text:
маршрут на колана, производителят трябва да посочи специално алтернативния маршрут в инструкциите за използване, както се изисква в точка 15. При изпитване с използване на този алтернативен маршрут(и) системата за обезопасяване трябва да отговаря на всички изисквания на настоящото правило с изключение на настоящата точка.
 6.1.9. Ако за закрепването на система за обезопасяване на деца от категория „универсална“ е необходим колан за възрастни, неговата максималната дължина, която ще се използва на стенда за динамично изпитване, е определена в приложение 13 към настоящото правило.
 За да се провери спазването на това изискване, системата за обезопасяване на деца се закрепва върху изпитвателния стенд, като се използва подходящ стандартизиран колан за седалка, описан в приложение 13. Не се поставя манекен, освен ако системата за обезопасяване е проектирана така, че поставянето на манекен би увеличило количеството използван колан. Когато системата за обезопасяване на деца е монтирана, не се допуска опъване на колана освен упражняваното от стандартното прибиращо устройство, ако такова е монтирано. Когато се използва колан с прибиращо устройство, това условие трябва да се изпълни, като най-малко 150 mm от колана остават на макарата.
 6.1.10. Системите за обезопасяване на деца от групи 0 и 0+ не трябва да се използват като обърнати напред.
 6.1.11. Системите за обезопасяване на деца от групи 0 и 0+, с изключение на преносимите креватчета, определени в точка 2.4.1, трябва да спадат към интегралния клас.
 6.1.12. Системите за обезопасяване на деца от група I спадат към интегралния клас, освен ако са снабдени с противоударна преграда от клас В, определена в точка 2.7 от настоящото правило.
 6.2. Конфигурация
 6.2.1. Конфигурацията на обезопасяването трябва да е такава, че:
 6.2.1.1.
 то да осигурява необходимата защита във всяко предвидено положение на системата за обезопасяване; при „системи за обезопасяване за деца със специални нужди“ първичните средства на обезопасяването да осигуряват необходимата защита във всяко предвидено положение на системата за обезопасяване без използване на допълнителните устройства за обезопасяване, които могат да са налице;
 6.2.1.2.
 детето се поставя и отстранява лесно и бързо; в случай на система за обезопасяване на деца, в която детето е обезопасено с четири/петточков колан или колан във формата на Y без прибиращо устройство, всяко устройство за задържане на рамото и надбедрен ремък трябва да могат да се движат помежду си по време на процедурата по точка 7.2.1.4.
 В тези случаи комплектуваният колан на системата за обезопасяване на деца може да бъде проектиран с две или повече съединяващи се части. За „системи за обезопасяване за деца със специални нужди“ е прието, че допълнителните устройства за обезопасяване ограничават бързината, с която детето може да се постави и отстрани. Допълнителните устройства обаче се проектират така, че да се освобождават бързо, доколкото това е възможно;
 6.2.1.3.
 ако е възможно да се променя наклонът на системата за обезопасяване, тази промяна на наклона не трябва да изисква допълнително ръчно регулиране на ремъците. За да се промени наклонът на системата за обезопасяване се изисква целенасочено действие на ръката;
 6.2.1.4.
 системите за обезопасяване от групите 0, 0+ и I трябва да задържат детето в такова положение, че то да получава


text:
необходимата защита дори когато спи;
 6.2.1.5.
 За всички системи за обезопасяване от група I, обърнати напред и включващи интегрална система от четири/петточков колан за предотвратяване на изхлузването на детето под ремъците поради удар или поради движенията му, се изисква ремък за слабините.
 6.2.2. За групите I, II и III всички устройства за обезопасяване, използващи „надбедрен ремък“, трябва да водят активно „надбедрения ремък“, за да се гарантира, че натоварванията, предавани чрез „надбедрения ремък“ се предават през таза. Комплектуваната система не трябва да подлага на прекален натиск слабите части на детското тяло (корем, слабини и т.н.).
 6.2.2.1. При закрепен ремък за слабините (в най-дългото му положение, ако е регулируем) не трябва да е възможно регулиране на надбедрения ремък така, че да лежи над таза на най-малкия и най-големия манекен в групите според теглото в обхвата на одобрението. За всички системи за обезопасяване, обърнати напред, не трябва да е възможно регулиране на надбедрения ремък така, че да лежи над таза на най-малкия и най-големия манекен в групите според теглото в обхвата на одобрението.
 6.2.2.2. При динамичното изпитване по точка 8.1.3 надбедреният колан трябва да не минава изцяло зад таза на манекена в периода преди максималното хоризонтално отклонение на главата. Оценката се извършва, като се използва високоскоростно видеонаблюдение.
 6.2.3. Всички ремъци на системата за обезопасяване трябва да се поставят така, че да не причиняват неудобство на ползвателя при нормална употреба, нито да образуват опасна конфигурация. Разстоянието между раменните ремъци в близост до шията трябва да е равно най-малко на ширината на врата на съответния манекен.
 6.2.4. Системата трябва да е проектирана така, че в случай на сблъсък да не се оказва натиск върху детското теме.
 6.2.4.1. Коланите във формата на Y могат да се използват единствено в обърнати назад и настрани системи за обезопасяване на деца (преносими креватчета).
 6.2.5. Системата за обезопасяване на деца трябва да се проектира и монтира така, че:
 6.2.5.1.
 да намалява опасността от нараняване на детето или другите пътници в превозното средство от остри ръбове или издатини (напр. както е определено в Правило No 21);
 6.2.5.2.
 да не съдържа остри ръбове или други издатини в състояние да увредят покритието на седалките или облеклото на пътника;
 6.2.5.3.
 да не подлага слабите части на детското тяло (корем, слабини и т.н.) на допълнителни инерционни сили, които тя създава.
 6.2.5.4.
 да гарантира, че в точките на съприкосновение с ремъците твърдите части нямат остри ръбове, които могат да причинят износване на ремъците от триене.
 6.2.6. Всяка разглобяема част, даваща възможност компоненти да се закрепят и отделят, трябва да е проектирана във възможно най-голяма степен така, че да се избегне всякаква опасност от неправилно сглобяване и използване. Системата за обезопасяване на деца със специални нужди може да има допълнителни устройства за обезопасяване; те трябва да са проектирани така, че да се избегне всякаква опасност от неправилно сглобяване и техните начини на освобождаване и функциониране да са непосредствено очевидни за спасител при авария.
 6.2.7. Когато системата за обезопасяване на деца, предназначена за група I, група II и комбинация от групи I и II, включва облегалка на стол,

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
вътрешната височина на облегалката, определена в съответствие с диаграмата в приложение 12, не трябва да е по-къса от 500 mm.
 6.2.8. Могат да се използват само прибиращи устройства с автоматична блокировка и прибиращи устройства с аварийна блокировка.
 6.2.9. При устройствата, предназначени за ползване в група I, за детето трябва да е невъзможно да разхлаби частта от системата, която задържа таза, след като детето е поставено в системата; за тази цел трябва да са изпълнени изискванията от точка 7.2.5 (фиксатори); всяко устройство, което е проектирано за постигането на това, трябва да е трайно закрепено към системата за обезопасяване на деца.
 6.2.10. Системата за обезопасяване на деца може да бъде проектирана за използване в повече от една група според теглото и/или от повече от едно дете, при условие че е в състояние да отговори на изискванията, установени за всяка от съответните групи. Система за обезопасяване на деца от категорията „универсална“ трябва да отговаря на изискванията на тази категория за всички групи според теглото, за които е била одобрена.
 6.2.11. Системи за обезопасяване на деца с прибиращо устройство
 В случай на система за обезопасяване на деца с прибиращо устройство то трябва да отговаря на изискванията на точка 7.2.3 по-долу.
 6.2.12. При подсилващи възглавници трябва да се провери лекотата, с която ремъците и езикът на колана за възрастни минават през точките на закрепване. Това важи специално за подсилващи възглавници, които са проектирани за предни седалки на автомобили и могат да имат дълъг полутвърд скелет. Не следва да се допуска неподвижно закрепената ключалка да преминава през точките на закрепване на подсилващите възглавници, както и коланът да заема позиция, напълно различна от заеманата на количката за изпитване.
 6.2.13. Ако системата за обезопасяване на деца е проектирана за повече от едно дете, всяка система трябва да е напълно независима по отношение на предаването на натоварванията и регулирането.
 6.2.14. Системите за обезопасяване на деца, снабдени с надуваеми елементи, трябва да са проектирани така, че условията за ползване (налягане, температура, влажност) да нямат влияние върху способността им да отговарят на изискванията на настоящото правило.
 6.3. Спецификации на системи за обезопасяване ISOFIX
 6.3.1. Общи характеристики
 6.3.1.1. Размери
 Максималните странични, долни и задни размери на системата за обезопасяване на деца ISOFIX и местоположението на системата за закрепване ISOFIX, към която се прикрепват приспособленията за закрепване, са определени за производителя на система за обезопасяване на деца ISOFIX от изпитвателното приспособление на седалката на превозно средство (VSF) в точка 2.3.1 от настоящото правило.
 6.3.1.2. Тегло
 Теглото на система за обезопасяване на деца ISOFIX от категории „универсална“ и „полууниверсална“ и от групи според теглото 0, 0+, 1 не трябва да надвишава 15 kg.
 6.3.2. Приспособления за закрепване ISOFIX
 6.3.2.1. Tип
 Приспособленията за закрепване ISOFIX могат да съответстват на примерите, показани на фигура 0 (а) по-долу, или да имат друга подходяща компоновка на част от твърд механизъм с предвидена възможност за регулиране, чието естество е определено от производителя на системата за обезопасяване на деца ISOFIX.
 Фигура 0 (а)
 Текст на изображението
 33 max
 33 max
 Размери в mm
 Легенда
 1 Приспособление за закрепване на системата


