спора се спира. Ако не се изисква такова одобрение или ако е


text:
постъпило уведомление за приключването на съответните вътрешни процедури, процедурата по уреждане на спора се прекратява.
 Член 15.20
 Информация и консултиране по технически въпроси
 По искане на някоя от страните или по своя инициатива арбитражният състав може да поиска от всеки един източник, включително от страните, участващи в спора, всякаква информация, която счита за необходима за целите на процедурата пред него. Арбитражният състав има също така правото да потърси становището на експерти, когато смята това за целесъобразно. Арбитражният състав се допитва до страните преди избора на такива експерти. Всяка информация, получена съгласно настоящия член, трябва да бъде оповестена и представена на страните за коментар в определения от арбитражния състав срок.
 Член 15.21
 Правила за тълкуване
 Арбитражният състав тълкува разпоредбите, посочени в член 15.2 (Приложно поле), в съответствие с обичайните правила за тълкуване на международното публично право, включително правилата, кодифицирани във Виенската конвенция за правото на договорите, съставена във Виена на 23 май 1969 г. Арбитражният състав също така взема под внимание имащите отношение тълкувания в докладите на специализираните групи и на Апелативния орган, приети от Органа на СТО за уреждане на спорове съгласно приложение 2 към Споразумението за СТО. Докладите и решенията на арбитражния състав не допълват, нито намаляват правата и задълженията на страните, предвидени в настоящото споразумение.
 Член 15.22
 Решения на арбитражния състав
 1. Арбитражният състав полага всички усилия да взема решенията си с консенсус. В случай че се окаже невъзможно да се вземе решение с консенсус, въпросът, предмет на спора, се решава с мнозинство на гласовете. Особените мнения на арбитрите при никакви обстоятелства не се разгласяват.
 2. Докладите и решенията на арбитражния състав се приемат безусловно от страните. Те не пораждат никакви права или задължения за физическите или юридическите лица. Докладите и решенията съдържат установените факти, анализ на приложимостта на относимите разпоредби, посочени в член 15.2 (Приложно поле), и основанията за направените в тях констатации и заключения. Комитетът по търговията прави обществено достояние докладите и решенията на арбитражния състав в тяхната цялост в срок от 10 дни от тяхното съобщаване, освен ако реши да се въздържи да го направи, за да се защити поверителната информация.
 Раздел г
 Общи разпоредби
 Член 15.23
 Списък на арбитрите
 1. Не по-късно от шест месеца след датата на влизане в сила на настоящото споразумение Комитетът по търговията съставя списък с най-малко 15 лица, които желаят и могат да изпълняват функциите на арбитри. Този списък е съставен от три подсписъка:
 а)
 един подсписък за Съюза;
 б)
 един подсписък за Виетнам; и
 в)
 един подсписък на лица, които не са граждани на никоя от страните и нямат постоянно местожителство в никоя от страните и които да изпълняват функциите на председател на арбитражния състав.
 2. Всеки подсписък включва най-малко пет лица. Комитетът по търговията следи за това броят на включените в списъка лица никога да не пада под този минимален брой.
 3. Арбитрите притежават доказани експертни познания и опит в областта на правото и международната търговия. Те са независими, изпълняват функциите си в лично качество и не приемат указания от нито една организация или правителство, нито са


text:
свързани с правителството на някоя от страните, и спазват кодекса за поведение в приложение 15-Б (Кодекс за поведение на арбитрите и медиаторите).
 4. Комитетът по търговията може да състави допълнителен списък от 10 лица, които имат доказани експертни познания и опит в конкретни сектори, попадащи в обхвата на настоящото споразумение. При условие че страните дадат съгласието си за това, този допълнителен списък се използва при сформирането на арбитражния състав в съответствие с процедурата, предвидена в член 15.7 (Сформиране на арбитражния състав).
 Член 15.24
 Избор на орган за разрешаване на спора
 1. Използването на предвидената в настоящата глава процедура за уреждане на спорове не засяга правото да бъдат предприети действия в рамките на СТО, включително действия по уреждане на спорове, или в рамките на други международни споразумения, по които и двете страни са страни.
