text:
стандарти; и
 в)
 споразуменията за сътрудничество в областта на стандартизацията, прилагани от всяка от страните, включително по въпроси на стандартизацията в рамките на международни споразумения с трети държави, доколкото това не е изрично забранено от тези споразумения.
 4. Страните признават, че в съответствие с приложение 1 към Споразумението за ТПТ спазването на стандартите не е задължително. Когато дадена страна налага задължително спазване на определени стандарти посредством включване на тези стандарти или позоваване на тях в технически регламенти или в рамките на процедури за оценяване на съответствието, се прилага член 5.7 (Прозрачност).
 Член 5.6
 Процедури за оценяване на съответствието
 1. По отношение на задължителните процедури за оценяване на съответствието страните прилагат член 5.4 (Технически регламенти), параграф 1, mutatis mutandis, с оглед избягване на ненужните пречки пред търговията и гарантиране на прозрачност и недискриминация.
 2. В съответствие с член 5, алинея 1.2 от Споразумението за ТПТ, когато страната вносител изисква да получи достатъчна увереност, че е налице съответствие с приложимите нейни технически регламенти или стандарти, нейните процедури за оценяване на съответствието не са по-строги, нито се прилагат по-строго, отколкото е необходимо, за да се осигури на тази страна необходимата увереност, че продуктите отговарят на приложимите нейни технически регламенти или стандарти, като се имат предвид рисковете, които биха възникнали при несъответствие.
 3. Страните признават, че е налице широк набор от механизми за улесняване на приемането на резултатите от процедурите за оценяване на съответствието, проведени на територията на другата страна, включително:
 а)
 позоваване от страната вносител на декларацията за съответствие на доставчика;
 б)
 споразумения за взаимно приемане на резултатите от процедурите за оценяване на съответствието по отношение на конкретни технически регламенти, които се провеждат от органи, намиращи се на територията на другата страна;
 в)
 използване на система за акредитиране на органите за оценяване на съответствието, намиращи се на територията на едната или другата страна;
 г)
 определяне от органите на публичната власт на органи за оценяване на съответствието, включително такива, които се намират на територията на другата страна;
 д)
 едностранно признаване от една от страните на резултатите от процедурите за оценяване на съответствието, които се провеждат на територията на другата страна;
 е)
 договорености на доброволна основа между органите по оценяване на съответствието, които се намират на територията на едната или другата страна; и
 ж)
 използване на регионални и международни многостранни споразумения и договорености за признаване, по които те са страни.
 4. Предвид съображенията, изложени по-специално в параграф 3, страните:
 а)
 засилват обмена на информация помежду си във връзка с механизмите по параграф 3 и сходни с тях механизми с оглед улесняване на приемането на резултатите от оценяването на съответствието;
 б)
 обменят информация относно процедурите за оценяване на съответствието, и по-специално относно критериите, използвани за избор на подходящи процедури за оценяване на съответствието за конкретни продукти;
 в)
 разглеждат декларацията за съответствие на доставчика като една от гаранциите за съответствие с вътрешното право;
 г)
 предвиждат евентуални договорености за взаимно приемане на резултатите от процедурите за оценяване на съответствието, като се придържат към процедурата по параграф 5;
 д)
 обменят информация относно политиката за акредитация и обсъждат как да


text:
използват по най-добрия начин международните стандарти за акредитация и международните споразумения чрез привличане за участие на органите по акредитация на страните, например чрез механизмите на Международното сътрудничество за акредитация на лаборатории и Международния форум за акредитация;
 е)
 обмислят евентуалното присъединяване или, според случая, насърчават присъединяването на техните органи за изпитване, инспектиране и сертифициране към действащи международни споразумения или договорености, целящи да хармонизират или улеснят приемането на резултатите от оценяването на съответствието;
 ж)
 гарантират, че икономическите оператори могат да избират измежду определени от органите съоръжения за оценяване на съответствието, за да изпълнят изискваните от вътрешното право задачи с цел гарантиране на съответствието;
 з)
 се стремят да използват акредитацията за удостоверяване на компетентността на органите по оценяване на съответствието; и
 и)
 осигуряват независимостта на акредитиращите органи и органите по оценяване на съответствието и липсата на конфликт на интереси между тях.
 5. По искане на една от страните другата страна може да реши да встъпи в консултации с оглед определяне на подходящи за съответните сектори секторни инициативи, свързани с използването на процедури за оценяване на съответствието, или улесняване на приемането на резултатите от оценяването на съответствието. Страната, която отправя искането, следва да предостави съответна информация за това по какъв начин секторната инициатива ще улесни търговския обмен. Ако другата страна отклони искането, при поискване тя излага мотивите си за това.
 6. Страните потвърждават своите задължения, произтичащи от член 5, алинея 2.5 от Споразумението за ТПТ, чиято разпоредба предвижда таксите, наложени за задължително оценяване на съответствието на внесените продукти, да са равностойни на таксите, налагани за оценяване на съответствието на сходни продукти от местен произход или с произход от друга държава, като се вземат предвид разходите за комуникации, превоз и други разходи, възникващи поради разлика в местоположението на съоръженията на заявителя и органа за оценяване на съответствието.
 Член 5.7
 Прозрачност
 Страните признават значението на прозрачността по отношение на подготвянето, приемането и прилагането на стандарти, технически регламенти и процедури за оценяване на съответствието. Във връзка с това страните потвърждават своите задължения за осигуряване на прозрачност, произтичащи от Споразумението за ТПТ. Всяка от страните:
 а)
 надлежно взема под внимание коментарите на другата страна, когато част от процеса на разработване на даден технически регламент е открита за обществена консултация, и при поискване своевременно представя писмени отговори на коментарите, направени от другата страна;
 б)
 гарантира, че на икономическите оператори и другите заинтересовани лица от другата страна се дава възможност да участват във всеки един предприет по установения ред процес на обществена консултация, свързан с разработването на технически регламенти, при условия, които са не по-малко благоприятни от условията, предоставяни на нейните собствени юридически или физически лица;
 в
 допълнение към член 5.4 (Технически регламенти), параграф 1, буква а), в случаите, в които се изготвят оценки на въздействието, при поискване уведомява другата страна за резултатите от оценката на въздействието на предложения технически регламент;
 г)
 когато отправя нотификации в съответствие с член 2, алинея 9.2 или член 5, алинея 6.2 от Споразумението за ТПТ:
 i)
 предвижда срок от най-малко 60 дни след нотифицирането, за да може другата страна да представи писмени коментари по

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
предложението, а когато това е възможно — надлежно взема под внимание основателните искания за удължаване на този срок;
 ii)
 предоставя електронна версия на нотифицирания текст;
 iii)
 в случай че нотифицираният текст не е на един от официалните езици на СТО, предоставя подробно и пълно описание на съдържанието на мярката във формàта на СТО за нотификация;
 iv)
 отговаря в писмена форма на получените от другата страна писмени коментари по предложението не по-късно от датата на публикуване на окончателния технически регламент или окончателната процедура за оценяване на съответствието; и
 v)
 предоставя информация относно приемането и влизането в сила на нотифицираната мярка и приетия окончателен текст под формата на допълнение към първоначалната нотификация;
 д)
 предвижда достатъчен интервал от време между публикуването на техническите регламенти и влизането им в сила, за да могат икономическите оператори от другата страна да се адаптират към тях, освен когато възникнат или съществува опасност да възникнат неотложни проблеми, свързани с безопасността, здравето, опазването на околната среда или националната сигурност;
 е)
 гарантира, че до всички приети и влезли в сила технически регламенти и задължителни процедури за оценяване на съответствието е осигурен безплатен публичен достъп на официални уебсайтове; и
 ж)
 гарантира, че информационният център, създаден в съответствие с член 10, алинея 1 от Споразумението за ТПТ, предоставя информация и отговаря на един от официалните езици на СТО на постъпилите основателни запитвания от другата страна или от заинтересовани лица от другата страна относно приетите технически регламенти, процедури за оценяване на съответствието и стандарти.
 Член 5.8
 Надзор на пазара
 Страните:
 а)
 обменят мнения относно надзора на пазара и дейностите по правоприлагане;
 б)
 гарантират, че функциите по надзор на пазара се упражняват от компетентните органи и че няма конфликт на интереси между функцията по надзор на пазара и функцията по оценяване на съответствието; и
 в)
 гарантират, че няма конфликт на интереси между органите за надзор на пазара и икономическите оператори, които подлежат на контрол или надзор.
 Член 5.9
 Маркиране и етикетиране
 1. Страните отбелязват, че даден технически регламент може да включва или да се отнася изключително за изисквания за маркиране или етикетиране. Когато техническите регламенти на една от страните съдържат изисквания за задължително маркиране или етикетиране, тази страна спазва принципите, залегнали в член 2, алинея 2 от Споразумението за ТПТ, по-специално че техническите регламенти не трябва да се подготвят с цел създаване на ненужни пречки пред международната търговия, нито по начин, създаващ такива пречки, и че те не трябва да бъдат по-ограничителни по отношение на търговията, отколкото е необходимо за постигането на дадена законна цел.
 2. Когато дадена страна изисква задължително маркиране или етикетиране на определени продукти, тя:
 а)
 изисква само информация, която е от полза за потребителите или ползвателите на продукта, или която указва съответствието на продукта със задължителните технически изисквания;
 б)
 не изисква каквото и да било предварително одобрение, регистрация или сертифициране на етикетите или маркировките на продуктите като предварително условие за пускането на нейния пазар на продукти, които иначе отговарят на нейните задължителни технически изисквания, освен ако това се налага с оглед на риска, който представляват въпросните продукти за здравето и