text:
за обезопасяване на деца ISOFIX – пример 1
 2 Приспособление за закрепване на системата за обезопасяване на деца ISOFIX – пример 2
 6.3.2.2. Размери
 Размерите на частта от приспособлението за закрепване на системата за обезопасяване на деца ISOFIX, която се захваща за системата за закрепване ISOFIX, не трябва да надвишават максималните размери, дадени на фиг.0 (б).
 Фигура 0 (б)
 6.3.2.3. Индикация за частично заключване
 Системата за обезопасяване на деца ISOFIX трябва включва средства за индикация, които да показват ясно кога двете приспособления за закрепване ISOFIX са напълно захванати за съответните долни устройства за закрепване ISOFIX. Индикацията трябва да е звукова, тактилна или визуална или комбинация на две или повече от посочените. При визуална индикация тя трябва да е различима при нормално осветление.
 6.3.3. Спецификации на горно лентово устройство на система за обезопасяване на деца ISOFIX
 6.3.3.1. Съединител за горна лента
 Съединителят за горна лента трябва да е катарама за горна лента ISOFIX, какъвто е показан на фиг.0 (в), или подобно устройство, което се вмества в рамките на максималните размери, дадени на фиг. 0 (в).
 6.3.3.2. Характеристики на горно лентово устройство ISOFIX
 Горното лентово устройство ISOFIX се поддържа от нетъкана лента (или еквивалентна на нея), която разполага с приспособление за регулиране и отпускане на натягането.
 6.3.3.2.1. Дължина на горно лентово устройство ISOFIX
 Дължината на горното лентово устройство на система за обезопасяване на деца ISOFIX трябва да е най-малко 2 000 mm.
 6.3.3.2.2. Индикатор за липса на хлабина
 Горното лентово устройство ISOFIX или детското столче ISOFIX трябва да е оборудвано с устройство, което показва, че всякаква хлабина е отстранена от колана. Устройството може да е част от устройство за регулиране и отпускане.
 6.3.3.2.3. Размери
 Размери за захващане на катарами за горна лента ISOFIX са показани на фиг.0 (в)
 Фигура 0 (в):
 Размери на съединител за горна лента ISOFIX (тип катарама)
 Текст на изображението
 Изгед отгоре
 10 до 12
 Текст на изображението
 45° Номинална стойност
 Изглед отстрани
 Вж детайл A
 Минимум 2,5
 Детайл A
 Радиус 2,3 до 3,8
 Щанга с диаметър 6,4
 Максимален радиус 12
 Максимум 20
 Минимум 10,4
 (размери в mm)
 Легенда:
 Околна конструкция (ако има)
 Област за разполагане на катарамата за горната лента
 6.3.4. Разпоредби за регулирането
 Приспособленията за закрепване ISOFIX или самата система за обезопасяване за деца ISOFIX трябва да могат да се регулират, за да се осигури обхватът от различни местоположения на устройствата за закрепване ISOFIX, описани в Правило No 14.
 6.4. Контрол на маркировките
 6.4.1. Техническата служба, провеждаща изпитванията за одобрение, трябва да провери дали маркировките отговарят на изискванията от точка 4.
 6.5. Контрол на инструкциите за монтиране и ползване
 6.5.1. Техническата служба, провеждаща изпитванията за одобрение, трябва да провери дали инструкциите за монтиране и ползване отговарят на точка 15.
 7. СПЕЦИАЛНИ ИЗИСКВАНИЯ
 7.1. Разпоредби, приложими за комплектуваната система за обезопасяване
 7.1.1. Устойчивост на корозия
 7.1.1.1. Комплектуваната система за обезопасяване на деца или части от нея, които могат да бъдат засегнати от корозия, се подлагат на изпитванията за устойчивост на корозия, посочени в точка 8.1.1 по-долу.
 7.1.1.2. След извършване на изпитването за устойчивост на корозия, посочено в точки


text:
8.1.1.1 и 8.1.1.2, квалифициран експерт не трябва да вижда с невъоръжено око признаци на влошаване на състоянието, способни да попречат на правилното функциониране на системата за обезопасяване на деца, нито каквато и да е значима корозия.
 7.1.2. Поглъщане на енергията
 7.1.2.1. При всички устройства с облегалка областите, определени в приложение 18 към настоящото правило, трябва при изпитване съгласно приложение 17 да имат максимално ускорение, по-малко от 60 g. Това изискване се прилага и за областите на противоударната преграда, които попадат в областта на удряне на главата.
 7.1.2.2. В случай на системи за обезопасяване на деца с трайно механично закрепени устройства за облягане на главата, които подлежат на регулиране, при които височината на обезопасителния колан за възрастни или детския четири/петточков колан се контролира непосредствено от регулируемата облегалка за главата, не е необходимо да се изисква енергопоглъщащ материал в областите, определени в приложение 18, с които главата на манекена не може да влезе в съприкосновение, т.е. областите зад облегалката за главата.
 7.1.3. Преобръщане
 7.1.3.1. Устройството за задържане на деца трябва да се изпитва, както е посочено в точка 8.1.2; в никой момент през цялото изпитване манекенът не трябва да се изхвърля изцяло от устройството и когато седалка за изпитване е в положение, където горната ѝ част е обърната надолу, главата му не трябва да се премества повече от 300 mm от първоначалното си положение във вертикална посока по отношение на седалката за изпитването.
 7.1.4. Динамично изпитване
 7.1.4.1. Общи данни. Системата за обезопасяване се подлага на динамично изпитване в съответствие с точка 8.1.3 по-долу.
 7.1.4.1.1. Системи за обезопасяване за деца от категориите „универсална“, „ограничена“ и „полууниверсална“ се изпитват на количка за изпитване посредством седалката за изпитване, посочена в точка 6 и в съответствие с точка 8.1.3.1.
 7.1.4.1.2. Системи за обезопасяване за деца от категорията „за специфично превозно средство“ трябва да се изпитват с всеки модел превозно средство, за който е предназначена системата. Отговарящата за провеждане на изпитването техническа служба може да намали броя на изпитваните модели на превозното средство, ако те не се различават значително в аспектите, изброени в точка 7.1.4.1.2.3. Системата за обезопасяване на деца може да бъде изпитвана по един от следните начини:
 7.1.4.1.2.1.
 на комплектувано превозно средство, както е посочено в точка 8.1.3.3;
 7.1.4.1.2.2.
 на каросерия, монтирана върху изпитваната количка, както е посочено в точка 8.1.3.2; или
 7.1.4.1.2.3.
 върху части на каросерията, които са достатъчно представителни за конструкцията на превозното средство и повърхностите, които поемат удара. Ако системата за обезопасяване на деца е предвидена за използване на задна седалка, тези части включват гърба на предната седалка, задната седалка, подовата плоскост, колоните Б и В и покрива. Ако системата за обезопасяване на деца е предвидена за използване на предна седалка, тези части включват арматурното табло, колоните А, предното стъкло, всякакви лостове и бутони, монтирани на пода или конзола, предната седалка, подовата плоскост и покрива. Наред с това, ако системата за обезопасяване на деца е предвидена за използване в комбинация с обезопасителен колан за възрастни, в частите се включва и съответният обезопасителен колан(и) за възрастни. Отговарящата за провеждане на изпитването техническа служба


text:
може да позволи изключването на отделни части, ако се сметне, че те са излишни. Изпитването трябва да следва посоченото в точка 8.1.3.2.
 7.1.4.1.3. Динамичното изпитване трябва да се проведе на системи за обезопасяване на деца, които преди това не са били подлагани на натоварване.
 7.1.4.1.4. По време на динамичното изпитване никоя част от система за обезопасяване, осигуряваща задържането на детето на мястото му, не трябва да се скъсва или счупва, както и никоя ключалка, система за блокировка, система за преместване или опорен крак не трябва да се счупва, освобождава или да се деформира, освен ако са обозначени като устройство за ограничаване на натоварването. Всяко устройство за ограничаване на натоварването трябва ясно да е обозначено в техническите описания на производителя, както е определено в точка 3.2.1 от настоящото правило.
 7.1.4.1.5. В случай на „неинтегрален“ тип трябва да се използва стандартният колан за седалка и скобите за закрепване, посочени в приложение 13 към настоящото правило. Това не се прилага за одобрения за специфично превозно средство, където се използва действителният колан на превозното средство.
 7.1.4.1.6. Ако системата за обезопасяване на деца за специфично превозно средство е монтирана в областта зад най-задните обърнати напред места за сядане на възрастни (например, мястото за багаж), се извършва едно изпитване с най-големия манекен/манекени в комплектувано превозно средство, както е посочено в точка 8.1.3.3.3. Останалите изпитвания, включително за съответствие на производството, могат да се направят, както е посочено в точка 8.1.3.2, ако такова е желанието на производителя.
 7.1.4.1.7. В случай на система на обезопасяване на деца със специални нужди всяко динамично изпитване, посочено от настоящото правило за всяка група според теглото, трябва да се извършва двукратно: първо, с използване на първичните средства за обезопасяване и второ, с всички останали използвани устройства за обезопасяване. При тези изпитвания трябва да се обърне специално внимание на изискванията от точки 6.2.3 и 6.2.4.
 7.1.4.1.8. По време на динамичните изпитвания стандартният обезопасителен колан, използван за монтиране на интегрална система за обезопасяване на деца, не трябва да се отделя от нито един водач или заключващо устройство, използвани за провежданото изпитване.
 По време на динамичните изпитвания стандартният обезопасителен колан, използван за монтиране на неинтегрална система за обезопасяване на деца, не трябва да се отделя от нито един водач или заключващо устройство, използвани за провежданото изпитване; въпреки това за раменния участък на стандартния обезопасителен колан това се преценява до момента, в който се постига максималното хоризонтално отклонение на главата. Освен това при динамичното изпитване на неинтегрална система за обезопасяване на деца границата на допустимото движение на раменния колан се определя от това, че долният край на раменния участък от стандартния обезопасителен колан не трябва да е по-ниско от лакътя на манекена в точката на най-голямото хоризонтално отклонение на главата.
 7.1.4.1.9. Система за обезопасяване на дете с опорен крак се изпитва, както следва:
 a)
 в случай на полууниверсална категория изпитването за челен удар се провежда с опорния крак, регулиран както в максималното, така и в минималното положение на реглаж, съвместимо с позиционирането на подовата плоскост на количката. Изпитванията за заден удар се провеждат в най-неблагоприятното положение, избрано


text:
от техническата служба. По време на изпитването опорният крак се подпира от подовата плоскост на количката, както е описано в приложение 6, допълнение 3, фиг. 2. Ако има свободно разстояние между най-късата дължина на крака и най-високото равнище на подовата плоскост, кракът се регулира спрямо равнище на подовата плоскост от 140 mm под Cr. Ако максималната дължина на крака е по-голяма, отколкото позволяваната от най-ниското равнище на подовата плоскост, кракът се регулира към най-ниското ниво на подовата плоскост от 280 mm под Cr. При опорен крак със степени за регулиране опорният крак се регулира на следващата позиция за регулиране с цел да се гарантира, че той се опира в пода;
 б)
 в случай на опорни крака, които лежат извън равнината на симетрията, техническата служба избира най-неблагоприятния случай;
 в)
 в случай на категория „за специфично превозно средство“ опорният крак се регулира според спецификациите на производителя на системата за обезопасяване на деца.
 7.1.4.1.10. В случай на система за обезопасяване на деца, която използва система за закрепване ISOFIX и устройство против завъртане, ако има такива, трябва да се провежда динамично изпитване:
 7.1.4.1.10.1.
 За система за обезопасяване на деца ISOFIX от класове за размера А, В и В1:
 7.1.4.1.10.1.1.
 с използвано устройство против завъртане; и
 7.1.4.1.10.1.2.
 без използвано устройство против завъртане. Ако устройството против завъртане е опорен крак и може напълно да се прибере в основата или корпуса на СОД, изпитването трябва да се извърши с устройството в прибрано положение или с крак, който е съответно преместен. Ако не може напълно да се прибира в основата, изпитването трябва да се извършва с устройство, разгънато възможно най-малко, а подовата плоскост на количката трябва да е в най-ниското си положение.
 Това изискване не се прилага, когато като устройство против завъртане се използва постоянен опорен крак, неподлежащ на регулиране.
 7.1.4.1.10.2.
 За система за обезопасяване на деца ISOFIX от другите класове за размер с използвано устройство против завъртане.
 7.1.4.2. Ускорение на гръдния кош (4)
 7.1.4.2.1. Полученото ускорение на гръдния кош не трябва да надвишава 55 g освен в периоди, чиято обща продължителност не надвишава 3 ms.
 7.1.4.2.2. Вертикалната компонента на ускорението от корема към главата не трябва да надвишава 30 g освен в периоди, чиято обща продължителност не надвишава 3 ms.
 7.1.4.3. Проникване в корема (5)
 7.1.4.3.1. По време на проверката, описана в приложение 8, допълнение 1, точка 5.3, не трябва да има никакви видими знаци за проникване в моделиращата глина на корема, причинено от някоя част на устройството за обезопасяване.
 7.1.4.4. Преместване на манекена
 7.1.4.4.1. Системи за обезопасяване на деца от категориите „универсална“, „ограничена“ и „полууниверсална“:
 7.1.4.4.1.1.
 Обърнати напред системи за обезопасяване на деца: главата на манекена не трябва да преминава отвъд равнините BA и DA, както са определени във фиг. 1 по-долу, освен в случай на подсилващи възглавници, когато се използва най-големият манекен P10, при който стойността спрямо равнината DA е 840 mm.
 Фигура 1:
 Схема на изпитване на обърнато напред устройство
 7.1.4.4.1.2.
 Обърнати назад системи за обезопасяване на деца
 7.1.4.4.1.2.1. Системи за обезопасяване на деца, поддържани от арматурното табло: главата на манекена не трябва да