 2. Чрез дерогация от параграф 1 никоя от страните не може, по отношение на конкретна мярка, да търси компенсация за нарушение на задължение, което по същество е равностойно съгласно настоящото споразумение и съгласно Споразумението за СТО или съгласно всяко друго международно споразумение, по което и двете страни са страни, пред съответните органи за уреждане на спорове. След започването на процедура за уреждане на спор страните се въздържат да сезират другия орган за уреждане на спорове, за да търсят компенсация за нарушението на задължение, което по същество е равностойно съгласно другото споразумение, освен ако първоначално избраният орган за уреждане на спорове не може да се произнесе по иска за компенсация за нарушението на това задължение по причини от процедурен или юрисдикционен характер.
 3. За целите на настоящия член:
 а)
 процедурата за уреждане на спорове съгласно Споразумението за СТО се смята за започната, когато някоя от страните поиска сформирането на група на съдебни заседатели съгласно член 6 от Договореността на СТО относно правилата и процедурите за уреждане на спорове;
 б)
 процедурата за уреждане на спорове по настоящата глава се смята за започната, когато някоя от страните поиска сформирането на арбитражен състав по реда на член 15.5 (Започване на арбитражно производство), параграф 1;
 в)
 процедурата за уреждане на спорове съгласно всяко друго споразумение се смята за започната в съответствие с разпоредбите на въпросното споразумение.
 4. Никоя от разпоредбите на настоящото споразумение не е пречка дадена страна да спре изпълнението на задълженията с разрешението на Органа за уреждане на спорове на СТО. Споразумението за СТО не може да се посочва като основание за възпрепятстване на дадена страна да спира изпълнението на задължения в съответствие с настоящата глава.
 Член 15.25
 Срокове
 1. Всички срокове, предвидени в настоящата глава, включително сроковете, в които арбитражните състави трябва да съобщят докладите и решенията си, се изчисляват в календарни дни от деня след акта или факта, за който те се отнасят, доколкото не е предвидено друго.
 2. Всеки срок, посочен в настоящата глава, може да бъде променен по взаимно съгласие на страните по спора. Арбитражният състав може по всяко време да предложи на страните да променят всеки срок, посочен в настоящата глава, като изложи причините за това предложение.
 Член 15.26
 Преглед и изменение
 Комитетът по търговията


text:
може да реши да направи преглед и да измени приложения 15-A (Процедурен правилник), 15-Б (Кодекс за поведение на арбитрите и медиаторите) и 15-В (Механизъм за медиация).
 ГЛАВА 16
 Сътрудничество и укрепване на капацитета
 Член 16.1
 Цели и приложно поле
 1. Страните потвърждават значението на сътрудничеството и укрепването на капацитета за ефективното прилагане на настоящото споразумение, с което се подкрепя постоянното нарастване на търговския обмен и инвестициите между тях и се разкриват нови възможности в тази насока.
 2. Страните се ангажират да задълбочат сътрудничеството в области от взаимен интерес, като вземат предвид различията в равнището на развитие между Съюза и Виетнам. Въпросното сътрудничество ще насърчава устойчивото развитие във всичките му измерения, включително в областта на устойчивия растеж и намаляването на бедността.
 3. Настоящата глава се прилага по отношение на всички разпоредби, отнасящи се до сътрудничеството, включени в настоящото споразумение.
 Член 16.2
 Области и форми на сътрудничество
 1. Страните признават, че сътрудничеството се осъществява в рамките на съществуващата правна и институционална рамка и в съответствие с правилата и процедурите, на които са подчинени отношенията между страните.
 2. За да постигнат целите, посочени в член 16.1 (Цели и приложно поле), страните отдават особено значение на сътрудничеството в следните области:
 а)
 регионално сътрудничество и интеграция;
 б)
 улесняване на търговията;
 в)
 търговска политика и правила;
 г)
 свързани с търговията аспекти на селското стопанство, рибарството и горското стопанство;
 д)
 устойчиво развитие, по-специално във връзка с околната среда и труда;
 е)
 малки и средни предприятия;
 ж)
 други области, определени в рамките на конкретни глави от настоящото споразумение; и
 з)
 други области от взаимен интерес, свързани с настоящото споразумение.