text:
живота на хората, животните или растенията, околната среда или националната сигурност; настоящата буква не засяга правото на страната да изисква предварително одобрение на конкретната информация, която следва да бъде посочена върху етикета или маркировката с оглед на приложимата вътрешна нормативна уредба;
 в
 случай че изисква от икономическите оператори да използват уникален идентификационен номер, издава такъв номер на икономическите оператори от другата страна без неоправдано забавяне и по недискриминационен начин;
 г)
 допуска следните видове информация, при условие че същата не е заблуждаваща, противоречива или объркваща с оглед на информацията, изисквана в страната вносител на стоките:
 i)
 информация на други езици, освен на езика, изискван в страната вносител на стоките;
 ii)
 международно признати номенклатури, пиктограми, символи или графики; или
 iii)
 информация в допълнение към изискваната в страната вносител на стоките;
 д)
 приема, че етикетирането, включително допълнителното етикетиране или корекциите на етикетирането, се извършват при необходимост в разрешени помещения, като например митнически складове или лицензирани складове в пунктовете на внос, в страната вносител преди разпространението и продажбата на продукта; страната може да изиска да не бъде отстраняван оригиналният етикет;
 е)
 когато счита, че с това не се накърнява постигането на законни цели съгласно Споразумението за ТПТ, се стреми да приема непостоянни или сменяеми етикети или по-скоро такава маркировка или етикетировка, която е включена в придружаващата документация, отколкото физически прикрепена към продукта.
 Член 5.10
 Сътрудничество и улесняване на търговията
 1. Страните си сътрудничат все по-тясно в сферата на стандартите, техническите регламенти и процедурите за оценяване на съответствието с оглед постигане на по-добро взаимно разбиране на съответните техни системи и улесняване на търговския обмен помежду им. За тази цел те могат да установяват — както на хоризонтално, така и на секторно равнище — диалози в областта на регулаторната уредба.
 2. Страните се стремят да набелязват, разработват и насърчават двустранни инициативи, отнасящи се до стандартите, техническите регламенти и процедурите за оценяване на съответствието, които са подходящи във връзка с определена проблематика или определени сектори и улесняват търговията. Тези инициативи могат да включват:
 а)
 популяризиране на добрите регулаторни практики посредством регулаторно сътрудничество, включително чрез обмен на информация, опит и данни, с оглед подобряване на качеството и ефикасността на техните стандарти, технически регламенти и процедури за оценяване на съответствието и ефективно използване на регулаторните ресурси;
 б)
 използване на основан на риска подход при оценяване на съответствието, например като се разчита на декларация за съответствие на доставчика за продукти с нисък риск, а когато е целесъобразно — и намаляване на сложността на техническите регламенти, стандартите и процедурите за оценяване на съответствието;
 в)
 по-тясно сближаване на техните стандарти, технически регламенти и процедури за оценяване на съответствието с относимите международни стандарти, насоки или препоръки;
 г)
 избягване на ненужното разминаване в подхода в стандартите, техническите регламенти и процедурите за оценяване на съответствието, когато не съществуват международни стандарти, насоки или препоръки;
 д)
 подпомагане или укрепване на сътрудничеството между съответните — публични или частни — организации на страните, отговарящи за стандартизацията, оценяването на съответствието и метрологията;
 е)
 осигуряване на ефективно взаимодействие и сътрудничество между регулаторните органи на регионално или международно равнище; и
 ж)
 обмен


text:
на информация, доколкото е възможно, за споразумения и договорености, отнасящи се до техническите пречки пред търговията, поети на международно равнище.
 3. При поискване съответната страна разглежда с дължимото внимание предложенията за сътрудничество, направени от другата страна съгласно настоящата глава. Това сътрудничество може да се осъществява, inter alia, под формата на диалог в рамките на подходящи форуми или по съвместни проекти и програми за техническа помощ и изграждане на капацитет в областта на стандартите, техническите регламенти и процедурите за оценяване на съответствието в определени промишлени сектори по взаимна договореност.
 Член 5.11
 Консултации
 1. Съответната страна разглежда бързо и добронамерено всяко искане за консултации, отправено от другата страна, по въпроси, свързани с прилагането на настоящата глава.
 2. За да се изяснят повдигнатите въпроси по параграф 1 или за да им се намери решение, Комитетът по търговията може да създаде работна група, която да бъде натоварена със задачата да намери работещо и практично решение с цел улесняване на търговията. Работната група се състои от представители на страните.
 Член 5.12
 Прилагане
 1. Всяка страна определя звено за контакт съответно в Министерството на науката и технологиите на Виетнам и в Европейската комисия и съобщава на другата страна координатите за връзка със службата или служителя, отговарящи по въпросите в обхвата на настоящата глава, включително информация за телефонен номер, номер на факс, електронна поща и други данни от значение.
 2. Всяка страна уведомява в най-кратък срок другата страна за всяка промяна на нейното звено за контакт и в информацията, посочена в параграф 1.
 3. Звената за контакт, inter alia:
 а)
 следят за прилагането и администрирането на настоящата глава;
 б)
 улесняват дейностите по сътрудничество, ако е целесъобразно, в съответствие с член 5.10 (Сътрудничество и улесняване на търговията);
 в)
 в кратки срокове разглеждат всеки въпрос, който една от страните повдига във връзка с разработването, приемането, прилагането и контрола на спазването на стандартите, техническите регламенти и процедурите за оценяване на съответствието;
 г)
 предоставят консултации, по искане на една от страните, по въпроси, произтичащи от настоящата глава;
 д)
 предприемат всякакви други действия, които могат да подпомогнат страните при прилагането на настоящата глава; и
 е)
 упражняват други функции, евентуално делегирани им от Комитета по търговията със стоки.
 4. Информационните центрове, създадени в съответствие с член 10, алинея 1 от Споразумението за ТПТ, имат за задача:
 а)
 да улесняват обмена на информация между страните относно стандартите, техническите регламенти и процедурите за оценяване на съответствието, в отговор на всички разумни искания за такава информация, отправени от другата страна; и
 б)
 да препращат запитванията, отправени от другата страна, на компетентните регулаторни органи.
 ГЛАВА 6
 Санитарни и фитосанитарни мерки
 Член 6.1
 Приложно поле
 1. Настоящата глава се прилага по отношение на подготвянето, приемането и прилагането на всички санитарни и фитосанитарни (наричани по-долу „СФС“) мерки на дадена страна, които могат пряко или косвено да засегнат търговията между страните.
 2. Настоящата глава не засяга правата на страните по глава 5 (Технически пречки пред търговията), по отношение на мерки, които са извън обхвата на настоящата глава.
 Член 6.2
 Цели
 Целите на настоящата глава са, както следва:
 а)
 укрепване на


text:
ефективното прилагане на принципите и правилата на Споразумението за СФС, както и на международните стандарти, указания и препоръки, разработени от съответните международни организации;
 б)
 защита на живота и здравето на хората, животните и растенията на територията на всяка от страните, като същевременно се улеснява търговията между страните, и гарантиране, че приетите от всяка от страните санитарни и фитосанитарни мерки не създават ненужни пречки пред търговията;
 в)
 укрепване на комуникацията и сътрудничеството по СФС въпроси, засягащи търговията между страните, и намиране на решение по тях, както и по други въпроси от взаимен интерес, за които е постигната договореност; и
 г)
 способстване за постигането на по-голяма прозрачност и по-добро разбиране при прилагането на санитарните и фитосанитарните мерки на всяка от страните.
 Член 6.3
 Определения
 1. За целите на настоящата глава:
 а)
 се прилагат определенията, съдържащи се в приложение А към Споразумението за СФС;
 б)
 „компетентни органи“ означава органите на всяка от страните, отговарящи за изготвянето, въвеждането и администрирането на санитарните и фитосанитарните мерки на нейна територия; и
 в)
 „Комитет по СФС“ означава създаденият в съответствие с член 17.2 (Специализирани комитети) Комитет по санитарните и фитосанитарните мерки, посочен в член 6.11 (Комитет по санитарните и фитосанитарните мерки).
 2. Страните могат да договорят други определения за целите на прилагането на настоящата глава, като вземат предвид глосарите и определенията на съответните международни организации, като например Комисията по Codex Alimentarius (наричана по-долу „Codex Alimentarius“), Световната организация по здравеопазване на животните (наричана по-долу „OIE“), и Международната конвенция по растителна защита (наричана по-долу „IPPC“).
 Член 6.4
 Общи разпоредби
 1. Страните потвърждават съществуващите права и задължения, които те имат една спрямо друга съгласно Споразумението за СФС.
 2. Всяка от страните прилага Споразумението за СФС при изготвянето, прилагането или признаването на всяка санитарна и фитосанитарна мярка с цел улесняване на търговията между страните, успоредно със защитата на живота и здравето на хората, животните и растенията на нейна територия.
 Член 6.5
 Компетентни органи и звена за контакт
 1. Компетентните органи, които имат за задача да поддържат тесни и ефективни работни отношения между страните при постигането на целите на настоящата глава, са, както следва:
 а)
 в случая на Виетнам отговорността за СФС въпроси се поделя между следните правителствени органи:
 i)
 Министерството на земеделието и развитието на селските райони, или неговият правоприемник, носи отговорност за здравето на животните и растенията; то прилага мерки за надзор и контрол, за да се предотврати внасянето на болести, които оказват отрицателно въздействие върху здравето на хората и на животните; то прилага също така широкообхватна програма за предотвратяване и борба с болести и вредители, които оказват отрицателно въздействие върху здравето на растенията и икономиката; по отношение на животинските и растителните продукти, предназначени за износ, то също така отговаря за инспекциите, поставянето под карантина и издаването на сертификати, удостоверяващи спазването на договорените стандарти и изисквания на Съюза; и
 ii)
 Министерството на здравеопазването, Министерството на земеделието и развитието на селските райони и Министерството на промишлеността и търговията, или съответните им правоприемници, отговарят в съответствие с областите си на компетентност за безопасността на храните, предназначени за консумация от човека; за целите


text:
на вноса на храни те прилагат мерки за надзор и контрол, които включват разработването на национални технически регламенти и процедури за одобрение, провеждането на оценка на риска по отношение на продуктите и на инспекции на обектите, за да се гарантира спазването на договорените стандарти и изисквания на Виетнам; за целите на износа на храни те отговарят също така за инспекциите и за издаването на здравни сертификати;
 б)
 в случая на Съюза отговорността се поделя между администрациите на държавите членки и Европейската комисия, както следва:
 i)
 по отношение на износа за Виетнам държавите членки отговарят за контрола на производствените условия и изисквания, включително за провеждането на нормативно регламентираните инспекции и издаването на здравни сертификати или сертификати за хуманно отношение към животните, удостоверяващи спазването на стандартите и изискванията на Виетнам;
 ii)
 по отношение на вноса от Виетнам държавите членки отговарят за контрола за спазването при вноса на условията за внос в Съюза;
 iii)
 Европейската комисия отговаря за цялостната координация, инспекциите и одитите на инспекционните системи и за необходимите законодателни действия за осигуряване на еднаквото прилагане на стандартите и изискванията в рамките на вътрешния пазар на Съюза.
 2. Към датата на влизане в сила на настоящото споразумение компетентните органи на всяка от страните уведомяват органите на другата страна за своето звено за контакт за целите на комуникацията по всички въпроси, произтичащи от настоящата глава. Функциите на звената за контакт включват:
 а)
 подобряване на комуникацията между органите и министерствата на страните, отговарящи за СФС въпроси; и
 б)
 улесняване на обмена на информация с цел по-добро взаимно разбиране на санитарните и фитосанитарните мерки на всяка от страните, на регулаторните процеси, свързани с тези мерки, и на тяхното въздействие върху търговията със съответните продукти между страните.
 3. Страните гарантират текущото актуализиране на информацията, предоставяна съгласно параграфи 1 и 2.
 Член 6.6
 Изисквания и процедури, свързани с вноса
 1. Общите изисквания на някоя от страните, свързани с вноса, са приложими за цялата територия на страната износител, без да се засяга възможността за страната вносител да взема решения и да приема мерки в съответствие с критериите, предвидени в член 6.9 (Мерки, свързани със здравето на животните и растенията).
 2. Всяка страна приема само мерки, които са научно обосновани, съобразени със съпътстващия риск и които са възможно най-малко ограничителни и водят до минимални пречки пред търговията.
 3. Страната вносител гарантира, че нейните изисквания и процедури, свързани с вноса, се прилагат по пропорционален и недискриминационен начин.
 4. Процедурите, свързани с вноса, имат за цел да се сведат до минимум отрицателните последици за търговията и да се ускори процесът на митническо оформяне при едновременно спазване на изискванията и процедурите на страната вносител.
 5. Страната вносител гарантира пълната прозрачност на своите изисквания и процедури, свързани с вноса.
 6. Страната износител гарантира спазването на изискванията на страната вносител, свързани с вноса.
 7. Всяка от страните съставя и актуализира списъците на регулираните вредители, като си служи с научна терминология, и предоставя тези списъци на разположение на другата страна.
 8. Фитосанитарните изисквания, свързани с вноса, се ограничават до мерки, гарантиращи зачитането на подходящо ниво на