text:
преминава отвъд равнините AB, AD и DCr, както са показани на фиг. 2 по-долу. Това се преценява за период до 300 ms или до момента, в който манекенът окончателно остане в покой в зависимост от това кое от двете бива изпълнено първо.
 Фигура 2:
 Схема на изпитване на обърнато назад устройство
 Текст на изображението
 Стоманена тръба 500 × 100 × 90
 7.1.4.4.1.2.2. Системи за обезопасяване на деца от група 0, неподдържани от арматурното табло, и преносими креватчета: главата на манекена не трябва да преминава отвъд равнините AB, AD и DE, както са показани на фиг. 3 по-долу. Това се преценява за период до 300 ms или до момента, в който манекенът окончателно остане в покой в зависимост от това кое от двете бива изпълнено първо.
 Фигура 3:
 Схема за изпитване на устройствата за обезопасяване на деца от група 0, неподдържани от арматурното табло
 7.1.4.4.1.2.3. Системи за обезопасяване за деца, различни от група 0, неподдържани от арматурното табло:
 Главата на манекена не трябва да преминава отвъд равнините FD, FG и DE, както са показани във фиг. 4 по-долу и не трябва да има пряк контакт на главата на манекена с тръбата. Това се преценява за период до 300 ms или до момента, в който манекенът окончателно остане в покой в зависимост от това кое от двете бива изпълнено първо.
 В случай че има съприкосновение на такава система за обезопасяване на деца с тръбата с диаметър 100 mm и всички експлоатационни критерии са изпълнени, се провежда още едно динамично изпитване (челен удар) с най-тежкия манекен, предвиден за тази система за обезопасяване, и без тръбата с диаметър 100 mm; изискванията за това изпитване са да се отговори на всички други критерии освен преместването напред.
 Фигура 4
 Схема за изпитване на обърнати назад устройства с изключение на група 0, неподдържани от арматурното табло
 Текст на изображението
 Стоманена тръба 500 × Ø 100 × Ø 90
 7.1.4.4.2. Системи за обезопасяване на деца от категорията „за специфично превозно средство“: когато се изпитва в комплектувано превозно средство или в каросерията на превозното средство, главата не трябва да влиза в допир с никоя част на превозното средство. Ако обаче е налице такова съприкосновение, скоростта на удара върху главата трябва да е по-малка от 24 km/h и частта, в която е осъществено съприкосновението, трябва да отговаря на критериите на изпитването за поглъщане на енергията, изложени в Правило No 24, приложение 4. При изпитвания с комплектувани превозни средства след изпитването трябва да е възможно освобождаването на манекените от системата за обезопасяване на деца без използването на инструменти.
 7.1.5. Температурна устойчивост
 7.1.5.1. Комплектите ключалки, прибиращите устройства, регулиращите устройства и фиксаторите, които са податливи на температурни влияния, се подлагат на температурното изпитване, посочено в точка 8.2.8 по-долу.
 7.1.5.2. След извършване на температурното изпитване, както е посочено в точка 8.2.8.1, квалифициран експерт не трябва да вижда с невъоръжено око признаци на влошаване на състоянието, способни да попречат на правилното функциониране на системата за обезопасяване на деца.
 7.2. Разпоредби, приложими за индивидуалните компоненти на системата за обезопасяване
 7.2.1. Ключалка
 7.2.1.1. Ключалката трябва да е


text:
конструирана така, че да се изключва всяка възможност за неправилно използване. Това предполага, inter alia, че трябва да бъде невъзможно ключалката да се остави в частично затворено положение. Трябва да е невъзможна нецеленасочена размяна на части на ключалката, когато ключалката е затворена; ключалката трябва да се затваря единствено когато всички части са захванати. Широчината на ключалката, навсякъде където е в контакт с детето, не трябва да е по-тясна от минималната ширина на ремъка, посочена в точка 7.2.4.1.1 по-долу. Този точка не се прилага за комплекти ключалки, които вече са одобрени съгласно Правило No 16 на ИКЕ или друг еквивалентен на него стандарт в сила. В случай на система за обезопасяване на деца със специални нужди е нужно единствено ключалката на първичните средства за задържане да е в съответствие с точки 7.2.1.1 до 7.2.1.9 включително.
 7.2.1.2. Ключалката, дори и когато не е подложена на натоварване, трябва да остане затворена независимо от нейното положение. Тя трябва да бъде лесна за ползване и хващане. Трябва да е възможно да се отваря с натиск върху бутон или подобно устройство. При бутон в освободено положение проекцията на повърхнината, върху която се прилага този натиск, върху равнина, перпендикулярна на направлението на първоначалното движение на бутона, трябва да има следните размери: за капсулованите системи — минимална площ 4,5 cm2 и минимална ширина 15 mm, за некапсулованите системи — минимална площ 2,5 cm2 и минимална ширина 10 mm. Широчината трябва да е по-малкият от двата размера, образуващи указаната област, и трябва да се измерва перпендикулярно на посоката на движение на бутона за освобождаване.
 7.2.1.3. Областта на освобождаване на ключалката е оцветена в червено. Никоя друга част на ключалката не трябва да е с този цвят.
 7.2.1.4. Трябва да е възможно освобождаването на детето от системата за обезопасяване с единично действие върху една ключалка. За групите 0 и 0+ се допуска отстраняването на детето заедно с устройства като детско столче/преносимо креватче/задържащо устройство на преносимо креватче, ако системата за обезопасяване на деца може да се освободи със задействането на максимум две ключалки.
 7.2.1.4.1. Свързваща скоба между раменните ремъци на четири/петточков колан се счита за неспазване на изискването за единично действие, изложено в точка 7.2.1.4 по-горе.
 7.2.1.5. Ключалката за групи II и III се поставя така, че детето, заемащо място в системата за обезопасяване, да може да я достига. В допълнение тя се поставя така за всички групи, че целта и начинът на задействане да са непосредствено очевидни за спасител при авария.
 7.2.1.6. Отварянето на ключалката трябва да гарантира изваждането на детето независимо от „стола“, „опората на стола“ и „противоударната преграда“, ако такива са монтирани, и в случай че устройството включва ремък за слабините, той се освобождава при задействането на същата ключалка.
 7.2.1.7. Ключалката трябва да издържа на функционалните изисквания на температурното изпитване, дадени в точка 8.2.8.1, и на повтарящи се операции и преди динамичното изпитване, посочено в точка 8.1.3, трябва да се подложи на изпитване, състоящо се от 5 000 ± 5 цикъла на отваряне и на затваряне при нормални условия на употреба.
 7.2.1.8. Ключалката трябва да се подложи на


text:
следните изпитвания за отваряне:
 7.2.1.8.1.
 Изпитване с натоварване
 7.2.1.8.1.1. За това изпитване трябва да се използва система за обезопасяване на деца, която вече е преминала динамичното изпитване, посочено в точка 8.1.3 по-долу.
 7.2.1.8.1.2. Необходимата сила за отваряне на ключалката при изпитването, посочено в точка 8.2.1.1 по-долу, не трябва да надвишава 80 N.
 7.2.1.8.2.
 Изпитване без натоварване
 7.2.1.8.2.1. За това изпитване трябва да се използва ключалка, която преди това не е била подлагана на натоварване. За изпитванията по точка 8.2.1.2 по-долу силата, необходима за отваряне на ключалката, когато не е подложена на натоварване, трябва да е в границите на 40 — 80 N.
 7.2.1.9. Якост
 7.2.1.9.1. По време на изпитването в съответствие с точка 8.2.1.3.2 никоя част на ключалката или прилежащите ремъци, както и на регулиращите устройства, не трябва да се счупва или откачва.
 7.2.1.9.2. Ключалка за четири/петточков колан за групи според теглото 0 и 0+ трябва да издържа 4 000 N.
 7.2.1.9.3. Ключалка за четири/петточков колан за група според теглото I или по-висока трябва да издържа 10 000 N.
 7.2.1.9.4. Органът по одобряването на типа може да отмени изпитването за якост на ключалката, ако наличната информация го прави излишно.
 7.2.2. Регулиращо устройство
 7.2.2.1. Границите на регулирането трябва да са достатъчни, за да позволят правилното регулиране на системата за обезопасяване на деца с всички манекени от групата според теглото, за която е предназначено устройството, и да позволяват задоволително монтиране във всички посочени модели превозни средства.
 7.2.2.2. Всички регулиращи устройства трябва да са от типа „бързо регулиращо устройство“ с изключение на регулиращите устройства, които се използват само за първоначално монтиране на системата за обезопасяване в превозното средство и които могат да са от тип, различен от типа „бързо регулиращо устройство“.
 7.2.2.3. Устройствата от типа „бързо регулиращо устройство“ трябва да са лесни за достигане, когато системата за обезопасяване на деца е правилно монтирана и детето или манекенът са на място.
 7.2.2.4. Устройствата от типа „бързо регулиращо устройство“ трябва да се регулират лесно спрямо телосложението на детето. По-специално в изпитването, извършвано в съответствие с точка 8.2.2.1, силата, изисквана за задействането на ръчното регулиращо устройство, не трябва да надвишава 50 N.
 7.2.2.5. Изпитват се два образеца на регулиращи устройства на система за обезопасяване на деца, както е посочено в експлоатационните изисквания на температурното изпитване, дадени в точки 8.2.8.1 и 8.2.3 по-долу.
 7.2.2.5.1. Микроприплъзването на ремъка не трябва да надхвърля 25 mm за едно регулиращо устройство и 40 mm за всички регулиращи устройства.
 7.2.2.6. Устройството не трябва да се счупва или откачва, когато се изпитва, както е описано в точка 8.2.2.1 по-долу.
 7.2.2.7. Регулиращо устройство, монтирано непосредствено на система за обезопасяване на деца, трябва да е в състояние да издържа на повтарящи се действия и преди динамичното изпитване, посочено в точка 8.1.3, трябва да се подложи на изпитване, състоящо се от 5 000 ± 5 цикъла на отваряне и на затваряне, както е описано в точка 8.2.7.
 7.2.3. Прибиращи устройства
 7.2.3.1. Прибиращи устройства с автоматична блокировка
 7.2.3.1.1. Ремъкът на обезопасителен колан, оборудван с прибиращо устройство с автоматична блокировка, не трябва да се развива на повече от