 3. Сътрудничеството между страните се осъществява главно чрез обмен на информация, опит и най-добри практики, както и чрез сътрудничество в областта на политиките. Когато е целесъобразно, може да се предвидят семинари, работни срещи, обучения, проучвания, техническа помощ и укрепване на капацитета.
 4. Страните признават потенциално важната роля на частния сектор за сътрудничеството и подкрепят участието му в него с цел да се способства за извличане на максимална полза от настоящото споразумение за икономическия растеж и развитие.
 Член 16.3
 Благосъстояние на животните
 Страните се споразумяват да си сътрудничат в областта на благосъстоянието на животните, при необходимост, включително посредством техническа помощ и укрепване на капацитета за целите на разработването на стандарти за благосъстоянието на животните. За целите на настоящия член те се консултират със създадения в съответствие с член 17.2 (Специализирани комитети) Комитет по санитарните и фитосанитарните мерки.
 Член 16.4
 Институционален механизъм
 1. Въпросите, свързани със сътрудничеството, се обсъждат в рамките на компетентните специализирани комитети, създадени в съответствие с член 17.2 (Специализирани комитети). В областите на сътрудничество, които остават извън кръга на правомощията на специализираните комитети, тези въпроси се обсъждат в рамките на Комитета по търговията.
 2. Всяка страна определя звено за контакт в рамките на своята администрация, което да осъществява контакт с другата страна по въпроси, свързани с прилагането на настоящата глава.
 ГЛАВА 17
 Институционални, общи и заключителни разпоредби
 Член 17.1
 Комитет по търговията
 1. Страните създават Комитет по търговията, който се състои от представители на двете страни.
 2. Комитетът


text:
по търговията заседава веднъж годишно, доколкото Комитетът по търговията не реши друго, или, в спешни случаи, по искане на една от страните. Заседанията на Комитета по търговията се провеждат на ротационен принцип в Съюза или във Виетнам, доколкото страните не са договорили друго. Комитетът по търговията се председателства съвместно от министъра на промишлеността и търговията на Виетнам и от члена на Европейската комисия, отговарящ за търговията, или от съответните техни представители. Комитетът по търговията постига съгласие относно графика на своите заседания и определя своя дневен ред.
 3. Комитетът по търговията:
 а)
 осигурява правилното действие на настоящото споразумение;
 б)
 осъществява надзор и улеснява изпълнението и прилагането на настоящото споразумение, а също така съдейства за постигането на неговите общи цели;
 в)
 осъществява надзор и координира работата на всички специализирани комитети, работни групи и други органи, създадени съгласно настоящото споразумение, препоръчва на тези органи всяко необходимо действие и оценява и приема решения в случаите, предвидени в настоящото споразумение, във връзка с всеки отнесен до него въпрос от страна на тези органи;
 г)
 проучва пътищата за допълнително укрепване на търговските и инвестиционните връзки между страните;
 д)
 без да се засяга глава 15 (Уреждане на спорове), се стреми да намира решение на проблемите, които могат да възникнат в областите, попадащи в обхвата на настоящото споразумение, или разрешава евентуални спорове във връзка с тълкуването или прилагането на настоящото споразумение; и
 е)
 разглежда всеки друг представляващ интерес въпрос в някоя от областите, попадащи в обхвата на настоящото споразумение.
 4. Комитетът по търговията може в съответствие с приложимите разпоредби на настоящото споразумение:
 а)
 да вземе решение за създаването на специализирани комитети, работни групи или други органи, да им възлага определени отговорности, за да го подпомагат при изпълнението на неговите задачи, а също и да ги разпуска; Комитетът по търговията определя състава, кръга на пълномощията и задачите на специализираните комитети, работните групи или другите органи, които създава;
 б)
 да комуникира по въпроси, попадащи в обхвата на настоящото споразумение, с всички заинтересовани страни, включително частния сектор, социалните партньори и организациите на гражданското общество;
 в)
 да обмисля и препоръчва на страните изменения на настоящото споразумение или, в случаите, които са изрично предвидени в настоящото споразумение, да изменя със свое решение разпоредбите на настоящото споразумение;
 г)
 да приема тълкувания на разпоредбите на настоящото споразумение, които са задължителни за страните и за всички органи, създадени съгласно настоящото споразумение, включително арбитражните състави, предвидени в глава 15 (Уреждане на спорове);
 д)
 да приема решения или да отправя препоръки в съответствие с предвиденото в настоящото споразумение;
 е)
 да приеме свой процедурен правилник; и
 ж)
 при изпълнение на функциите си да предприема всякакви други мерки в съответствие с настоящото споразумение.