text:
защита на страната вносител, и се отнасят за регулираните вредители, които са източник на опасения за страната вносител. Без да се засяга член 6 от IPPC, никоя от страните не може да налага или запазва фитосанитарни мерки по отношение на нерегулирани вредители.
 9. Анализът на риска от вредители, който се предприема от една от страните, се провежда без неоправдано забавяне след постъпване на първоначалното искане на страната износител. В случай на трудности страните се споразумяват в рамките на Комитета по СФС относно график за провеждане на анализа на риска от вредители.
 10. Страната вносител се ползва с правото да провежда проверки при внос въз основа на свързаните с вноса СФС рискове. Въпросните проверки се провеждат без неоправдано забавяне, като създават възможно най-малко пречки пред търговията. Ако продуктите не съответстват на изискванията на страната вносител, всяко действие, предприето от страната вносител, е в съответствие с международните стандарти и е пропорционално на риска, породен от продукта.
 11. Страната вносител предоставя информация за периодичността на провежданите проверки при внос на продукти. Тази периодичност може да бъде адаптирана вследствие на проведени контролни проверки или проверки при внос, или по взаимно съгласие между страните.
 12. Евентуално налаганите такси за процедурите, свързани с внос на продукти, по реда на настоящата глава са съразмерни с евентуално налаганите такси за сходни местни продукти и не надвишават действителните разходи за услугата.
 Член 6.7
 Контролни проверки
 1. За да се получи или запази доверието в ефективното прилагане на настоящата глава, страната вносител се ползва с правото да извършва контролни проверки, включително:
 а)
 като провежда контролни посещения в страната износител с цел проверка на цялата или част от системата за контрол на страната износител в съответствие с относимите международни стандарти, указания и препоръки на Codex Alimentarius, OIE и IPPC; разноските за подобни контролни посещения се поемат от провеждащата ги страна; и
 б)
 като отправя до страната износител запитвания с оглед получаване на информация за нейната система за контрол и за резултатите от извършените контролни посещения в рамките на тази система.
 2. Всяка страна съобщава на другата страна резултатите и заключенията от проведените контролни посещения на територията на другата страна.
 3. Ако страната вносител реши да проведе контролно посещение в страната износител, тя уведомява за това посещение страната износител поне 60 работни дни преди провеждането му, доколкото не е уговорено друго. За всяка промяна, свързана с провеждането на въпросното контролно посещение, се изисква взаимното съгласие на страните.
 4. Страната вносител изпраща на страната износител проект на доклад за контролната проверка в срок от 45 работни дни от приключването ѝ. Страната износител разполага с 30 работни дни, за да направи коментари по проекта на доклада. Коментарите, направени от страната износител, се прилагат към окончателния доклад за контролната проверка и — когато е целесъобразно — се включват в него, като въпросният доклад се предава в срок от 30 работни дни. Ако по време на контролната проверка страната вносител установи наличието на сериозен риск за здравето на хората, животните или растенията, тя уведомява за това страната износител възможно най-бързо, но при всички случаи до 10


text:
работни дни след края на контролната проверка.
 Член 6.8
 Процедура за включване в списъка с обекти
 1. По искане на страната вносител страната износител съобщава на страната вносител своя списък с обекти, които отговарят на изискванията на страната вносител за одобрение и за които са предоставени удовлетворителни санитарни гаранции в съответствие с приложение 6 (Изисквания и процедури за одобрение на обекти за продукти).
 2. По искане на страната износител страната вносител одобрява в срок от 45 работни дни посочения в параграф 1 списък с обекти, без предварително инспектиране на отделните обекти.
 3. В случай че страната вносител поиска допълнителна информация, посоченият в параграф 2 срок се удължава с до 30 работни дни. След одобряването на списъка с обектите страната вносител предприема в съответствие с приложимите нейни правни процедури необходимите мерки, за да позволи вноса на съответните продукти.
 4. В случай че страната вносител отхвърли искането за одобрение, тя следва да уведоми без забавяне страната износител за мотивите за този отказ.
 Член 6.9
 Мерки, свързани със здравето на животните и растенията
 1. Страните признават понятията „райони, свободни от болести“, „райони с ниска степен на разпространение на болести“ и „компартментализация“ в съответствие със Споразумението за СФС, както и със стандартите, указанията или препоръките на OIE. Страните също така признават определения от OIE здравен статус на животните.
 2. Страните признават понятията „райони, свободни от вредители“, „райони с ниска степен на разпространение на вредители“, „защитени зони“ и „производствени обекти, свободни от вредители“ в съответствие със Споразумението за СФС, както и стандартите, указанията или препоръките на IPPC.
 3. Страните вземат под внимание такива фактори, като географско местоположение, екосистеми, епидемиологично наблюдение и ефективност на СФС проверки.
 4. Комитетът по СФС определя по-подробно процедурата за признаване на понятията, посочени в параграфи 1 и 2, като взема предвид Споразумението за СФС и стандартите, указанията или препоръките на OIE и IPPC.
 5. Когато страната вносител оценява извършеното от страната износител определяне на здравния статус на конкретни животни или растения, тя по принцип основава своята преценка за здравния статус на съответните животни или растения в страната износител или в части от нейната територия на информацията, предоставена от страната износител в съответствие със Споразумението за СФС и със стандартите, указанията или препоръките на OIE и IPPC. Страната вносител се стреми да съобщи на страната износител решението си без неоправдано забавяне след постъпилото искане за оценка.
 6. В случай че страната вносител не приеме извършеното от страната износител определяне на здравния статус на съответните животни или растения, тя излага мотивите си за това и, по искане на страната износител, във възможно най-кратък срок започва консултации с оглед намиране на друго решение.
 7. Страната износител представя съответни доказателства с цел обективно да докаже на страната вносител, че здравният статус на животните или растенията в тези райони вероятно ще остане непроменен. За тази цел, при поискване от страната вносител, страната износител осигурява на страната вносител в разумна степен достъп за целите на провеждането на инспекции, изпитването и други приложими процедури.
 Член 6.10
 Еквивалентност
 1. Страните признават, че прилагането на еквивалентността, предвидена в член 4


text:
от Споразумението за СФС, е важен инструмент за улесняване на търговията и носи взаимни ползи както за страните износители, така и за страните вносители.
 2. Такава еквивалентност може да бъде приета по отношение на конкретна санитарна и фитосанитарна мярка или санитарни и фитосанитарни мерки, свързани с определен продукт или категории продукти, или на общосистемна основа.
 3. Страната вносител приема санитарните и фитосанитарните мерки и системи на страната износител за еквивалентни, ако страната износител обективно докаже, че с нейните мерки се постига подходящо за страната вносител равнище на санитарна и фитосанитарна защита. За да се улесни определянето на еквивалентността, страната вносител при поискване разяснява на другата страна каква е целта на евентуалните санитарни и фитосанитарни мерки.
 4. В тримесечен срок от датата на получаване от страната вносител на искане, отправено от страната износител, страните провеждат консултации, за да определят еквивалентността на санитарните и фитосанитарните мерки и системи.
 5. Страната вносител определя дали е налице еквивалентност без неоправдано забавяне, след като страната износител вече е доказала еквивалентността на предложените санитарни и фитосанитарни мерки и системи.
 6. Страната вносител ускорява определянето на еквивалентността, по-специално по отношение на продуктите, които тя традиционно внася от страната износител.
 7. В случай на постъпили голям брой искания от страната износител страните договарят в рамките на Комитета по СФС график, в съответствие с който започват процеса.
 8. В съответствие с член 9 от Споразумението за СФС страната вносител в пълна степен взема предвид постъпилите искания от страната износител за техническа помощ, за да се улесни прилагането на настоящия член. Тази помощ може, inter alia, да допринесе за набелязването и изпълнението на мерки, които могат да бъдат признати за еквивалентни, или за подобряването по друг начин на достъпа до пазара.
 9. Разглеждането от страната вносител на искане, отправено от страната износител, за признаване на еквивалентността на нейните санитарни и фитосанитарни мерки по отношение на конкретен продукт само по себе си не може да бъде причина за прекъсване или преустановяване на текущия внос на този продукт от тази страна. Когато страната вносител е определила, че е налице еквивалентност, страните официално я регистрират и я прилагат без забавяне в търговията помежду си в съответния район.
 Член 6.11
 Комитет по санитарните и фитосанитарните мерки
 1. Създаденият в съответствие с член 17.2 (Специализирани комитети) Комитет по СФС включва представители на компетентните органи на страните. Всички решения на Комитета по СФС се вземат по взаимно съгласие.
 2. Комитетът по СФС провежда присъствено заседание в срок от една година от влизането в сила на настоящото споразумение. След това той заседава най-малко веднъж годишно или по взаимна договореност между страните. Той приема своя процедурен правилник на първото си заседание. Заседанията се провеждат присъствено, чрез телефонна конферентна връзка, чрез видеоконферентна връзка или по друг начин по взаимно съгласие на страните.
 3. Комитетът по СФС може да предложи на Комитета по търговията създаването на работни групи със задачата да набележат техническите и научните проблеми, възникващи във връзка с прилагането на настоящата глава, и да намерят адекватно решение на тези проблеми, както и да проучат възможностите за задълбочаване на


text:
сътрудничеството по санитарни и фитосанитарни въпроси от взаимен интерес.
 4. Комитетът по СФС може да разглежда всеки въпрос, свързан с ефективното действие на настоящата глава, включително улесняването на комуникацията и укрепването на сътрудничеството между страните. По-специално той има следните задължения и функции:
 а)
 да разработва необходимите процедури или механизми за прилагането на настоящата глава;
 б)
 да проследява напредъка при прилагането на настоящата глава;
 в)
 да предоставя форум за обсъждане на проблемите, произтичащи от прилагането на определени санитарни и фитосанитарни мерки, с оглед намиране на взаимноприемливи решения, и да разглежда в кратък срок всякакви въпроси, които могат да създадат ненужни пречки пред търговията между страните;
 г)
 да предоставя форум за обмен на информация, експертни познания и опит в областта на санитарните и фитосанитарните въпроси;
 д)
 да набелязва, започва и подлага на преглед проекти и дейности за техническа помощ между страните; и
 е)
 да изпълнява всяка друга функция, договорена между страните.
 5. По решение на Комитета по СФС страните могат да приемат препоръки и решения, свързани с разрешаването на внос, обмена на информация, прозрачността, признаването на регионализация, еквивалентността и алтернативните мерки, както и по всякакъв друг въпрос, попадащ в обхвата на настоящия член.
 Член 6.12
 Прозрачност и обмен на информация
 1. Страните:
 а)
 осигуряват прозрачност по отношение на приложимите в търговията между тях санитарни и фитосанитарни мерки;
 б)
 подобряват взаимното разбиране на санитарните и фитосанитарните мерки на всяка от страните и тяхното прилагане;
 в)
 обменят информация по въпроси, свързани с подготвянето и прилагането на санитарни и фитосанитарни мерки, включително за напредъка по отношение на наличните нови научни доказателства, които имат или могат да имат отражение върху търговията между тях, с оглед свеждане до минимум на отрицателните последици за търговията;
 г)
 по искане на една от страните съобщават, в срок от 15 работни дни от датата на получаване на искането, какви изисквания, свързани с вноса, са приложими за вноса на конкретен продукт; и
 д)
 по искане на една от страните съобщават, в срок от 15 работни дни от датата на получаване на искането, какъв напредък е постигнат при обработката на заявлението за разрешаване на конкретен продукт.
 2. Когато дадена страна е съобщила информацията чрез нотификация до СТО в съответствие с приложимите правила и процедури или чрез публикуване на своите официални публично достъпни и безплатни уебсайтове, не се изисква предвиденият в параграф 1, букви в) д) обмен на информация.
 3. Всички уведомления по настоящата глава се отправят до звената за контакт, посочени в параграф 6.5 (Компетентни органи и звена за контакт).
 Член 6.13
 Консултации
 1. Когато една от страните е на мнение, че дадена санитарна и фитосанитарна мярка, имаща отражение върху двустранната търговия, заслужава допълнително обсъждане, тя може, чрез звената за контакт, посочени в член 6.5 (Компетентни органи и звена за контакт), да поиска изчерпателни разяснения, а при необходимост — и провеждането на консултации по тази санитарна и фитосанитарна мярка. Другата страна отговаря в кратък срок на тези искания.
 2. Страните полагат всички усилия за постигане в уговорения срок на взаимноприемливо решение посредством консултации. В случай че консултациите не се увенчаят с успех, въпросът