text:
30 mm между застопоряващите положения на прибиращото устройство. При движение назад на ползвателя коланът или остава в първоначалното си положение, или автоматично се връща до първоначалното положение при следващи движения напред, извършени от ползвателя.
 7.2.3.1.2. Ако прибиращото устройство е част от надбедрен колан, силата на навиване на ремъка в обратна посока не трябва да е по-малка от 7 N, като тази сила се измерва в свободната дължина между манекена и прибиращото устройство в съответствие с точка 8.2.4.1 по-долу. Ако прибиращото устройство е част от диагонален колан, силата на навиване в обратна посока на ремъка не трябва да е по-малка от 2 N и не трябва да надвишава 7 N, когато се измерва по подобен начин. Ако ремъкът преминава през водач или ролка, силата на прибиране се измерва в свободната дължина между манекена и водача или ролката. Ако комплектът съдържа устройство, което при ръчно или автоматично действие не допуска лентата да бъде прибрана изцяло, когато се правят тези измервания, това устройство не трябва да е в действие.
 7.2.3.1.3. Ремъкът се изтегля многократно от прибиращото устройство и се оставя да се прибере по описания в точка 8.2.4.2 по-долу метод до достигане на 5 000 цикъла на изтегляне и прибиране. След това прибиращото устройство се проверява по отношение на експлоатационните изисквания на температурното изпитване, дадени в точка 8.2.8.1, и на изпитването за устойчивост на корозия, описано в точка 8.1.1, както и на изпитване за устойчивост на прах, описано в точка 8.2.4.5. След извършване на тези изпитвания лентата трябва да издържи успешно още 5 000 цикъла на изтегляне и прибиране. След провеждане на описаните изпитвания прибиращото устройство трябва да функционира правилно и да отговаря на изискванията на точки 7.2.3.1.1 и 7.2.3.1.2 по-горе.
 7.2.3.2. Прибиращо устройство с аварийна блокировка
 7.2.3.2.1. При изпитване, както е описано в точка 8.2.4.3, прибиращото устройство с аварийна блокировка трябва да отговаря на следните изисквания:
 7.2.3.2.1.1.
 То се блокира, когато отрицателното ускорение на превозното средство достигне 0,45 g.
 7.2.3.2.1.2.
 То не трябва да се блокира при ускорение на ремъка, измерено по оста на неговото изтегляне, по-малко от 0,8 g.
 7.2.3.2.1.3.
 Прибиращото устройство с аварийна блокировка не трябва да се блокира, когато датчикът е наклонен под ъгъл, непревишаващ 12 °, във всяка посока спрямо посоченото от производителя положение на монтиране.
 7.2.3.2.1.4.
 Прибиращото устройство с аварийна блокировка трябва да се блокира, когато датчикът е наклонен под ъгъл, превишаващ 27 ° във всяка посока спрямо посоченото от производителя положение за монтиране.
 7.2.3.2.2. Когато действието на прибиращото устройство зависи от външен сигнал или захранващ източник, устройството му трябва да осигурява автоматично блокиране на прибиращото устройство в случаи на отказ или прекъсване на сигнала или захранващия източник.
 7.2.3.2.3. Прибиращото устройство с аварийна блокировка с чувствителност към няколко фактора на задействане трябва да отговаря на посочените по-горе изисквания. В допълнение, ако един от тези фактори се отнася към изтеглянето на ремъка, трябва да се получи блокиране при ускорение на ремъка от 1,5 g, измерено по оста на неговото изтегляне.
 7.2.3.2.4. При всяко от изпитванията, посочени в точки 7.2.3.2.1.1 и 7.2.3.2.3 по-горе, изтеглянето на лентата, преди прибиращото устройство


text:
да се застопори, не трябва да превишава 50 mm, като за начало се взема дължината на развиване, посочена в точка 8.2.4.3.1. При изпитването, посочено в точка 7.2.3.2.1.2 по-горе, устройството не трябва да се застопорява до първите изтеглени 50 mm от лентата, за начало на които се взема дължината на развиване, определена в точка 8.2.4.3.1.
 7.2.3.2.5. Ако прибиращото устройство е част от надбедрен колан, силата на навиване назад на ремъка не трябва да е по-малка от 7 N, като тази сила се измерва в свободната дължина между манекена и прибиращото устройство, както е описано в точка 8.2.4.1. Ако прибиращото устройство е част от диагонален колан, силата на навиване в обратна посока на ремъка не трябва да е по-малка от 2 N и не трябва да надвишава 7 N, когато се измерва по подобен начин. Ако ремъкът преминава през водач или ролка, силата на прибиране се измерва в свободната дължина между манекена и водача или ролката. Ако комплектът съдържа устройство, което при ръчно или автоматично действие не допуска лентата да бъде прибрана изцяло, когато се правят тези измервания, това устройство не трябва да е в действие.
 7.2.3.2.6. Ремъкът се изтегля многократно от прибиращото устройство и се оставя да се прибере по описания в точка 8.2.4.2 по-долу метод до достигане на 40 000 цикъла на изтегляне и прибиране. След това прибиращото устройство се проверява по отношение на експлоатационните изисквания на температурното изпитване, дадени в точка 8.2.8.1, и на изпитването за устойчивост на корозия, описано в точка 8.1.1, както и на изпитването за устойчивост на прах, описано в точка 8.2.4.5. След извършване на тези изпитвания ремъкът трябва да издържи успешно още 5 000 цикъла на изтегляне и прибиране (или общо 45 000 цикъла). След провеждане на горните изпитвания прибиращото устройство трябва да продължава да функционира правилно и да отговаря на изискванията по точки 7.2.3.2.1 — 7.2.3.2.5 по-горе.
 7.2.4. Ремъци
 7.2.4.1. Широчина
 7.2.4.1.1. Минималната широчина на ремъците на система за обезопасяване на деца, които са в допир с манекена, трябва да е 25 mm за групи 0, 0+ и I и 38 mm за групи II и III. Тези размери се измерват по време на изпитването за якост на ремъка, описано в точка 8.2.5.1, без да се спира машината и при натоварване равно на 75 % от усилието на скъсване на ремъка.
 7.2.4.2. Якост след подготовка в помещение
 7.2.4.2.1. За двата образеца ремъци, подготвени, както е описано в точка 8.2.5.2.1, усилието на скъсване на ремъка се определя, както е посочено в точка 8.2.5.1.2 по-долу.
 7.2.4.2.2. Разликата между усилието на скъсване на двата образеца не трябва да надвишава 10 % от по-голямото усилието на скъсване.
 7.2.4.3. Якост след специална подготовка
 7.2.4.3.1. За двата ремъка, подготвени, както е описано в една от разпоредбите на точка 8.2.5.2.2 (с изключение на точка 8.2.5.2.1), усилието на скъсване на лентата трябва да бъде не по-малко от 75 % от средната стойност на усилието, определена с изпитването, посочено в точка 8.2.5.1 по-долу.
 7.2.4.3.2. В допълнение усилието на скъсване не трябва да е по-малко от 3,6 kN за системите за обезопасяване от групи


text:
0, 0+ и I, 5 kN за системите от група II и 7,2 kN за тези от група III.
 7.2.4.3.3. Органът по одобряването на типа може да отмени едно или повече от тези изпитвания, ако съставът на използвания материал или наличната информация ги правят излишни.
 7.2.4.3.4. Процедурата за подготовка за износване от триене (протриване) от тип 1, определена в точка 8.2.5.2.6, трябва да се провежда единствено, когато изпитването за микроприплъзване, определено в точка 8.2.3 по-долу, дава резултат по-голям от 50 % от пределната стойност, посочена в точка 7.2.2.5.1 по-горе.
 7.2.4.4. Трябва да е невъзможно да се изтегли целият ремък през което и да е устройство за регулиране, ключалки или точки за закрепване.
 7.2.5. Фиксатор
 7.2.5.1. Фиксаторът трябва да е трайно закрепен към системата за обезопасяване на деца.
 7.2.5.2. Фиксаторът не трябва да вреди на дълготрайността на обезопасителния колан за възрастни и се проверява по отношение на експлоатационните изискванията на температурното изпитване, дадени в точка 8.2.8.1.
 7.2.5.3. Фиксаторът не трябва да пречи за бързото освобождаване на детето.
 7.2.5.4. Устройства клас А
 Приплъзването на лентата не трябва да надхвърля 25 mm след изпитването, описано в точка 8.2.6.1 по-долу.
 7.2.5.5. Устройства клас Б
 Приплъзването на лентата не трябва да надхвърля 25 mm след изпитването, описано в точка 8.2.6.2 по-долу.
 7.2.6. Спецификации на приспособления за закрепване ISOFIX
 Приспособленията за закрепване ISOFIX и индикаторите за заключването трябва да издържат на повтарящи се действия и преди динамичното изпитване, посочено в точка 8.1.3, трябва да се подложат на 2 000 ± 5 цикъла на отваряне и затваряне при нормални условия на употреба.
 7.2.7. Приспособленията за закрепване ISOFIX трябва да имат блокиращ механизъм, който отговаря на изискванията по буква а) или б), както следва:
 a)
 освобождаването на блокиращия механизъм на комплектуваната седалка трябва да изисква 2 последователни действия, като двете действия се застъпват във времето; или
 б)
 силата за отваряне на приспособлението за закрепване ISOFIX трябва да е поне 50 N, когато се изпитва съгласно точка 8.2.9 по-долу.
 8. ОПИСАНИЕ НА ИЗПИТВАНИЯТА (6)
 8.1. Изпитвания на комплектувана система за обезопасяване
 8.1.1. Корозия
 8.1.1.1. Отделните метални части на система за обезопасяване на деца се поставят в изпитвателна камера, както е описано в приложение 4. В случай на система за обезопасяване на деца с прибиращо устройство ремъкът трябва да е развит до пълната си дължина минус 100 ± 3 mm. С изключение на кратките прекъсвания, които могат да се наложат, например за проверка и допълване на соления разтвор, изпитването на излагане на въздействие на атмосферни условия продължава без прекъсване в продължение на петдесет часа ± 0,5 h.
 8.1.1.2. След приключване на изпитването комплектът се измива внимателно или се потапя в чиста течаща вода с температура не по-висока от 38 °C, за да се отстрани евентуално отлагане на сол, образувано по време на изпитването, като се оставя да изсъхне при стайна температура от 18 до 25 °C за 24 ± 1 часа, преди да се провери в съответствие с точка 7.1.1.2 по-горе.
 8.1.2. Преобръщане
 8.1.2.1. Манекенът се оборудва с устройството за прилагане на натоварване, което е подходящо и описано в приложение