 5. Комитетът по търговията информира създадения съгласно Споразумението за партньорство и сътрудничество като част от общата институционална рамка Съвместен комитет за дейностите, извършени от него, и тези, извършени от специализираните комитети, в зависимост от случая, на редовните заседания на Съвместния комитет.
 Член 17.2
 Специализирани комитети
 1. Създават се следните специализирани комитети под егидата на Комитета по търговията:
 а)
 Комитет по търговията със стоки;
 б)
 Комитет по митническите


text:
въпроси;
 в)
 Комитет по санитарните и фитосанитарните мерки;
 г)
 Комитет по инвестициите, търговията с услуги, електронната търговия и държавните поръчки; и
 д)
 Комитет по търговията и устойчивото развитие.
 2. Съставът, кръгът на правомощията и задачите на посочените в параграф 1 специализирани комитети са определени в съответните глави и протоколи на настоящото споразумение и могат да бъдат изменени, при необходимост, с решение на Комитета по търговията.
 3. Доколкото не е предвидено друго в настоящото споразумение или не е договорено друго между страните, специализираните комитети заседават веднъж годишно. Те също така заседават по искане на някоя от страните или на Комитета по търговията. Те се председателстват съвместно, на подходящо равнище, от представители на Съюза и Виетнам. Заседанията се провеждат на ротационен принцип в Съюза и във Виетнам, или чрез всяко друго подходящо средства за комуникация, договорено между страните. Специализираните комитети приемат графика на своите заседания и определят своя дневен ред по взаимно съгласие. Всеки специализиран комитет може да приеме с решение свой процедурен правилник, като при липса на такъв се прилага mutatis mutandis процедурният правилник на Комитета по търговията.
 4. Специализираните комитети могат да внасят предложения за решения за приемане от Комитета по търговията или да вземат решения в предвидените в настоящото споразумение случаи.
 5. По искане на една от страните или по искане на съответния специализиран комитет, или по време на подготовката за обсъждане в рамките на Комитета по търговията, Комитетът по търговията със стоки може да разглежда възникнали въпроси от областта на митниците и санитарните и фитосанитарните мерки, ако с това може да се улесни намирането на решение на въпрос, който не може по друг начин да бъде разрешен от съответния специализиран комитет.
 6. Специализираните комитети информират Комитета по търговията за графика и дневния ред на своите заседания достатъчно рано преди провеждането им и докладват пред Комитета по търговията за резултатите и заключенията от своите заседания. Съществуването на специализиран комитет не е пречка за никоя от страните да отнесе даден въпрос непосредствено пред Комитета по търговията.
 Член 17.3
 Работни групи
 1. С настоящото се създават следните работни групи под егидата на Комитета по търговията със стоки:
 а)
 работна група по правата върху интелектуална собственост, включително географските означения; и
 б)
 работна група по моторните превозни средства и частите.
 2. Комитетът по търговията може да реши да създаде други работни групи за изпълнение на конкретна задача или за разглеждане на конкретен въпрос.
 3. Комитетът по търговията определя състава, кръга на пълномощията и задачите на работните групи.
 4. Доколкото страните не са договорили друго, работните групи заседават веднъж годишно. Те също така заседават по искане на някоя от страните или на Комитета по търговията. Те се председателстват съвместно, на подходящо равнище, от представители на Съюза и Виетнам. Заседанията се провеждат на ротационен принцип в Съюза и във Виетнам, или чрез всяко друго подходящо средства за комуникация, договорено между страните. Работните групи приемат графика на своите заседания и определят своя дневен ред по взаимно съгласие. Те могат да постигнат съгласие по свой процедурен правилник, като при липса на такъв се прилага mutatis mutandis процедурният