text:
се разглежда от Комитета по СФС.
 Член 6.14
 Неотложни мерки
 1. Всяка страна уведомява писмено в срок от два работни дни другата страна за откриването на сериозен или съществен риск за живота или здравето на хората, животните или растенията, включително за ситуации, изискващи неотложни мерки във връзка с определени храни, засягащи продукти, търгувани между страните.
 2. Когато една от страните има сериозни опасения, свързани с риск за живота или здравето на хората, животните или растенията, засягащ продукти, търгувани между страните, тя може да поиска провеждането на консултации в съответствие с член 6.13 (Консултации). Тези консултации се провеждат възможно най-скоро. Всяка страна полага усилия да предостави своевременно цялата необходима информация, за да се избегне евентуално смущение в обичайния ход на търговията.
 3. Страната вносител може да предприеме без предварително уведомление необходимите мерки за защита на живота или здравето на хората, животните или растенията. По отношение на пратки в процес на превоз между страните страната вносител обмисля най-подходящото и пропорционално решение, за да се избегнат ненужни смущения в обичайния ход на търговията.
 4. Страната, която предприема мерките, уведомява другата страна за това във възможно най-кратък срок, но във всеки случай не по-късно от 24 часа след приемането на мярката. Всяка от страните може да поиска всякаква информация, свързана със санитарната и фитосанитарната ситуация и евентуално приетите мерки. Другата страна отговаря веднага щом исканата информация бъде на разположение.
 5. По искане на една от страните и в съответствие с член 6.13 (Консултации) страните провеждат консултации във връзка със ситуацията в срок от 10 работни дни от уведомлението по параграф 1. Консултациите имат за цел да се избегнат ненужни смущения в обичайния ход на търговията. Страните могат да разгледат възможните варианти за улесняване на прилагането или за замяна на санитарните и фитосанитарните мерки.
 Член 6.15
 Техническа помощ и специално и диференцирано третиране
 1. Съюзът следва да предоставя техническа помощ, за да отговори на конкретните потребности на Виетнам с оглед спазване на санитарните и фитосанитарните мерки на Съюза, включително що се отнася до безопасността на храните и здравето на животните и растенията, а също и с оглед на прилагането на международните стандарти.
 2. В съответствие с член 10 от Споразумението за СФС, в случай на нови санитарни и фитосанитарни мерки Съюзът отчита конкретните потребности на Виетнам, така че да се запазят възможностите за износ на тази държава, без това да засяга нивото на защита на Съюза. По искане на една от страните се провеждат консултации с Комитета по СФС с цел обсъждане и вземане на решение по отношение на следното:
 а)
 по-дълги срокове за привеждане в съответствие;
 б)
 алтернативни условия за внос в рамките на еквивалентността; и
 в)
 дейности за техническа помощ.
 ГЛАВА 7
 Нетарифни пречки пред търговията и инвестициите при производството на енергия от възобновяеми източници
 Член 7.1
 Цели
 В съответствие с усилията в световен мащаб за намаляване на емисиите на парникови газове страните споделят целите за насърчаване, развитие и увеличаване на производството на енергия от възобновяеми и устойчиви източници, по-специално чрез улесняване на търговията и инвестициите. За тази цел страните си сътрудничат за


text:
премахване или намаляване на нетарифните пречки и насърчаване на сътрудничеството, като вземат предвид, когато това е целесъобразно, регионалните и международните стандарти.
 Член 7.2
 Определения
 За целите на настоящата глава:
 а)
 „изискване за местно съдържание“ означава:
 i)
 по отношение на стоките — изискване към предприятие за покупката или използването на стоки с местен произход или от местен източник, описани по отделни продукти, обеми или стойност на продуктите, или като дял от обема или стойността на местното производство на това предприятие;
 ii)
 по отношение на услугите — изискване, което ограничава избора на доставчик на услуги или на доставяна услуга в ущърб на услуги или доставчици на услуги от другата страна;
 б)
 „мерки, изискващи установяването на партньорство с местни дружества“ означава всякакви изисквания за съвместно — заедно с местни дружества — учредяване на юридическо лице или развиване на дейност като юридическо лице, партньорство в съответствие с вътрешното законодателство или съвместно предприятие, или за установяване на договорни отношения, като например договори за делово сътрудничество, с местни предприятия;
 в)
 „компенсация“ означава всяко задължение, налагащо използването на изискване за местно съдържание, местни доставчици, трансфер на технологии, инвестиции, насрещна търговия или подобни мерки за насърчаване на местното развитие;
 г)
 „възобновяеми и устойчиви източници“ означава източници под формата на вятърна, слънчева, геотермална, хидротермална, океанска или водноелектрическа енергия с капацитет 50 мегавата или по-малко, биомаса, сметищен газ, газ от пречиствателни инсталации за отпадни води или биогаз; това понятие не обхваща продуктите, от които се произвежда енергия; и
 д)
 „доставчик на услуги“ означава всяко физическо или юридическо лице на една от страните, което предоставя дадена услуга;
 Член 7.3
 Приложно поле
 1. Настоящата глава се прилага по отношение на мерки, които оказват въздействие върху търговията и инвестициите между страните, свързани с производството на енергия от възобновяеми и устойчиви източници.
 2. Настоящата глава не се прилага по отношение на научноизследователски и развойни проекти, нито по отношение на демонстрационни проекти, осъществявани в нетърговски мащаби.
 3. Настоящата глава не се прилага по отношение на проекти, финансирани и управлявани съгласно споразумения с международни организации или чуждестранни правителства, спрямо които се прилагат процедурите или условията на тези донори.
 4. При спазване на параграф 5, настоящата глава не изключва прилагането, mutatis mutandis, по отношение на мерките, посочени в параграф 1, на други относими разпоредби на настоящото споразумение, включително всякакви изключения, резерви или ограничения на посочените разпоредби. От съображения за правна сигурност се уточнява, че в случай на несъответствие между разпоредби на настоящата глава и други разпоредби на настоящото споразумение, другите разпоредби на настоящото споразумение имат предимство по отношение на несъответствието.
 5. Член 7.4 (Принципи), букви а) и б) започва да се прилага пет години след датата на влизане в сила на настоящото споразумение.
 Член 7.4
 Принципи
 Всяка от страните:
 а)
 се въздържа от приемането на мерки, предвиждащи изисквания за местно съдържание или всякакви други компенсации, засягащи продуктите, доставчиците на услуги, инвеститорите или предприятията на другата страна.
 б)
 се въздържа от приемането на мерки, които изискват установяването на партньорство с местни дружества, с изключение на случаите, в които тези партньорства се считат за необходими по технически причини, което


text:
страната може да докаже по искане на другата страна;
 в)
 гарантира, че всички мерки, отнасящи се до процедурите за разрешаване, сертифициране и лицензиране, които се прилагат по-специално за оборудване, съоръжения и свързани с тях инфраструктури на преносната мрежа, са обективни, прозрачни, безпристрастни и не са дискриминационни по отношение на заявители от страните;
 г)
 гарантира, че административните такси и налози, налагани върху или във връзка с:
 i)
 вноса и използването на продукти с произход от другата страна от доставчиците на другата страна, се подчиняват на разпоредбите на членове 2.18 (Административни такси, други налози и формалности при внос и износ) и 4.10 (Такси и налози); и
 ii)
 предоставянето на услуги от доставчиците на другата страна, се подчиняват на разпоредбите на членове 8.18 (Приложно поле и определения), 8.19 (Условия за лицензиране и за квалификация) и 8.20 (Процедури за лицензиране и за квалификация); и
 д)
 гарантира, че редът, условията и процедурите за свързване и достъп до електропреносните мрежи са прозрачни и не дискриминират доставчиците на другата страна.
 Член 7.5
 Стандарти, технически регламенти и оценяване на съответствието
 1. Настоящият член се прилага за продуктите, включени в тарифните позиции от списъка в приложение 7 (Списък на тарифните позиции). Страните могат да се споразумеят да включат други продукти в този списък чрез размяна на писма.
 2. Когато съществуват относими международни стандарти, въведени от Международната организация по стандартизация или Международната електротехническа комисия, страните използват тези международни стандарти или съответните техни части като основа за всеки стандарт, технически регламент или процедура за оценяване на съответствието, с изключение на случаите, в които тези международни стандарти или съответните техни части биха били неефективно или неподходящо средство за постигане на преследваните законни цели. В тези случаи съответната страна посочва по искане на другата страна частта от съответния стандарт, технически регламент или процедура за оценяване на съответствието, която съществено се отклонява от относимия международен стандарт, и надлежно обосновава причините за това отклонение.
 3. Ако е целесъобразно, страните определят технически регламенти, основаващи се на изискванията към продукта по-скоро по отношение на неговите функционални характеристики, включително екологичните му характеристики и тези, свързани с безопасността, отколкото по отношение на проектните или описателните характеристики.
 4. Когато дадена страна приема декларацията за съответствие на доставчика като осигуряваща необходимата гаранция за съответствие, тя се стреми да не изисква представянето на резултати от изпитвания.
 5. В случай че дадена страна изисква протоколи от изпитвания, без значение дали самостоятелно, като основа на, или в съчетание с други гаранции за съответствие, или като осигуряващи необходимата гаранция, че даден продукт е в съответствие с относимите стандарти или технически регламенти, тя се стреми да приема протоколи от изпитвания, които съответстват на протоколите от изпитванията по Системата от схеми за оценяване на съответствието на електротехнически съоръжения и съставни части на Международната електротехническа комисия (CB схема на IECEE), без да изисква допълнителни изпитвания.
 6. В случай че дадена страна изисква сертифициране от трета страна на даден продукт, тя се стреми да приема като достатъчна гаранция за съответствие валиден CB сертификат за изпитване по CB схемата на IECEE, без да изисква допълнително оценяване на съответствието, нито административни