text:
23. Манекенът се поставя в системата за обезопасяване, монтирана в съответствие с настоящото правило и при съобразяване с инструкциите на производителя, както и със стандартната хлабина, посочена в точка 8.1.3.6 по-долу и прилагана по еднакъв начин за всички системи.
 8.1.2.2. Системата за обезопасяване трябва да е прикрепена към седалката за изпитване или към седалката на превозното средство. Цялата седалка се завърта около хоризонтална ос, съдържаща се в средната надлъжна равнина на седалката, до ъгъл 540° +/– 5° със скорост от 2 — 5 °/s и се спира в това положение. За целите на това изпитване към седалката за изпитване, описана в приложение 6, могат да бъдат закрепени устройствата, предвидени за използване в специфични превозни средства.
 8.1.2.3. При статично обърнато положение тегло, което е четири пъти по-голямо от това на манекена, се прилага вертикално надолу в равнина, перпендикулярна на оста на въртене, в допълнение на манекена, използващ устройството за прилагане на натоварване, описано в приложение 23. Натоварването трябва да се прилага постепенно и контролирано, като не се надхвърля земното ускорение или 400 mm/min. Поддържа се максималното посочено натоварване в продължение на 30 – 0/+ 5 секунди.
 8.1.2.4. Спирайте натоварването при скорост, която не надхвърля 400 mm/min, и измерете преместването.
 8.1.2.5. Завъртете цялата седалка на 180°, за да се върнете в началната позиция.
 8.1.2.6. Това изпитване трябва да се проведе повторно със завъртане в обратна посока. Процедурата трябва да се повтори в двете посоки на завъртане с ос на завъртане в хоризонталната равнина и на 90° спрямо осите на завъртане от предишните две изпитвания.
 8.1.2.7. Тези изпитвания трябва да се извършат с използване на най-малкия и най-големия съответен манекен за групата или групите, за които е предназначено устройството за обезопасяване.
 Не се допуска никакво регулиране на манекена или на системите за обезопасяване на деца по време на пълния изпитвателен цикъл.
 8.1.3. Динамични изпитвания
 8.1.3.1. Изпитване на количката и седалката за изпитване
 8.1.3.1.1. Обърнати напред
 8.1.3.1.1.1. Количката и седалката за изпитване, използвани в динамичното изпитване, трябва да отговарят на изискванията от приложение 6 към настоящото правило, а процедурата на динамичното изпитването на сблъсък трябва да е в съответствие с приложение 21.
 8.1.3.1.1.2. По време на отрицателното или положителното ускорение количката трябва да остава хоризонтална.
 8.1.3.1.1.3. Устройства за отрицателно или положително ускорение
 Заявителят трябва да избере едно от следните две устройства:
 8.1.3.1.1.3.1.
 Изпитвателно устройство за отрицателно ускорение
 Отрицателното ускорение на количката се постига, като се използва апаратурата, показана в приложение 6 към настоящото правило, или каквото и да е друго устройство, с което се постигат равностойни резултати. Тази апаратура трябва да разполага с експлоатационните характеристики, посочени в точка 8.1.3.4 и определени по-долу:
 Процедура на калибриране:
 Кривата на отрицателното ускорение на количката при изпитвания на системи за обезопасяване на деца, извършени в съответствие с точка 8.1.3.1, натоварена с инертни маси, които не надвишават 55 kg, за да се възпроизведе използвана система за обезопасяване на деца, и при изпитвания на системи за обезопасяване на деца в каросерия на превозно средство, проведени в съответствие с точка 8.1.3.2, когато количката е натоварена с конструкцията на превозното средство и


text:
инертни маси, които не надвишават х пъти 55 kg, възпроизвеждащи х броя използвани системи за обезопасяване на деца, в случай на челен удар трябва да се намира в щрихованата зона на графиката в приложение 7, допълнение 1 към настоящото правило, а в случай на заден удар трябва да се намира в щрихованата зона на графиката в приложение 7, допълнение 2 към настоящото правило.
 По време на калибриране на спирачното устройство спирачният път трябва да е 650 ± 30 mm за челен удар и 275 ± 20 mm за заден удар.
 8.1.3.1.1.3.2.
 Изпитвателно устройство за положително ускорение
 Условия на динамичното изпитване:
 При челен удар количката трябва да бъда задвижвана така, че по време на изпитването общата промяна на скоростта ѝ DV е 52 + 0 – 2 km/h, като кривата на ускорението ѝ се намира в щрихованата зона на графиката в приложение 7, допълнение 1 и остава над отрязъка, определен от координатите (5 g, 10 ms) и (9 g, 20 ms). Началото на удара (T0) се определя съгласно ISO 17 373 при ниво на ускорението 0,5 g.
 При заден удар количката трябва да бъда задвижвана така, че по време на изпитването общата промяна на скоростта ѝ DV е 32 + 2 – 0 km/h, като кривата на ускорението ѝ се намира в щрихованата зона на графиката в приложение 7, допълнение 2 и остава над отрязъка, определен от координатите (5 g, 5 ms) и (10 g, 10 ms). Началото на удара (T0) се определя съгласно ISO 17 373 при ниво на ускорението 0,5 g.
 Макар посочените по-горе изисквания да са изпълнени, техническата служба трябва да използва маса на количката (оборудвана със седалка), определена в точка 1 от приложение 6, която надвишава 380 kg.
 Ако посочените по-горе изпитвания обаче са проведени при по-висока скорост и/или кривата на положителното ускорение е преминала над горната граница на щрихованата зона, като системата за обезопасяване на деца отговаря на изискванията, резултатът от изпитването се приема за задоволителен.
 8.1.3.1.1.4. Правят се следните измервания:
 8.1.3.1.1.4.1.
 скорост на количката непосредствено преди удар (единствено при шейните за отрицателно ускорение, необходими за изчисляване на спирачния път);
 8.1.3.1.1.4.2.
 спирачен път (единствено при шейните за отрицателно ускорение), който може да бъде изчислен чрез двойно интегриране на записаното отрицателно ускорение на шейната;
 8.1.3.1.1.4.3.
 преместването на главата на манекена във вертикалната и хоризонталната равнина за групи I, II и III, а за групи 0 и 0+ преместването на манекена, без да се вземат предвид неговите крайници;
 8.1.3.1.1.4.4.
 отрицателното ускорение на гръдния кош в три взаимно перпендикулярни направления с изключение на случая на манекен на новородено;
 8.1.3.1.1.4.5.
 всякакви видими признаци за проникване в моделиращата глина в корема (вж. точка 7.1.4.3.1) с изключение на случая на манекен на новородено;
 8.1.3.1.1.4.6.
 положително или отрицателно ускорение на количката поне през първите 300 ms.
 8.1.3.1.1.5. След удара системата за обезопасяване на деца се проверява визуално, без отваряне на ключалката, за да се определи дали има неизправности или счупвания.
 8.1.3.1.2. Обърнати назад
 8.1.3.1.2.1. Седалката за изпитване трябва да се завърти на 180°, когато се изпитва при спазване на изискванията на изпитването за


text:
заден удар.
 8.1.3.1.2.2. Когато се изпитва обърната назад система за обезопасяване на деца, предвидена за използване на предно място за сядане, арматурното табло на превозното средство се представя от твърда щанга, закрепена към количката по такъв начин, че цялото поглъщане на енергия да става в системата за обезопасяване на деца.
 8.1.3.1.2.3. Условията за отрицателното ускорение трябва да отговарят на изискванията от точка 8.1.3.1.1.3.1.
 Условията за положителното ускорение трябва да отговарят на изискванията от точка 8.1.3.1.1.3.2.
 8.1.3.1.2.4. Измерванията, които трябва да се направят, са сходни с изброените в точки 8.1.3.1.1.4 — 8.1.3.1.1.4.. по-горе.
 8.1.3.2. Изпитвания върху количката и каросерията на превозното средство.
 8.1.3.2.1. Обърнати напред
 8.1.3.2.1.1. Методът, използван за закрепване на превозното средство по време на изпитването, не трябва да е такъв, че да води до усилване на устройствата за закрепване на седалките, обезопасителните колани за възрастни и всякакви допълнителни устройства за закрепване на системата за обезопасяване на деца, както и до намаляване на нормалната деформация на конструкцията. В изпитването не трябва да присъства част на превозното средство, която ограничавайки движението на манекена напред, да намалява товара, прилаган върху системата за обезопасяване на деца по време на изпитването. Отстранените части от конструкцията могат да се заменят с части с равностойна якост, при условие че те не пречат на движението на манекена.
 8.1.3.2.1.2. Приема се, че закрепващото устройство е задоволително, ако не въздейства върху площ, простираща се по цялата широчина на конструкцията, и ако превозното средство или конструкцията е блокирана или застопорена на разстояние от устройството за закрепване на системата за обезопасяване, не по-малко от 500 mm. Отзад конструкцията се закрепва на достатъчно разстояние зад устройствата за закрепване, така че да се осигури изпълняване на изискванията от точка 8.1.3.2.1.1 по-горе.
 8.1.3.2.1.3. Седалката на превозното средство и системата за обезопасяване на деца трябва да бъдат монтирани и поставени в положение, което по преценка на техническата служба, провеждаща изпитванията за одобрение, представя най-неблагоприятните условия за изпитване на якост, съвместими с разполагането на манекена в превозното средство. Положението на облегалката на седалката на превозното средство и системата за обезопасяване на деца трябва да бъде посочено в протокола. Ако е с регулируем наклон, облегалката на седалката на превозното средство се блокира, както е определено от производителя или при липса на спецификация, се регулира на ъгъл, възможно най-близък до 25°.
 8.1.3.2.1.4. Освен ако инструкциите за монтиране и използване изискват нещо различно, предната седалка се поставя в най-предното обичайно използвано положение на системите за обезопасяване на деца, предвидени за употреба на предно място за сядане, и в най-задното обичайно употребявано положение на системите за обезопасяване на деца, предвидени за употреба на задно място за сядане.
 8.1.3.2.1.5. Условията за отрицателно ускорение трябва да отговарят на изискванията от точка 8.1.3.4 по-долу. Седалката на изпитването е седалката на съответното превозно средство.
 8.1.3.2.1.6. Правят се следните измервания:
 8.1.3.2.1.6.1.
 скорост на количката непосредствено преди удар (единствено при шейните за отрицателно ускорение, необходими за изчисляване на спирачния път);
 8.1.3.2.1.6.2.
 спирачен път (единствено при шейните за отрицателно ускорение), който може да бъде изчислен чрез двойно интегриране на записаното отрицателно ускорение на шейната;
 8.1.3.2.1.6.3.
 всяко съприкосновение


text:
на главата на манекена с вътрешността на каросерията на превозното средство;
 8.1.3.2.1.6.4.
 отрицателното ускорение на гръдния кош в три взаимно перпендикулярни посоки с изключение на случая на манекен на новородено;
 8.1.3.2.1.6.5.
 всякакви видими признаци за проникване в моделиращата глина в корема (вж. точка 7.1.4.3.1) освен за случая с манекен на новородено;
 8.1.3.2.1.6.6.
 положителното или отрицателното ускорение на количката поне през първите 300 ms;
 8.1.3.2.1.7. След удара системата за обезопасяване на деца се проверява визуално, без отваряне на ключалката, за да се определи дали има някаква неизправност.
 8.1.3.2.2. Обърнати назад
 8.1.3.2.2.1. За изпитвания на заден удар каросерията трябва да е завъртяна на 180° върху изпитваната количка.
 8.1.3.2.2.2. Същите изисквания като при челен удар.
 8.1.3.3. Изпитване с комплектувано превозно средство.
 8.1.3.3.1. Условията за отрицателно ускорение трябва да отговарят на изискванията от точка 8.1.3.4 по-долу.
 8.1.3.3.2. За изпитвания на челен удар процедурата е определената в приложение 9 към настоящото правило.
 8.1.3.3.3. За изпитвания на заден удар процедурата е определената в приложение 10 към настоящото правило.
 8.1.3.3.4. Правят се следните измервания:
 8.1.3.3.4.1.
 скорост на превозното средство/устройството за изпитване на удар непосредствено преди удара;
 8.1.3.3.4.2.
 всяко съприкосновение на главата на манекена (в случай на манекен за група 0, без да се вземат предвид крайниците му) с вътрешността на каросерията на превозното средство;
 8.1.3.3.4.3.
 ускорението на гръдния кош в три взаимно перпендикулярни посоки освен за случая с манекен на новородено;
 8.1.3.3.4.4.
 всякакви видими признаци за проникване в моделиращата глина в корема (вж. точка 7.1.4.3.1) освен за случая с манекен на новородено;
 8.1.3.3.5. Ако предните седалки са с регулируем наклон, те се блокират както е определено от производителя или, при липса на спецификация, облегалката на седалката се регулира на ъгъл, възможно най-близък до 25°.
 8.1.3.3.6. След удара системата за обезопасяване на деца се проверява визуално, без отваряне на ключалката, за да се определи дали има неизправности или счупвания.
 8.1.3.4. Условията за динамичното изпитване са обобщени в таблицата по-долу
 ЧЕЛЕН УДАР
 ЗАДЕН УДАР
 Изпитване
 Система за обезопасяване
 Скорост
 (km/h)
 Импулс на изпитване
 Спирачен път по време на изпитването (mm)
 Скорост
 (km/h)
 Импулс на изпитване
 Спирачен път по време на изпитването (mm)
 Количка със седалка за изпитване
 Обърната напред, универсални, полууниверсални или ограничени (*) предни и задни седалки
 50 + 0 – 2
 1
 650 ± 50
 —
 —
 —
 Обърната назад, универсални, полууниверсални или ограничени (**) предни и задни седалки
 50 + 0 – 2
 1
 650 ± 50
 30 + 2 – 0
 2
 275 ± 25
 Каросерия, монтирана на количка
 Обърната напред (*)
 50 + 0 – 2
 1 или 3
 650 ± 50
 —
 —
 —
 Обърната назад (**)
 50 + 0 – 2
 1 или 3
 650 ± 50
 30 + 2 – 0
 2 или 4
 275 ± 25
 Изпитване на преграда на цяло превозно средство
 Обърната напред
 50 + 0 – 2
 3
 неспефицирано
 —
 —
 —
 Обърната назад
 50 + 0 – 2
 3
 неспецифицирано
 30 + 2 – 0
 4
 неспецифицирано
 8.1.3.5. Системи за обезопасяване на деца, включващи използването на допълнителни устройства за закрепване.
 8.1.3.5.1. В случай на системи за


text:
обезопасяване на деца, предназначени за ползване, както е посочено в точка 2.1.2.3, и включващи използването на допълнителни устройства за закрепване, изпитването на челен удар, в съответствие с точка 8.1.3.4, трябва да се проведе, както следва:
 8.1.3.5.2. За устройства с къс горен ремък за прикрепване, напр. предназначен да се прикрепи към задната поставка за багаж, конфигурацията на горното устройство за закрепване на количката за изпитване е посочената в приложение 6, допълнение 3.
 8.1.3.5.3. За устройства с дълъг горен ремък за прикрепване, напр. предназначен за употреба, където няма задна поставка за багаж и ремъците на горните устройства за закрепване са прикрепени към пода на превозното средство, устройствата за закрепване на количката за изпитване са посочените в приложение 6, допълнение 3.
 8.1.3.5.4. За устройства, предназначени за употреба в двете конфигурации, трябва да се проведат изпитванията, посочени в точки 8.1.3.5.2 и 8.1.3.5.3, с тази разлика, че в случай на изпитване, извършвано в съответствие с изискванията на точка 8.1.3.5.3 по-горе, се използва само по-тежкият манекен.
 8.1.3.5.5. За обърнати назад устройства долното устройство за закрепване на конфигурацията върху изпитваната количка трябва да е посоченото в приложение 6, допълнение 3.
 8.1.3.5.6. За преносими креватчета с употреба на два допълнителни ремъка, които са закрепени към два обезопасителни колана за възрастни, когато товарът се прилага директно през обезопасителния колан за възрастни върху долното устройство за закрепване на обезопасителния колан за възрастни, устройство за закрепване на изпитвателната количка трябва да е посоченото в приложение 6, допълнение 3, точка 7 (А1, В 1). Монтирането върху изпитвателния стенд трябва да е указаното в приложение 21, бележка 5. Системата трябва да работи правилно дори с отключени обезопасителни колани за възрастни и се счита за универсална, когато е в съответствие с точка 6.1.8.
 8.1.3.6. Манекени за изпитването
 8.1.3.6.1. Системата за обезопасяване на деца и манекените трябва се монтират по такъв начин, че изискванията на точка 8.1.3.6.3 да са изпълнени.
 8.1.3.6.2. Системата за обезопасяване на деца трябва да се изпитва, като се използват манекените, посочени в приложение 8 на настоящото правило.
 8.1.3.6.3. Поставяне на манекена
 8.1.3.6.3.1. Манекенът се поставя така, че междината да е между задната му част и системата за обезопасяване. В случай на преносимо креватче манекенът се поставя в право хоризонтално положение, възможно най-близо до осевата линия на преносимото креватче.
 8.1.3.6.3.2. Детското столче се поставя на седалката за изпитване.
 Манекенът се поставя в детското столче.
 За системи за обезопасяване или ремъци, които действат директно върху прибиращо устройство, или триточков колан за възрастни, където не се използва фиксатор или система, която може да възпрепятства действието на прибиращото устройство:
 а)
 да се постави коланът съгласно инструкциите на производителя;
 б)
 да се приключи поставянето на детското столче към седалката на изпитване съгласно приложение 21 към настоящото правило.
 За всички останали системи за обезопасяване:
 а)
 между манекена и облегалката на стола се поставя шарнирно закрепена дъска или сходно гъвкаво устройство с дебелина 2,5 cm, широчина 6 cm и дължина, равна на височината на рамото (в седнало положение, приложение 8) минус височината, измерена в центъра на ханша (в седнало положение, височината на задколянната ямичка плюс половината от височината


text:
на бедрото от приложение 8), според размера на манекена, с който се провежда изпитване. Дъската трябва да следва възможно най-близко извивката на стола и долният ѝ край следва да е на височината на тазобедрената става на манекена.
 б)
 Коланът се регулира в съответствие с инструкциите на производителя, но се обтяга със стойност 250 ± 25 N над силата на обтягане на регулиращото устройство, с ъгъл на отклонение на ремъка при регулиращото устройство от 45 ± 5° или, като алтернатива, с ъгъла, посочен от производителя.
 в)
 Завършва се поставянето на детското столче към седалката за изпитване в съответствие с приложение 21 към настоящото правило.
 г)
 Отстранява се гъвкавото устройство.
 8.1.3.6.3.3. Надлъжната равнина, преминаваща през осевата линия на манекена, се установява по средата между двете долни устройства за закрепване на колана, като обаче се взема под внимание и точка 8.1.3.2.1.3. В случай на изпитване на системи за обезопасяване на деца с манекен, представляващ 10-годишно дете, надлъжната равнина, преминаваща през осевата линия на манекена, трябва да се разположи на не повече от 80 mm отстрани на точката на закрепване С по отношение на точката в средата между двете долни устройства за закрепване на колана. Стойността на това преместване се определя от техническата служба с цел намирането на оптималния маршрут на раменния колан на манекена.
 8.1.3.6.3.4. В случай на устройства, които изискват използване на стандартен колан, преди динамичното изпитване на манекена раменният ремък може да се задържа на манекена чрез използване на лека самозалепваща лента с максимална дължина 250 mm и максимална широчина 20 mm. В случай на обърнати назад устройства главата може да се придържа към облегалката на системата за обезопасяване с помощта на лека самозалепваща лента с максимална широчина 20 mm.
 8.1.3.7. Категории на използваните манекени
 8.1.3.7.1.
 Устройство група 0: изпитване с използване на манекен на новородено и манекен от 9 kg;
 8.1.3.7.2.
 Устройство група 0+: изпитване с използване на манекен на новородено и манекен от 11 kg;
 8.1.3.7.3.
 Устройство група I: изпитвания с използване съответно на манекени с тегло 9 kg и 15 kg;
 8.1.3.7.4.
 Устройство група II: изпитвания с използване съответно на манекени с тегло 15 kg и 22 kg;
 8.1.3.7.5.
 Устройство група III: изпитвания с използване съответно на манекени с тегло 22 kg и 32 kg.
 8.1.3.7.6.
 Ако системата за обезопасяване на деца е подходяща за две или повече групи според теглото, изпитванията трябва да се провеждат с използване на най-лекия и най-тежкия манекен, посочени по-горе за всички засегнати групи.
 8.1.3.7.7.
 Ако системата за обезопасяване на деца е проектирана за две или повече деца, трябва да се проведе изпитване с най-тежките манекени, заемащи всички места за сядане. Провежда се второ изпитване с най-лекия и най-тежкия манекен, посочени по-горе. Изпитванията трябва да се извършват с използване на седалката за изпитване, показана в приложение 6, допълнение 3, фиг. 3. Извършващата изпитванията лаборатория може, ако смята за препоръчително, да добави трето изпитване с всякаква комбинация от манекени или празни места за сядане.
 8.1.3.7.8.
 Ако системата за обезопасяване на деца в група 0 или 0+ предлага различни конфигурации, зависещи от теглото на детето,