text:
процедури или одобрения.
 7. Настоящият параграф не е пречка страните да прилагат изисквания, които не са свързани с въпросните продукти, като например закони относно зонирането или строителни норми.
 Член 7.6
 Изключения
 1. Настоящата глава се подчинява на разпоредбите на членове 2.22 (Общи изключения), 8.53 (Общи изключения) и 9.3 (Изключения, свързани със сигурността, и общи изключения).
 2. Никоя разпоредба от настоящата глава не може да се тълкува по начин, който възпрепятства приемането или прилагането от дадена страна на мерки, необходими за осигуряване на безопасната експлоатация на съответните енергийни мрежи или на сигурността на енергийните доставки, при условие че тези мерки не се прилагат по начин, който би представлявал средство за произволна или необоснована дискриминация между продуктите, доставчиците на услуги или инвеститорите от страните, при сходни обстоятелства, или прикрито ограничаване на търговията и инвестициите между страните.
 Член 7.7
 Прилагане и сътрудничество
 1. Страните си сътрудничат и обменят информация по всякакви въпроси, свързани с прилагането на настоящата глава, в рамките на компетентните специализирани комитети, създадени в съответствие с член 17.2 (Специализирани комитети). Комитетът по търговията може да реши да приеме подходящи мерки по прилагането за тази цел.
 2. Страните обменят информация, регулаторен опит и най-добри практики в такива области, като:
 а)
 създаването и недискриминационното прилагане на мерки за насърчаване на използването на енергия от възобновяеми източници;
 б)
 технически регламенти, стандарти и процедури за оценяване на съответствието, като например тези, свързани с изискванията относно кодекс за електроенергийните мрежи;
 3. Страните насърчават сътрудничеството в рамките на съответните регионални форуми по отношение на национални или регионални технически регламенти, нормативни понятия, стандарти, изисквания и процедури за оценяване на съответствието, които са в съответствие с международните стандарти.
 ГЛАВА 8
 Либерализиране на инвестициите, търговия с услуги и електронна търговия
 РАЗДЕЛ A
 Общи разпоредби
 Член 8.1
 Цели и приложно поле
 1. Страните, като потвърждават поетите от тях задължения по Споразумението за СТО и ангажимента си за създаване на по-добър климат за развитие на търговията и инвестициите между страните, определят с настоящото необходимите договорености за постепенно либерализиране на инвестициите и търговията с услуги, както и за сътрудничество в областта на електронната търговия.
 2. В съответствие с разпоредбите на настоящата глава всяка от страните си запазва правото да приема, запазва и обезпечава прилагането на необходимите мерки за постигане на законни цели на политиката като опазването на околната среда и общественото здраве, социалната политика, целостта и стабилността на финансовата система, укрепването на сигурността и безопасността, както и насърчаването и опазването на културното многообразие.
 3. Настоящата глава не се прилага по отношение на мерки, които засягат физическите лица, търсещи достъп до пазара на труда на някоя от страните, нито по отношение на мерки, отнасящи се до гражданството, пребиваването или трудова заетост на трайна основа.
 4. Никоя от разпоредбите на настоящата глава не може да се тълкува като възпрепятстваща дадена страна да прилага мерки за регулиране на влизането или временното пребиваване на физически лица на нейна територия, включително мерки, които са необходими за опазване на целостта на нейните граници и за гарантиране на нормалното придвижване през нейните граници на физически лица, при условие че въпросните


text:
мерки не се прилагат по такъв начин, че да заличат или намалят ползите (5), произтичащи за всяка от страните от условията на специфично задължение, предвидено в настоящата глава и в приложенията към нея.
 5. Никоя разпоредба на настоящата глава не може да се тълкува като ограничаваща задълженията на страните, произтичащи от глава 9 (Държавни поръчки), нито като налагаща каквото и да било допълнително задължение, свързано с държавните поръчки.
 6. Настоящата глава не се прилага за субсидиите, предоставяни от страните (6), с изключение на член 8.8 (Изисквания за постигнати резултати).
 7. Решението на някоя от страните да не предостави, поднови или запази конкретна субсидия или конкретни безвъзмездни средства не е нарушение на член 8.8 (Изисквания за постигнати резултати) при следните обстоятелства:
 а)
 при липса на конкретно поети от някоя от страните съгласно правни разпоредби или на договор ангажименти към инвеститора за предоставяне, подновяване или запазване на субсидията или безвъзмездните средства; или
 б)
 в съответствие с определен ред или условия, с които е обвързано предоставянето, подновяването или запазването на субсидията или безвъзмездните средства.
 8. Настоящата глава не се прилага по отношение на съответните системи за социална сигурност на страните, нито по отношение на дейности на територията на всяка от страните, които са свързани, дори инцидентно, с упражняването на официална власт.
 Член 8.2
 Определения
 1. За целите на настоящата глава:
 а)
 „услуги по ремонт и техническо обслужване на въздухоплавателни средства, по време на които въздухоплавателното средство е извадено от експлоатация“ означава такива дейности, когато се извършват по отношение на въздухоплавателно средство или на негова част, по време на които въздухоплавателното средство е извадено от експлоатация, и не включват така нареченото линейно техническо обслужване;
 б)
 „услуги, свързани с компютърни системи за резервация (CRS)“ означава услуги, предоставяни чрез компютризирани системи, които съдържат информация за разписанията на въздушните превозвачи, наличните свободни места, тарифите и тарифните правила, чрез които могат да се правят резервации или да се издават билети;
 в)
 „трансгранично предоставяне на услуги“ означава предоставяне на услуга:
 i)
 от територията на една от страните на територията на другата страна; или
 ii)
 на територията на една от страните за потребител на услугата от другата страна;
 г)
 „стопански дейности“ включва дейности от промишлен, търговски и професионален характер и занаятчийски дейности, но не включва дейности, извършвани в процеса на упражняване на държавна власт;
 д)
 „предприятие“ означава правно образувание, клон (7) или представителство, създадено чрез установяване;
 е)
 „установяване“ означава учредяване, включително придобиване, на правно образувание или създаване на клон или представителство съответно в Съюза или във Виетнам (8) с цел установяване или поддържане на трайни икономически връзки;
 ж)
 „услуги по наземно обслужване“ означава предоставяне на летище на следните услуги: представителство на авиолинии, административно обслужване и надзор; обслужване на пътници; обработка на багаж; перонно обслужване; кетъринг; обработка на въздушни товари и поща; зареждане на въздухоплавателни средства с гориво, обслужване и почистване на въздухоплавателни средства; наземен транспорт; изпълнение на полети, административно обслужване на екипажи и планиране на полетите; услугите по наземно обслужване не включват следното: сигурност, ремонт и техническо обслужване на въздухоплавателни средства или управление или функциониране на централизирана летищна инфраструктура от


text:
съществено значение, като например антиобледенителни съоръжения, системи за зареждане с гориво, системи за обработка на багаж и фиксирани транспортни системи в рамките на летището;
 з)
 „инвеститор“ означава физическо лице или правно образувание от една от страните, което цели да установи (9), установява или е установило предприятие на територията на другата страна;
 и)
 „правно образувание“ означава всяка правна структура, надлежно учредена или организирана по друг начин съгласно приложимото право с цел печалба или с друга цел, която е частна или държавна собственост, включително дружество, доверителен фонд, съдружие, съвместно предприятие, еднолично предприятие или сдружение;
 й)
 „правно образувание от една от страните“ означава правно образувание от Съюза или правно образувание от Виетнам, което е учредено в съответствие с вътрешните законови и подзаконови актове съответно на Съюза или на неговите държави членки, или на Виетнам, и развива съществена стопанска дейност (10) съответно на територията на Съюза или на Виетнам;
 к)
 „мерки, приети или запазени от една от страните“ означава мерки, предприети от:
 i)
 органи на централната власт или регионални или местни органи на управление; и
 ii)
 неправителствени организации, упражняващи правомощия, делегирани им от органи на централната власт или регионални или местни органи на управление;
 л)
 „физическо лице“ означава физическо лице от една от страните по смисъла на определението в член 1.5, буква з);
 м)
 „експлоатация“ означава — по отношение на предприятие — ръководство, управление, поддържане, използване, владеене, продажба или други форми на разпореждане с конкретното предприятие (11);
 н)
 „продажба и маркетинг на услуги в областта на въздушния транспорт“ означава възможности за съответния въздушен превозвач свободно да продава и предлага на пазара своите услуги в областта на въздушния транспорт, включително всички аспекти на маркетинга, като проучване на пазара, реклама и разпространение; тези дейности не включват ценообразуването на услугите в областта на въздушния транспорт, нито приложимите условия;
 о)
 „услуги“ означава всяка услуга във всеки сектор, с изключение на услугите, предоставяни в процеса на упражняване на държавна власт;
 п)
 „услуги и дейности, съответно предоставяни и извършвани в процеса на упражняване на държавна власт“ означава услуги или дейности, които съответно не се предоставят и не се извършват нито на търговска основа, нито в конкуренция с един или повече икономически оператори;
 р)
 „доставчик на услуга“ от една от страните означава всяко физическо лице или правно образувание от една от страните, което предоставя услуга; и
 с)
 „дъщерно дружество“ на правно образувание от една от страните означава правно образувание, контролирано от друго правно образувание от същата страна в съответствие с нейните вътрешни законови и подзаконови актове (12);
 2. Правно образувание е:
 а)
 „притежавано“ от физически лица или правни образувания от една от страните, ако над 50 % от собствения му капитал е действително притежание на лица от същата страна; или
 б)
 „контролирано“ от физически лица или правни образувания от една от страните, ако те имат правомощия да назначават мнозинството от членовете на управителния му орган или по друг начин са законово оправомощени да ръководят неговата дейност.
 3. Независимо от определението за „правно образувание от една от страните“ в параграф 1, буква й), корабоплавателните дружества, установени извън Съюза или извън Виетнам, които