text:
всяка конфигурация се изпитва с двата манекена от съответната група според теглото.
 8.1.3.7.9.
 Ако системата за обезопасяване на деца ISOFIX трябва да използва горна лента, се провежда едно изпитване с най-малкия манекен с по-късо разстояние на горната лента (точка на закрепване G1). Извършва се второ изпитване с по-тежкия манекен с по-дълго разстояние на горната лента (точка на закрепване G2). Горната лента се регулира за постигане на товар на обтягане 50 ± 5 N.
 8.1.3.7.10.
 Изпитването, посочено в точка 7.1.4.1.10.1.2, е нужно да се провежда само с най-големия манекен, за който е проектирана системата за обезопасяване на деца. Когато са възможни няколко конфигурации на системата за обезопасяване на деца (например изправена/наклонена), за това изпитване трябва да се използва конфигурацията, при която се наблюдава най-неблагоприятният случай на хоризонтално отклонение на главата.
 8.1.4. Задържане на подсилващите възглавници
 На повърхността за сядане на изпитвателния стенд се поставя памучен плат. На изпитвателния стенд се поставя подсилваща възглавница и на повърхността за сядане се поставя телесният блок на долната част на торса, както е описан в приложение 22, фиг. 1. Монтира се и се захваща триточков обезопасителен колан за възрастни, който се обтяга, както е посочено в приложение 21. С парче лента, с широчина от 25 mm или подобна, завързано около подсилващата възглавница, се прилага товар от 250 ± 5 N в посока на стрелката А, вж. приложение 22, фиг. 2, успоредно на повърхността за сядане на изпитвателния стенд.
 8.2. Изпитвания на единични компоненти
 8.2.1. Ключалка
 8.2.1.1. Изпитване за отваряне под товар
 8.2.1.1.1. За това изпитване трябва да се използва система за обезопасяване на деца, която вече е преминала динамичните изпитвания, посочени в точка 8.1.3.
 8.2.1.1.2. Системата за обезопасяване на дете трябва да се отстрани от изпитвателната количка или превозното средство, без да се отваря ключалката. На ключалката трябва да се приложи товар от 200 ± 2 N. В случай, че ключалката е прикрепена към твърда част, усилието се прилага, като се спазва ъгълът, образуван от ключалката и твърдата част по време на динамичното изпитване.
 8.2.1.1.3. Със скорост 400 ± 20 mm/min към геометричния център на бутона за освобождаване на ключалката се прилага товар по дължината на фиксирана ос, успоредна на първоначалното направление на движение на бутона; геометричният център се отнася за тази част на повърхността на ключалката, към която ще се прилага натиск за отваряне. Ключалката трябва да е закрепена към неподвижна опора по време на прилагането на силата за отваряне.
 8.2.1.1.4. Силата за отваряне на ключалката се прилага чрез динамометър или сходно устройство по начина и с посоката при нормална употреба. Допирната повърхност е полирана метална полусфера с радиус 2,5 ± 0,1 mm.
 8.2.1.1.5. Измерва се силата за отваряне на ключалката и се отбелязва всяка неизправност на ключалката.
 8.2.1.2. Изпитване за отваряне под нулев товар
 8.2.1.2.1. Монтира се и се поставя в условия на „нулев товар“ ключалка, която преди това не е била подлагана на натоварване.
 8.2.1.2.2. Методът за измерване на силата за отваряне на ключалката трябва да е посочения в точки 8.2.1.1.3 и 8.2.1.1.4.
 8.2.1.2.3. Измерва се силата за отваряне на ключалката.
 8.2.1.3.


text:
Изпитване за якост
 8.2.1.3.1 За изпитването за якост трябва да се използват два образеца. В изпитването са включени всички регулиращи устройства с изключение на устройствата, монтирани непосредствено на система за обезопасяване на деца.
 8.2.1.3.2. Приложение 20 показва типично устройство за изпитването за якост на ключалката. Ключалката се поставя на горната кръгла пластина (А) в рамките на кухината. Всички прилежащи ремъци са дълги най-малко 250 mm и са подредени във висящо състояние от горната пластина в съответствие с положението им на ключалката. Свободните краища на ремъците се увиват около долната кръгла пластина (B), докато излезнат през вътрешния отвор на пластината. Между А и В всички ремъци трябва да са вертикални. След това кръглата затягаща пластина (С) се затяга леко спрямо долното лице на (В), като все пак позволява известно движение на ремъка между тях. С малко усилие, зададено на устройството за изпитване на опън, ремъците се обтягат и изтеглят между (B) и (C), докато всичките се натоварят според подредбата им. По време на тази операция и на самото изпитване ключалката не трябва да докосва пластина (А), нито която и да е част от (А). (B) и (C) се затягат здраво заедно и силата на опън нараства със скорост на преместване 100 ± 20 mm/min, докато се достигнат изискваните стойности.
 8.2.2. Регулиращо устройство
 8.2.2.1. Удобство при регулиране
 8.2.2.1.1. Когато се изпитва ръчно регулиращо устройство, ремъкът се изтегля с равномерна скорост през устройството, като се вземат предвид нормалните условия на използване, като скоростта на изтегляне е приблизително 100 ± 20 mm/min, и се измерва максималната сила до най-близката целочислена стойност в N след първите 25 ± 5 mm от движението на ремъка.
 8.2.2.1.2. Изпитването трябва да се проведе в двете посоки на движение на ремъка през регулиращото устройство, като ремъкът се подлага на пълния цикъл на придвижване 10 пъти преди провеждане на измерването.
 8.2.3. Изпитване на микроприплъзване (вж. приложение 5, фиг. 3)
 8.2.3.1. Компонентите или устройствата, подложени на изпитването на микроприплъзване, престояват в продължение на най-малко 24 часа преди изпитването в атмосфера с температура 20 ± 5° С и с относителна влажност 65 ± 5 %. Изпитването се провежда при температура между 15 и 30° С.
 8.2.3.2. Свободният край на ремъка се поставя в същата конфигурация, както когато устройството се използва в превозното средство, като не трябва да е закрепен към никаква друга част.
 8.2.3.3. Регулиращото устройство се поставя на вертикално парче от ремъка, чийто един край носи товар от 50 ± 0,5 N (насочван по начин, предотвратяващ люлеенето на товара и усукването на ремъка). Свободният от регулиращото устройство край на ремъка се монтира вертикално нагоре или надолу, както в превозното средство. Другият край трябва да преминава над ролка за отклоняване, чиято хоризонтална ос е успоредна на равнината на участъка от ремъка, носещ товара, като участъкът на ремъка над ролката е хоризонтален.
 8.2.3.4. Изпитвателното устройство се разполага така, че центърът му в най-високото положение, до което може да бъде издигнато, да е 300 ± 5 mm над поддържащата платформа, като товарът от 50 N трябва да е на 100 ± 5 mm от


text:
тази платформа.
 8.2.3.5. Изпълняват се 20 ± 2 цикъла преди изпитването и после се изпълняват 1 000 ± 5 цикъла с честота от 30 ± 10 цикъла на минута, като пълната амплитуда е 300 ± 20 mm или както е посочено в точка 8.2.5.2.6.2. Товарът от 50 N се прилага единствено през времетраенето на едно повдигане от 100 ± 20 mm за всеки половин период. Микроприплъзването се измерва от положението в края на 20 цикъла преди изпитването.
 8.2.4. Прибиращо устройство
 8.2.4.1. Сила на прибиране
 8.2.4.1.1. Силата на прибиране трябва да се измерва, когато обезопасителният колан е прикрепен към манекен, както при динамичното изпитване, посочено в точка 8.1.3. Опънът в лентата се измерва, колкото е възможно по-близо до мястото на контакт с манекена, докато лентата се прибира със скорост от около 0,6 m/min.
 8.2.4.2. Дълготрайност на механизма на прибиращото устройство
 8.2.4.2.1. Ремъкът се развива и се оставя да се пренавие толкова пъти, колкото е необходимо, със скорост най-много 30 цикъла в минута. В случай на прибиращи устройства с аварийна блокировка при всеки пети цикъл се прави по-рязко изтегляне, за да се блокира прибиращото устройство. По-резките изтегляния са с еднакъв брой и се правят при всеки пет различни изтегляния на лентата, а именно при 90, 80, 75, 70 и 65 % от общата дължина на лентата, навита на прибиращото устройство. Когато се осигури дължина, по-голяма от 900 mm, тези проценти се отнасят до крайните 900 mm от лентата, които могат да бъдат изтеглени от прибиращото устройство.
 8.2.4.3. Блокировка на прибиращи устройства с аварийна блокировка
 8.2.4.3.1. Прибиращото устройство се изпитва еднократно за блокировка, когато лентата е изтеглена до пълната си дължина минус 300 ± 3 mm.
 8.2.4.3.2. В случай на прибиращо устройство с блокировка, което се задейства от движението на ремъка, издърпването е по посоката, в която то по принцип се извършва, когато прибиращото устройство е монтирано в превозното средство.
 8.2.4.3.3. Когато прибиращите устройства се изпитват за чувствителност спрямо отрицателното ускорение на превозното средство, изпитванията се извършват с посоченото по-горе издърпване, в две взаимно перпендикулярни оси, които са хоризонтални, ако прибиращото устройство е монтирано в превозно средство съгласно спецификациите на производителя на системата за обезопасяване на деца. Когато това положение не е указано, органът, провеждащ изпитванията, трябва да се консултира с производителя на системата за обезопасяване на деца. Една от осите трябва да е разположена в посоката, избрана от провеждащата изпитванията за одобрение техническа служба като меродавна за най-неблагоприятните условия на функциониране на блокиращия механизъм.
 8.2.4.3.4. Апаратурата трябва да е проектирана така, че необходимото ускорение да се достигне при средно нарастване на ускорението, по-голямо или равно на 25 g/s (7).
 8.2.4.3.5. За проверка на съответствието с изискванията на точки 7.2.3.2.1.3 и 7.2.3.2.1.4 прибиращото устройство се монтира на хоризонтална плоскост и плоскостта се наклонява със скорост, не по-голяма от 2 ° в секунда, докато се получи блокиране. Изпитването се извършва и при наклоняване на плоскостта и в други посоки, за да се гарантира, че изискванията са изпълнени.
 8.2.4.4. Изпитване за устойчивост на корозия
 8.2.4.4.1. Изпитването за устойчивост на корозия е описано в точка 8.1..


text:
по-горе.
 8.2.4.5. Изпитване на устойчивост на прах
 8.2.4.5.1. Прибиращото устройство се поставя в изпитвателна камера, както е посочено в приложение 3 към настоящото правило. То се монтира ориентирано по начин, сходен с положението му в превозното средство. Изпитвателната камера трябва да съдържа количеството прах, указано в точка 8.2.4.5.2 по-долу. Ремъкът на прибиращото устройство се развива до дължина 500 mm и се оставя така с изключение на 10 пълни цикъла на развиване и прибиране, на които той се подлага една или две минути след всяко раздвижване на праха. За период от 5 часа прахът в камерата се раздвижва на всеки 20 min в продължение на пет секунди чрез въздух под налягане, несъдържащ влага и смазочно масло, който преминава през отвор с диаметър 1,5 ± 0,1 mm при еталонно налягане 5,5 бара ± 0,5 бара.
 8.2.4.5.2. Прахът, използван при изпитването, описано в точка 8.2.4.5.1, се състои от около 1 kg сух кварц. Размерът на частиците трябва да е следният:
 a)
 частици, преминаващи през мрежа с отвори 150 μm и диаметър на нишката 104 μm: 99 до 100 %;
 б)
 частици, преминаващи през мрежа с отвори 105 μm и диаметър на нишката 64 μm: 76 до 86 %;
 в)
 частици, преминаващи през мрежа с отвори 75 μm и диаметър на нишката 52 μm: 60 до 70 %.
 8.2.5. Статично изпитване за ремъци
 8.2.5.1. Изпитване на якост на ремък
 8.2.5.1.1. Всяко изпитване се провежда върху два нови образеца ремък, подготвени, както е посочено в точка 7.2.4.
 8.2.5.1.2. Всеки от ремъците трябва да е захванат между стягите на машина за опън за изпитване на якост. Стягите трябва да са конструирани така, че да се избегне скъсване на лентата при или близо до мястото на контакт с тях. Скоростта на преместване трябва да е 100 ± 20 mm/min. Свободната дължина на образеца между стягите на устройството в началото на изпитването е 200 ± 40 mm.
 8.2.5.1.3. След това опънът се увеличава до скъсването на лентата и се отбелязва величината на товара на скъсване.
 8.2.5.1.4. Ако лентата приплъзне или се скъса в мястото на контакт с една от двете стяги или в рамките на 10 mm от която и да е от тях, изпитването се счита за невалидно и се провежда ново изпитване върху друг образец.
 8.2.5.2. Образците, отрязани от ремъците, съгласно точка 3.2.3, се подготвят, както следва:
 8.2.5.2.1. Подготовка в помещение
 8.2.5.2.1.1. Ремъкът престоява 24 ± 1 часа при температура на въздуха 23 ± 5 °C и относителна влажност 50 ± 10 %. Ако изпитването не може да се проведе незабавно след подготовката, образецът се съхранява в херметично затворен контейнер до започване на изпитването. Усилието на скъсване на ремъка се определя в рамките на пет минути от изваждането му от въздушната среда, използвана за подготовката, или от контейнера.
 8.2.5.2.2. Подготовка на светлина
 8.2.5.2.2.1. Прилагат се разпоредбите на Препоръка ISO/105-BO2 (1978 г.). Ремъкът се излага на светлина за времето, необходимо за избеляване на стандартна синя боя No 7 до контраст, равен на степен 4 от сивата скала.
 8.2.5.2.2.2. След излагането на светлина лентата престоява най-малко 24 часа