text:
са под контрола на лица с гражданство съответно към държава — членка на Съюза, или към Виетнам, също се ползват от разпоредбите на настоящата глава, ако плавателните им съдове са регистрирани в съответствие с вътрешните законови и подзаконови актове в държава членка или във Виетнам и плават съответно под знамето на същата държава членка или на Виетнам.
 Раздел б
 Либерализиране на инвестициите
 Член 8.3
 Приложно поле
 1. Настоящият раздел се прилага по отношение на мерки, приети или запазени от една от страните, засягащи установяването или експлоатацията на дадено предприятие от инвеститор от другата страна на територията на страната, която приема или запазва тези мерки.
 2. Настоящият раздел не се прилага по отношение на:
 а)
 аудио-визуални услуги.
 б)
 добив, производство и преработка (13) на ядрени материали;
 в)
 производство на оръжие, боеприпаси и военно оборудване или търговия с тях;
 г)
 национален морски каботаж (14);
 д)
 услуги в областта на вътрешния и международния въздушен транспорт, независимо дали са редовно извършвани или не, както и услуги, пряко свързани с упражняването на права във връзка с въздушния трафик, различни от:
 i)
 услуги по ремонт и техническо обслужване на въздухоплавателни средства, по време на които въздухоплавателното средство е извадено от експлоатация;
 ii)
 продажба и маркетинг на услуги в областта на въздушния транспорт;
 iii)
 услуги, свързани с компютризирани системи за резервация (CRS); и
 iv)
 услуги по наземно обслужване;
 и
 е)
 услуги и дейности, съответно предоставяни и извършвани в процеса на упражняване на държавна власт.
 Член 8.4
 Достъп до пазара
 1. По отношение на достъпа до пазара посредством установяването и стопанисването на предприятие всяка страна предоставя не по-малко благоприятно третиране от предвиденото съгласно договорените ред, ограничения и условия, посочени в нейния съответен списък със специфични задължения в приложение 8-А (Списък на специфичните задължение на Съюза) или приложение 8-Б (Списък на специфичните задължения на Виетнам).
 2. В секторите, в които са поети задължения във връзка с достъпа до пазара, мерките, които една от страните не може да приема или запазва било на равнището на регионална териториална единица, било на цялата си територия, освен ако е предвидено друго в списъка на нейните специфични задължения съответно в приложение 8-А (Списък на специфичните задължения на Съюза) или приложение 8-Б (Списък на специфичните задължения на Виетнам), се определят, както следва:
 а)
 ограничения по отношение на броя на предприятията, които могат да осъществяват конкретна стопанска дейност, независимо дали под формата на количествени квоти, монополи, изключителни права или изисквания за тест за икономическа необходимост;
 б)
 ограничения по отношение на общата стойност на сделките или активите, под формата на количествени квоти или изисквания за тест за икономическа необходимост;
 в)
 ограничения по отношение на общия брой операции или общото количество на продукцията, изразено като определени количествени единици под формата на квоти или изискване за тест за икономическа необходимост;
 г)
 ограничения по отношение на участието на чуждестранен капитал, под формата на ограничение на максималния процент на чуждестранно акционерно участие, или на общата стойност на отделните или съвкупните чуждестранни инвестиции;
 д)
 мерки, които ограничават или изискват установяването на конкретни видове правни субекти или съвместни предприятия, посредством които даден инвеститор


text:
от другата страна може да упражнява стопанска дейност; и
 е)
 ограничения по отношение на общия брой физически лица, които могат да бъдат наети в определен сектор или които даден инвеститор може да наеме и които са необходими за извършването на стопанска дейност и са пряко свързани с нейното извършване, под формата на количествени квоти или изискване за тест за икономическа необходимост.
 Член 8.5
 Национално третиране
 1. В секторите, вписани в нейния съответен списък със специфични задължения съответно в приложение 8-А (Списък на специфичните задължения на Съюза) или приложение 8-Б (Списък на специфичните задължения на Виетнам), и при спазване на установените в тях условия и ограничения, всяка страна предоставя на инвеститорите от другата страна и на техните предприятия, по отношение на установяването на нейна територия, третиране, което е не по-малко благоприятно от третирането, предоставяно в сходни ситуации на собствените ѝ инвеститори и на техните предприятия.
 2. Всяка от страните предоставя на инвеститорите от другата страна и на техните предприятия (15), по отношение на експлоатацията на тези предприятия, третиране, което е не по-малко благоприятно от третирането, предоставяно в сходни ситуации на собствените ѝ инвеститори и на техните предприятия.
 3. Независимо от параграф 2, а в случая на Виетнам — и при спазване на приложение 8-В (Изключения за Виетнам от изискването за национално третиране), дадена страна може да приеме или запази всяка мярка, свързана с експлоатацията на конкретно предприятие, при условие че тази мярка не е несъвместима със задълженията, посочени съответно в приложение 8-А (Списък на специфичните задължения на Съюза) или приложение 8-Б (Списък на специфичните задължения на Виетнам), в случай че тази мярка е:
 а)
 мярка, която е приета на датата на влизане в сила на настоящото споразумение или преди тази дата;
 б)
 мярка като посочената в буква а), която след датата на влизане в сила на настоящото споразумение се продължава, заменя или изменя, при условие че след като бъде продължена, заменена или изменена мярката е не по-малко съвместима с параграф 2 в сравнение с положението преди да бъде продължена, заменена или изменена; или
 в)
 мярка, попадаща извън обхвата на буква а) или б), при условие че не се прилага по отношение на предприятия, установени на територията на страната преди датата на влизане в сила на тази мярка, или че не се прилага по начин, който причинява щети или вреди на тези предприятия (16).
 Член 8.6
 Третиране „най-облагодетелствана нация“
 1. Всяка от страните предоставя на инвеститорите от другата страна и на техните предприятия, по отношение на експлоатацията на тези предприятия на нейна територия, третиране, не по-малко благоприятно от третирането, което тя предоставя в сходни ситуации на инвеститорите от трета държава и на техните предприятия.
 2. Параграф 1 не се прилага за следните сектори:
 а)
 съобщителни услуги, с изключение на пощенски и далекосъобщителни услуги;
 б)
 услуги в областта на отдиха, културата и спорта;
 в)
 рибарство и аквакултури;
 г)
 горско стопанство и лов; и
 д)
 минно дело, включително добив на нефт и газ.
 3. Параграф 1 не трябва да се тълкува като задължаващ някоя от страните да разпростре върху инвеститорите от другата страна или


text:
техните предприятия ползите от всяко третиране, предоставено съгласно двустранно, регионално или многостранно споразумение, влязло в сила преди датата на влизане в сила на настоящото споразумение.
 4. Параграф 1 не трябва да се тълкува като задължаващ някоя от страните да разпростре върху инвеститорите от другата страна или техните предприятия ползите от:
 а)
 всяко третиране, предоставено съгласно двустранно, регионално или многостранно споразумение, което включва ангажименти за премахване в значителна степенна всички пречки пред експлоатацията на предприятията между страните или изисква сближаване на законодателството на страните в един или повече икономически сектори (17);
 б)
 всяко третиране, произтичащо от международно споразумение за избягване на двойното данъчно облагане или друго международно споразумение или договореност, отнасящи се изцяло или основно за данъчното облагане; или
 в)
 всяко третиране в резултат на мерки, предвиждащи признаване на квалификации, лицензи или пруденциални мерки в съответствие с член VII от ГАТС или с приложението към него относно финансовите услуги.
 5. От съображения за правна сигурност се уточнява, че понятието „третиране“, посочено в параграф 1, не включва процедурите или механизмите за уреждане на спорове, като например уреждане на инвестиционни спорове между инвеститори и държави, предвидени във всякакви други двустранни, регионални или многостранни споразумения. Съдържащите се в такива споразумения материалноправни задължения сами по себе си не представляват „третиране“, поради което не могат да се вземат предвид при оценяването на дадено нарушение на настоящия член. Мерките, предприемани от една от страните в изпълнение на тези материалноправни задължения, се считат за „третиране“.
 6. Настоящият член се тълкува в съответствие с принципа ejusdem generis (18).
 Член 8.7
 Списък на специфичните задължения
 Секторите, либерализирани от всяка една от страните съгласно настоящия раздел, и редът, ограниченията, условията и изискванията, посочени в членове 8.4 (Достъп до пазара), 8.5 (Национално третиране) и 8.8 (Изисквания за постигнати резултати), са определени съответно в списъка на специфичните задължения на всяка от страните, включен в допълнение 8-A-2 към приложение 8-А (Списък на специфичните задължения на Съюза) или в допълнение 8-Б-1 към приложение 8-Б (Списък на специфичните задължения на Виетнам).
 Член 8.8
 Изисквания за постигнати резултати
 1. В секторите, вписани съответно в нейния списък със специфични задължения в приложение 8-А (Списък на специфичните задължения на Съюза) или 8-Б (Списък на специфичните задължения на Виетнам), и при спазване на евентуално залегналите в тях условия и уговорки, никоя от страните не може да налага, нито да привежда в изпълнение следните изисквания, които са задължителни или подлежат на изпълнение съгласно вътрешното право или на административни актове, във връзка с установяването или експлоатацията на предприятие на инвеститори от една от страните или от трета държава на нейна територия:
 а)
 за износ на определен обем или процент стоки или услуги;
 б)
 за достигане на определен дял или процент на местно съдържание;
 в)
 за закупуване, използване или отдаване на предпочитание на стоки или услуги, съответно произведени или предоставяни на нейна територия, или за закупуване на стоки или услуги от физически лица или предприятия на нейна територия;
 г)
 за обвързване по какъвто и да е начин на обема или стойността на вноса с обема или стойността на износа или с размера на


text:
постъпленията на чуждестранна валута, свързани с такова предприятие;
 д)
 за ограничаване на продажбите на стоки или услуги на нейна територия, съответно произведени или предоставяни от такова предприятие, като тези продажби се обвързват по какъвто и да е начин с обема или стойността на нейния износ или с постъпленията на чуждестранна валута;
 е)
 за осъществяване на трансфер на технологии, производствен процес или друго, представляващо нечия собственост познание, към физическо лице или предприятия на нейна територия; или
 ж)
 за предоставяне изключително от територията на страната на произведена от предприятието стока или предоставяна от него услуга за конкретен регионален или световен пазар.
 2. В секторите, вписани съответно в нейния списък със специфични задължения в приложение 8-А (Списък на специфичните задължения на Съюза) или 8-Б (Списък на специфичните задължения на Виетнам), и при спазване на евентуално залегналите в тях условия и уговорки, никоя от страните не може да поставя като условие за получаването или запазването на предимство във връзка с установяването или експлоатацията на предприятие на инвеститор от една от страните или от трета държава на нейна територия, да бъде спазено някое от следните изисквания:
 а)
 за достигане на определен дял или процент на местното съдържание;
 б)
 за закупуване, използване или отдаване на предпочитание на стоки, произведени на нейна територия, или за закупуване на стоки от производители на нейна територия;
 в)
 за обвързване по какъвто и да е начин на обема или стойността на вноса с обема или стойността на износа или с размера на постъпленията на чуждестранна валута, свързани с такова предприятие; или
 г)
 за ограничаване на продажбите на стоки или услуги на нейна територия, съответно произведени или предоставяни от такова предприятие, като тези продажби се обвързват по какъвто и да е начин с обема или стойността на нейния износ или с постъпленията на чуждестранна валута.
 3. Параграф 2 не трябва да се тълкува като препятстващ дадена страна да постави като условие за получаването или запазването на предимство — във връзка с което и да било предприятие на нейна територия — спазването на изискване за разполагане на производството на определено място, за предоставяне на услуга, за обучение или наемане на работници, за изграждане или разширяване на определени съоръжения, или за извършване на научноизследователска и развойна дейност на нейна територия.
 4. Параграф 1, буква е) не трябва да се тълкува като препятстващ прилагането на наложено изискване или на ангажимент, приведен в изпълнение от съд, административен правораздавателен орган или орган за защита на конкуренцията, за да се отстрани твърдяно нарушение на законодателството в областта на конкуренцията.
 5. Параграф 1, букви а)—в) и параграф 2, букви а) и б) не се прилагат по отношение на изискванията за допустимост във връзка с участието на стоки или услуги в програми за насърчаване на износа и за чуждестранна помощ.
 6. От съображения за правна сигурност се уточнява, че параграф 2, букви а) и б) не се прилагат по отношение на наложени от страна вносител изисквания във връзка със съдържанието, което е необходимо да имат стоките, за да могат да се ползват от преференциални мита или от преференциални квоти.
 7.


text:
От съображения за правна сигурност се уточнява, че параграфи 1 и 2 не се прилагат по отношение на всяко друго изискване, различно от залегналите в посочените параграфи.
 8. Настоящият член не се прилага по отношение на мерки, приети или запазени от една от страните в съответствие с член III, параграф 8, буква б) от ГАТТ от 1994 г.
 Раздел в
 Трансгранично предоставяне на услуги
 Член 8.9
 Приложно поле
 Настоящият раздел се прилага по отношение на мерките, предприети от страните, които засягат трансграничното предлагане във всички сектори на услугите, с изключение на:
 а)
 аудио-визуални услуги;
 б)
 национален морски каботаж (19); и
 в)
 услуги в областта на вътрешния и международния въздушен транспорт, независимо дали са редовно извършвани или не, както и услуги, пряко свързани с упражняването на търговски права, различни от:
 i)
 услуги по ремонт и техническо обслужване на въздухоплавателни средства, по време на които въздухоплавателното средство е извадено от експлоатация;
 ii)
 продажба и маркетинг на услуги в областта на въздушния транспорт;
 iii)
 услуги, свързани с компютризирани системи за резервация (CRS); и
 iv)
 услуги по наземно обслужване.
 Член 8.10
 Достъп до пазара
 1. Що се отнася до достъпа до пазара чрез трансгранично предоставяне на услуги, всяка страна предоставя на услугите и на доставчиците на услуги от другата страна не по-малко благоприятно третиране от предвиденото съгласно договорените ред, ограничения и условия, посочени в нейния съответен списък със специфични задължения в приложение 8-А (Списък на специфичните задължение на Съюза) или приложение 8-Б (Списък на специфичните задължения на Виетнам).
 2. В секторите, в които са поети задължения във връзка с достъпа до пазара, мерките, които никоя от страните не може да приема или запазва било на равнището на регионална териториална единица, било на цялата си територия, освен ако е предвидено друго в списъка на нейните специфични задължения, се определят, както следва:
 а)
 ограничения по отношение на броя на доставчиците на услуги, независимо дали под формата на количествени квоти, монополи, изключителни доставчици на услуги или на изискване за тест за икономическа необходимост;
 б)
 ограничения по отношение на общата стойност на сделките с услуги или активи под формата на количествени квоти или на изискване за тест за икономическа необходимост; и
 в)
 ограничения по отношение на общия брой операции в областта на услугите или на общото количество на извършените услуги, изразени като определени количествени единици под формата на квоти или изискване за тест за икономическа необходимост.
 Член 8.11
 Национално третиране
 1. В секторите, включени в нейния съответен списък със специфични задължения в приложение 8-А (Списък на специфичните задължения на Съюза) или приложение 8-Б (Списък на специфичните задължения на Виетнам), и при спазване на условията и уговорките, залегнали в него, всяка страна предоставя на услугите и на доставчиците на услуги от другата страна по отношение на всички мерки, засягащи трансграничното предоставяне на услуги, третиране, не по-малко благоприятно от това, което предоставя на собствените си подобни услуги и доставчици на услуги.
 2. Всяка от страните може да изпълни изискването по параграф 1, като предостави на услугите и на доставчиците на услуги от другата страна третиране, формално еднакво или формално различно


text:
от това, което тя предоставя на собствените си подобни услуги и доставчици на услуги.
 3. Формално еднаквото или формално различното третиране се счита за по-малко благоприятно, ако променя условията на конкуренция в полза на услуги или доставчици на услуги от въпросната страна в сравнение с подобни услуги или доставчици на услуги от другата страна.
 4. Специфичните задължения, поети съгласно настоящия член, не могат да се тълкуват по начин, който да изисква от която е да е от страните да компенсира присъщи конкурентни недостатъци, произтичащи от чуждестранния характер на съответните услуги или доставчици на услуги.
 Член 8.12
 Списък на специфичните задължения
 Секторите, либерализирани от всяка от страните съгласно настоящия раздел, и редът, ограниченията, условията и уговорките, посочени в членове 8.10 (Достъп до пазара) и 8.11 (Национално третиране), са определени в списъка на специфичните задължения на всяка от страните, включен съответно в допълнение 8-A-1 към приложение 8-А (Списък на специфичните задължения на Съюза) или в допълнение 8-Б-1 към приложение 8-Б (Списък на специфичните задължения на Виетнам).
 Раздел г
 Временно пребиваване на физически лица със стопанска цел
 Член 8.13
 Приложно поле и определения
 1. Настоящият раздел се прилага по отношение на мерки, предприети от една от страните във връзка с влизането и временния престой на нейна територия на бизнес посетители, служители по вътрешнокорпоративни трансфери, търговски представители, доставчици на услуги по договор и независими специалисти.
 2. За целите на настоящия раздел:
 а)
 „търговски представители“ означава физически лица, които са представители на доставчик на стоки или услуги от една от страните и желаят да влязат и временно да пребивават на територията на другата страна с цел договаряне на продажбата на услуги или на стоки или сключване на договорености за продажба на услуги или на стоки на този доставчик, но не се занимават с доставяне на услугите или стоките, не извършват директни продажби на масовия потребител, не получават възнаграждение от източник, намиращ се в приемната страна, и не извършват търговско посредничество;
 б)
 „бизнес посетители за целите на установяване“ означава физически лица, заемащи висши постове в управлението на правно образувание от една от страните, на които е възложено създаването на предприятие на въпросното правно образувание, при условие че те не предлагат, нито предоставят услуги и не участват в каквато и да е друга стопанска дейност извън изискваната за целите на установяването и че не получават възнаграждение от източник, намиращ се в приемната страна;
 в)
 „доставчици на услуги по договор“ означава физически лица, наети от правно образувание от една от страните, което не е агенция за трудово посредничество и за услуги по намиране на персонал и не действа чрез такава агенция, не е установено на територията на другата страна и е сключило bona fide договор (20) за предоставяне на услуги, чийто краен потребител се намира на територията на другата страна, което налага временното пребиваване на негови служители в тази страна с цел изпълнение на договора за предоставяне на услуги;
 г)
 „независими специалисти“ означава физически лица, занимаващи се с предоставянето на услуга и установени като самостоятелно заети лица на територията на една от страните, които не са установени на


text:
територията на другата страна и които са сключили договор bona fide (21) (не чрез агенция за трудово посредничество и за услуги по намиране на персонал) за предоставяне на услуги, чийто краен потребител се намира на територията на тази друга страна, което налага временното им пребиваване на нейна територия с цел изпълнение на договора за предоставяне на услуги;
 д)
 „служители по вътрешнокорпоративни трансфери“ означава физически лица, които са били наети от правно образувание или негов клон или са били съдружници в него в продължение на поне една година и които са временно прехвърлени в предприятие на правното образувание на територията на другата страна, при условие че въпросното физическо лице спада към категорията на управленските или ръководните кадри, на специалистите или на служителите стажанти;
 е)
 „управленски или ръководни кадри“ означава физически лица, заемащи високоотговорна длъжност в рамките на правно образувание на една от страните, които основно ръководят управлението на предприятието (22) в другата страна и са под общия надзор или ръководство главно на управителния съвет или на акционерите/съдружниците в предприятието или техни равностойни органи, и чиято роля включва най-малко следното:
 i)
 управляване на предприятие или негов отдел или подразделение;
 ii)
 упражняване на надзор и контрол върху работата на други служители с надзорни, професионални или управленски функции; и
 iii)
 упражняване на правомощия, свързани с назначаването и освобождаването от длъжност на персонал или даването на препоръки във връзка с назначаването, освобождаването от длъжност или други кадрови въпроси;
 ж)
 „квалификации“ означава дипломи, сертификати и други доказателства за официално придобита квалификация, издадени от орган, посочен в съответствие със законовите, подзаконовите или административните разпоредби, и удостоверяващи успешното завършване на професионално обучение;
 з)
 „специалисти“ означава физически лица, работещи в рамките на правно образувание, които притежават специализирани познания от съществено значение за областите на дейност, техниките или управлението на стопанската структура; при оценката на тези познания се отчитат не само специфичните за стопанската структура познания, но и това дали лицето има високо ниво на квалификация, включително подходящ професионален опит за даден вид работа или дейност, изискващи специфични технически познания, включително евентуална принадлежност към акредитирана професия; и
 и)
 „служители стажанти“ означава физически лица, които са били наети от правно образувание или негов клон в продължение на най-малко една година, притежават диплома за завършено висше образование и са временно прехвърлени за целите на професионалното развитие или за да бъдат обучени на определени бизнес техники или методи (23).
 Член 8.14
 Бизнес посетители и служители по вътрешнокорпоративни трансфери
 1. За секторите, либерализирани в съответствие с раздел Б (Либерализиране на инвестициите), всяка страна позволява на инвеститорите от другата страна да наемат в своите предприятия физически лица от същата друга страна, при условие че тези служители са бизнес посетители или лица, прехвърлени в рамките на вътрешнокорпоративен трансфер (24).
 2. Влизането и временният престой са, както следва:
 а)
 за управленски и ръководни кадри — за срок от максимум три години;
 б)
 за специалисти — за срок от максимум три години;
 в)
 за служители стажанти — за срок от максимум една година; и
 г)
 за бизнес посетители за целите на установяването — за срок от максимум 90


text:
дни (25).
 3. За всеки сектор, либерализиран в съответствие с раздел Б (Либерализиране на инвестициите), никоя от страните не може да приема или запазва, било на равнището на регионална териториална единица, било на цялата си територия, ограничения на общия брой физически лица, които даден инвеститор може да наема като бизнес посетители за целите на установяване и служители по вътрешнокорпоративен трансфер, в конкретен сектор под формата на количествени квоти или изискване за тест за икономическа необходимост, и като дискриминационни ограничения, освен ако е предвидено друго съответно в допълнение 8-A-3 към приложение 8-А (Списък на специфичните задължения на Съюза) и в допълнение 8-Б-2 към приложение 8-Б (Списък на специфичните задължения на Виетнам).
 Член 8.15
 Търговски представители
 За всеки сектор, либерализиран в съответствие с раздел Б (Либерализиране на инвестициите) или раздел В (Трансгранично предоставяне на услуги), и при спазване на всички резерви от списъка съответно в допълнение 8-A-3 към приложение 8-А (Списък на специфичните задължения на Съюза) и в допълнение 8-Б-2 към приложение 8-Б (Списък на специфичните задължения на Виетнам), всяка страна позволява влизането и временния престой на търговски представители за срок от максимум 90 дни (26).
 Член 8.16
 Доставчици на услуги по договор
 1. Страните потвърждават съответните си задължения, произтичащи от поетите от тях ангажименти по ГАТС по отношение на влизането и временния престой на доставчици на услуги по договор.
 2. Всяка страна позволява предоставянето на услуги на нейна територия от доставчици на услуги по договор от другата страна, при спазване на условията, посочени в параграф 3, и на резервите, посочени в списъка съответно в допълнение 8-A-3 към приложение 8-А (Списък на специфичните задължения на Съюза) и в допълнение 8-Б-2 към приложение 8-Б (Списък на специфичните задължения на Виетнам), за следните сектори или подсектори:
 а)
 архитектурни услуги;
 б)
 услуги по градоустройствено планиране и ландшафтна архитектура;
 в)
 инженерингови услуги;
 г)
 интегрирани инженерингови услуги;
 д)
 компютърни и свързани с тях услуги;
 е)
 услуги в сферата на висшето образование (само частно финансирани услуги);
 ж)
 чуждоезиково обучение; и
 з)
 услуги, свързани с околната среда.
 3. Поетите от страните ангажименти са обвързани с изпълнението на следните условия:
 а)
 физическите лица да се занимават временно с предоставянето на конкретна услуга в качеството си на служители на правно образувание, което е сключило договор за услуга със срок, не по-дълъг от 12 месеца;
 б)
 физическите лица, които влизат на територията на другата страна, следва да са предлагали тези услуги в качеството си на служители на предоставящото услугите правно образувание в продължение на най-малко две години непосредствено преди датата на подаване на заявлението за влизане на територията на другата страна; освен това, към датата на подаване на заявлението за влизане на територията на другата страна физическите лица трябва да притежават най-малко пет години професионален опит (27) в сектора на дейност, който е предмет на договора;
 в)
 физическите лица, които влизат на територията на другата страна, да притежават:
 i)
 диплома за завършено висше образование или квалификация, която да удостоверява равностойно ниво на познания (28); и
 ii)
 професионална квалификация, когато такава се изисква за упражняване на дейност съгласно законовите и подзаконови актове или


text:
правните изисквания на страната, на чиято територия се предоставя услугата;
 г)
 физическото лице да не получава друго възнаграждение за предоставянето на услуги на територията на другата страна освен възнаграждението, заплащано от правното образувание, което наема физическото лице;
 д)
 влизането и временният престой на физически лица в съответната страна да са за срок, който кумулативно не превишава шест месеца (29), или за срока на договора, ако този срок е по-кратък;
 е)
 достъпът, предоставен съгласно настоящия член, да е свързан само с дейността по предоставяне на услуга, която е предмет на договора, и да не предоставя право за упражняване на професия с професионалното звание, признато в страната, на чиято територия се предоставя услугата;
 ж)
 броят на лицата, обхванати от договора за предоставяне на услуга, да не превишава необходимия за изпълнението на договора, евентуално изискуем съгласно законовите или подзаконовите актове или други мерки на страната, на чиято територия се предоставя услугата; и
 з)
 други дискриминационни ограничения, в това число по отношение на броя на физическите лица под формата на тест за икономическа необходимост, посочени в допълнение 8-A-3 към приложение 8-А (Списък на специфичните задължения на Съюза) и в допълнение 8-Б-2 към приложение 8-Б (Списък на специфичните задължения на Виетнам).
 Член 8.17
 Независими специалисти
 Пет години след датата на влизане в сила на настоящото споразумение страните подлагат на преглед настоящия раздел с цел проучване на възможността за установяване на условията за това съдържащите се в него разпоредби да обхванат и независимите специалисти.
 Раздел д
 Регулаторна рамка
 Подраздел 1
 Вътрешна нормативна уредба
 Член 8.18
 Приложно поле и определения
 1. Настоящият подраздел се прилага за мерките, предприемани от страните във връзка с изискванията и процедурите за лицензиране, както и с изискванията и процедурите за квалификация, които мерки засягат:
 а)
 трансграничното предоставяне на услуги;
 б)
 установяването и запазването на правни образувания или физически лица; и
 в)
 временния престой на територията на всяка от тях на определени категории физически лица.
 2. Настоящият подраздел се прилага само по отношение на онези сектори, във връзка с които дадена страна е поела специфични задължения, и доколкото тези специфични задължения са приложими.
 3. Настоящият подраздел не се прилага за мерки, доколкото те представляват ограничения в съответствие с предвиденото в член 8.4 (Достъп до пазара), 8.5 (Национално третиране), 8.10 (Достъп до пазара) или 8.11 (Национално третиране).
 4. За целите на настоящия раздел:
 а)
 „компетентен орган“ означава централен, регионален или местен орган на управление или неправителствена организация, упражняваща правомощията, възложени от централни, регионални или местни органи на управление, които вземата решение относно разрешаването на предоставянето на услуга, включително чрез установяване, или относно разрешаването на установяване на стопанска дейност, която не е свързана с предоставяне на услуги;
 б)
 „процедури за лицензиране“ означава административни или процедурни правила, към които дадено физическо лице или правно образувание, което желае да получи разрешение за упражняване на дейностите, посочени в параграф 1, включително за изменението или подновяването на лицензия, трябва да се придържа, за да докаже, че отговаря на изискванията за лицензиране;
 в)
 „изисквания за лицензиране“ означава материалноправни изисквания, с изключение на изискванията за квалификация, които трябва да спази дадено


text:
физическо лице или правно образувание, за да получи, измени или поднови разрешение за упражняване на дейностите, посочени в параграф 1;
 г)
 „процедури за квалификация“ означава административни или процедурни правила, към които трябва да се придържа дадено физическо лице, за да докаже, че отговаря на изискванията за квалификация с цел получаване на разрешение за предоставяне на дадена услуга; и
 д)
 „изисквания за квалификация“ означава материалноправни изисквания, свързани с правоспособността на дадено физическо лице за предоставяне на услуга, за чието спазване трябва да бъдат представени доказателства с цел получаване на разрешение за предоставянето на услуга.
 Член 8.19
 Условия за лицензиране и за квалификация
 1. Всяка от страните гарантира, че мерките, свързани с изискванията и процедурите за лицензиране, както и с изискванията и процедурите за квалификация, се основават на критерии, които са:
 а)
 ясни;
 б)
 обективни и прозрачни; и
 в)
 предварително установени и достъпни за обществеността и заинтересованите лица.
 2. Разрешение или лицензия, в зависимост от това дали са налични, се предоставят веднага щом бъде установено, въз основа на подходяща проверка, че са изпълнени условията за получаване на разрешение или лицензия.
 3. Всяка страна запазва или създава съдебни, арбитражни или административни юрисдикции или процедури, които по искане на засегнат инвеститор или доставчик на услуги осигуряват своевременен контрол, а когато това е оправдано — и подходяща защита срещу административни актове, засягащи установяването, трансграничното предоставяне на услуги или временното пребиваване на физически лица със стопанска цел. Когато тези процедури не са независими от органа, на когото е възложено приемането на въпросния административен акт, всяка от страните гарантира, че процедурите позволяват упражняването на обективен и безпристрастен контрол.
 Настоящият параграф не може да се тълкува като изискващ от дадена страна създаването на такива юрисдикции или процедури, в случай че това би било в противоречие с нейното конституционно устройство или с естеството на нейната правна система.
 Член 8.20
 Процедури за лицензиране и за квалификация
 1. Процедурите за лицензиране и за квалификация и свързаните с тях формалности сами по себе си не представляват ограничение за предоставянето на услуга или за упражняването на която и да било друга стопанска дейност. Всяка страна се стреми колкото може повече да опрости тези процедури и формалности и гарантира, че тези процедури и формалности не усложняват, нито забавят неоправдано предоставянето на услугата. Всички дължими от заявителите лицензионни такси (30) във връзка с тези процедури и формалности следва да са разумни и сами по себе си да не ограничават предоставянето на съответната услуга.
 2. Всяка страна гарантира, че прилаганите от компетентния орган процедури и неговите решения в процеса на издаване на лицензия или разрешение са безпристрастни по отношение на всички заявители. Компетентният орган следва да взема своите решения по независим начин и да не се отчита пред което и да било лице, което предоставя услугите или упражнява стопанските дейности, за които се изисква лицензията или разрешението.
 3. Когато в законовите и подзаконовите актове на всяка от страните са предвидени конкретни срокове за тази цел, на заявителя се предоставя разумен срок за подаване на неговото заявление. Компетентният орган започва без неоправдано забавяне обработването на заявлението. Когато


text:
това е възможно, заявленията следва да се приемат в електронен формат при същите условия за автентичност като заявленията, подавани на хартиен носител.
 4. Всяка от страните гарантира, че обработването на заявлението, включително достигането до окончателно решение, се извършва в разумен срок след датата на подаване на пълно заявление. Всяка от страните се стреми към установяване на нормална времева рамка за обработването на заявленията.
 5. В разумен срок след получаването на заявление, което счита за непълно, компетентният орган уведомява за това заявителя, като посочва, доколкото е възможно, необходимата допълнителна информация за допълване на заявлението и му предоставя възможност да отстрани пропуските.
 6. Когато е възможно, вместо оригиналните документи следва да се приемат заверени копия.
 7. Ако заявлението е отхвърлено от компетентния орган, заявителят се уведомява за това без неоправдано забавяне и в писмена форма. По принцип, в случай на отправено официално искане за тази цел, заявителят трябва да бъде информиран и за мотивите за отхвърлянето на заявлението. Заявителят следва да има възможност да подаде в разумни срокове ново заявление.
 8. Всяка от страните гарантира, че след като бъдат предоставени, лицензията или разрешението пораждат правно действие без неоправдано забавяне в съответствие с реда и условията, посочени в тях.
 Подраздел 2
 Разпоредби с общо приложение
 Член 8.21
 Взаимно признаване на професионалните квалификации
 1. Никоя от разпоредбите на настоящия член не може да се тълкува като възпрепятстваща дадена страна да изисква от физическите лица да притежават необходимите квалификации и професионален опит, изисквани за съответния сектор на стопанска дейност на територията, където се предоставя услугата.
 2. Страните насърчават компетентните професионални организации или съответните органи, според случая, на съответната тяхна територия да изготвят съвместна препоръка във връзка с взаимното признаване на професионалните квалификации, която да предадат на Комитета по инвестициите, търговията с услуги, електронната търговия и държавните поръчки, създаден в съответствие с член 17.2 (Специализирани комитети). Тази съвместна препоръка следва да бъде подкрепена с доказателства относно:
 а)
 икономическата стойност на предвиденото споразумение за взаимно признаване на професионалните квалификации (наричано по-долу „споразумението за взаимно признаване“); и
 б)
 съвместимостта на съответните режими, като например в каква степен са съвместими критериите, прилагани от всяка от страните по отношение на издаването на разрешения и лицензии, упражняването на дейност и сертифицирането на предприемачите и доставчиците на услуги.
 3. След получаване на съвместната препоръка Комитетът по инвестициите, търговията с услуги, електронната търговия и държавните поръчки разглежда в разумен срок съвместната препоръка, с цел да определи дали е съвместима с настоящото споразумение.
 4. Когато въз основа на информацията, предвидена в параграф 2, се установи, че съвместната препоръка е съвместима с настоящото споразумение, страните предприемат необходимите стъпки, за да договорят, с посредничеството на своите компетентни органи или на оправомощени за тази цел от дадена страна представители, споразумение за взаимно признаване.
 Подраздел 3
 Компютърни услуги
 Член 8.22
 Договореност относно компютърните услуги
 1. Доколкото търговията с компютърни услуги е либерализирана в съответствие с раздел Б (Либерализиране на инвестициите), раздел В (Трансгранично предоставяне на услуги) и раздел Г (Временно пребиваване на физически лица със стопанска цел), страните спазват параграфи 2—4.
 2. Страните приемат, че CPC (31) 84