text:
при температура на въздуха 23 ± 5 °C и относителна влажност 50 ± 10. Усилието на скъсване на ремъка се определя в рамките на пет минути след изваждането му от инсталацията за подготовката.
 8.2.5.2.3. Подготовка на студено
 8.2.5.2.3.1. Ремъкът престоява най-малко 24 часа при температура на въздуха 23 ± 5 °C и относителна влажност 50 ± 10 %.
 8.2.5.2.3.2. След това ремъкът се оставя за 90 ± 5 минути върху равна повърхност в нискотемпературна камера, в която температурата на въздуха е – 30 ± 5 °C. Впоследствие той се сгъва и сгънатият ремък се натоварва с тежест 2 ± 0,2 kg, предварително охладена до – 30 ± 5 °C. Тежестта се отстранява, след като ремъкът е държан подложен на опън 30 ± 5 минути в същата нискотемпературна камера, и в рамките на пет минути след изваждането на ремъка от нискотемпературната камера се измерва усилието на скъсване.
 8.2.5.2.4. Подготовка на топло
 8.2.5.2.4.1. Ремъкът престоява най-малко 180 ± 10 минути в нагревателна камера при температура на въздуха 60 ± 5 °C и относителна влажност 65 ± 5 %.
 8.2.5.2.4.2. Усилието на скъсване се определя в рамките на пет минути след изваждането на ремъка от нагревателната камера.
 8.2.5.2.5. Изпитване на въздействие на вода
 8.2.5.2.5.1. Ремъкът престоява напълно потопен в дестилирана вода в продължение на 180 ± 10 минути при температура 20 ± 5 °С. Във водата предварително се добавя незначително количество мокрещо вещество. Всеки мокрещ агент, който е подходящ за изследваното влакно, може да се използва.
 8.2.5.2.5.2. Натоварването на скъсване се определя в рамките на 10 min от изваждането на ремъка от водата.
 8.2.5.2.6. Подготовка за протриване
 8.2.5.2.6.1. Компонентите или устройствата, подложени на изпитването на протриване, престояват в продължение на най-малко 24 часа преди изпитването в атмосфера с температура 23 ± 5° С и с относителна влажност 50 ± 10 %. Изпитването се провежда при стайна температура между 15 и 30° С.
 8.2.5.2.6.2. В таблицата по-долу са посочени общите условия за всяко изпитване:
 Товар [N]
 Цикли в минута
 Цикли (брой)
 Процедура тип 1
 60 ± 0,5
 30 ± 10
 1 000 ± 5
 Процедура тип 2
 10 ± 0,1
 30 ± 10
 5 000 ± 5
 8.2.5.2.6.3. Специални условия за изпитванията
 8.2.5.2.6.3.1. Процедура от тип 1: за случаите, когато ремъкът преминава през бързо регулиращо устройство. Прилага се товар от 10 N, ако е необходимо, товарът може да се увеличава на стъпки от 10 N, за да е възможно правилното преминаване, като товарът трябва да е ограничен до най-много 60 N. Този товар се прилага вертикално и постоянно върху ремъците. Частта от ремъка, поставена хоризонтално, трябва да преминава през бързо регулиращото устройство, към което е монтирана, и е свързана с устройство, движещо ремъка с възвратно-постъпателно движение. Бързо регулиращото устройство се поставя така, че хоризонталната част на ремъка да остава напрегната (вж. приложение 5, фиг.1). Задейства се бързо регулиращото устройство, като ремъците се издърпват в посоката, за да се забави четири/петточковият колан, и се дезактивира, като се издърпват ремъците в посоката, за да се стегне четири/петточковият колан.
 8.2.5.2.6.3.2. Процедура от тип 2: в случаи, когато


text:
ремъкът променя посоката си при преминаване през твърда част. По време на изпитването лентата трябва да мине през твърдата част, за която е предназначена, и схемата за извършване на изпитването трябва да възпроизвежда ъглите, както при реална ситуация (в три измерения), вж. приложение 5, фигура 2 за примери. Товарът от 10 N се прилага постоянно. В случаи, когато лентата променя посоката си повече от един път при преминаване през твърда част, товарът от 10 N може да се увеличава на стъпки от 10 N, за да е възможно правилното преминаване и да се достигне предвиденото придвижване на лентата от 300 mm през тази твърда част.
 8.2.6. Фиксатори
 8.2.6.1. Устройства клас А
 Системата за обезопасяване на деца и най-големият манекен, за който е предназначена системата, се нагласяват, както е показано на фиг. 5 по-долу. Използваната лента трябва да е указаната в приложение 13 към настоящото правило. Фиксаторът трябва да е напълно задействан, като мястото, където коланът влиза във фиксатора, се отбелязва. Посредством пръстен с формата на D, към колана се прикрепват динамометри и се прилага сила, равна на два пъти (± 5 %) теглото на най-тежкия манекен от група I, за най-малко една секунда. Долното положение се използва за фиксатори в положение А, а горното положение се използва за фиксатори в положение В. Силата се прилага още 9 пъти. Прави се допълнителен знак на колана, на мястото, където влиза във фиксатора, и разстоянието между двата знака се измерва. По време на това изпитване прибиращото устройство трябва да е отключено.
 Фигура 5
 8.2.6.2. Устройства клас В
 Системата за обезопасяване на деца трябва да е здраво закрепена и лентата, както е указано в приложение 13 към настоящото правило, трябва да премине през фиксатора и рамката, следвайки маршрута, описан в инструкциите на производителя. Коланът трябва да премине през оборудването на изпитването, както е описано на фиг. 6 по-долу, и да бъде прикрепен към тежест от 5,25 ± 0,05 kg. Между тежестта и точката, в която лентата излиза от рамката, трябва да има 650 ± 40 mm свободна лента. Фиксаторът трябва да е напълно задействан и мястото, където коланът влиза във фиксатора, следва да се отбележи. Тежестта се повдига и пуска, така че да пада свободно на разстояние 25 ± 1 mm. Това трябва да се повтори 100 ± 2 пъти с честота 60 ± 2 в минута, за да се симулират резките тласъци на системата за обезопасяване на деца в автомобила. Прави се допълнителен знак на колана, на мястото, където влиза във фиксатора, и разстоянието между двата знака се измерва.
 Фиксаторът трябва да обхваща цялата широчина на лентата при условията на монтиране и с поставен манекен от 15 kg. Това изпитване се провежда с използване на същите ъгли на пресичане на лентите като образуваните при нормална употреба. Свободният край на надбедрения колан трябва да е фиксиран. При провеждане на това изпитване системата за обезопасяване на деца трябва да е здраво закрепена за изпитвателния стенд, използван за изпитването на преобръщане или за динамичното изпитване. Ремъкът на натоварването може да е прикрепен към симулираната ключалка.
 Фиг.


text:
6
 Схема на изпитване на фиксатор от клас В
 8.2.7. Изпитване на подготовка на регулиращи устройства, монтирани непосредствено на система за обезопасяване на деца
 Най-големият манекен, за който е предназначена системата за обезопасяване, се поставя, както при динамичното изпитване, включително стандартната хлабина, посочена в точка 8.1.3.6. Върху лентата, там където свободният край на лентата влиза в регулиращото устройство, се отбелязва базова линия.
 Манекенът се отстранява и системата за обезопасяване се поставя в приспособлението за подготовка, показано на фиг. 1, приложение 19.
 За един цикъл през регулиращото устройство лентата трябва да премине общо разстояние, не по-малко от 150 mm. Това придвижване трябва да е такова, че най-малко 100 mm от лентата, от страната на базовата линия към свободния край, и остатъка от дължината на придвижване (прибл. 50 mm) от страната на базовата линия към четири/петточковия колан да преминат през регулиращото устройство.
 Ако дължината на лентата от базовата линия до свободния край на лентата е недостатъчна за описаното по-горе придвижване, 150 mm придвижване през регулиращото устройство трябва да се изчислят от най-изтегленото положение на четири/петточковия колан.
 Честотата на циклите трябва да е 10 ± 1 цикъла в минута, при скорост на „В“ от 150 ± 10 mm/s.
 8.2.8. Изпитване на температура
 8.2.8.1. Компонентите, указани в точка 7.1.5.1, трябва да бъдат разположени в затворено пространство над водна повърхност, при температура на средата, не по-малко от 80 °C, за непрекъснат период, нe по-малък от 24 часа, и след това охладени в среда с температура, която не надвишава 23 °C. Периодът на охлаждане трябва да е последван незабавно от три последователни цикъла по 24 часа, като всеки цикъл се състои от следните последователни редувания:
 a)
 среда с температура, не по-ниска от 100 °C се поддържа за непрекъснат период от 6 часа и тази среда се постига в рамките на 80 минути от започването на цикъла; след това
 б)
 среда с температура не по-висока от 0 °C се поддържа за непрекъснат период от 6 часа и тази среда се постига в рамките на 90 минути; след това
 в)
 среда с температура, не по-висока от 23 °C, се поддържа за остатъка от цикъла от 24 часа.
 8.2.9. Комплектуваната седалка или компонентът, оборудван с приспособления за закрепване ISOFIX (напр. база ISOFIX), ако има бутон за освобождаване, се прикрепя здраво към изпитвателен стенд така, че съединителите ISOFIX да са ориентирани вертикално, както е показано на фигура 3. Към съединителите ISOFIX се прикрепя тръба с диаметър 6 mm и дължина 350 mm. В краищата на тръбата се закрепя маса от 5 kg.
 8.2.9.1. Към бутона или ръкохватката за освобождаване се прилага сила за отваряне в направление по фиксирана ос, успоредна на първоначалното направление на движение на бутона/ръкохватката; геометричният център се отнася за тази част на повърхността на приспособлението за закрепване ISOFIX, към която ще се прилага натиск за освобождаване.
 8.2.9.2. Силата за отваряне на приспособлението за закрепване ISOFIX се прилага чрез динамометър или сходно устройство по обичайния начин и с посоката, указани от производителя в ръководството за потребителя. Допирната повърхност трябва да бъде полирана метална полусфера с радиус 2,5 ±


text:
0,1 mm при бутон за освобождаване или полирана метална кука с радиус 25 mm.
 8.2.9.3. Ако конструкцията на системата за обезопасяване на деца не позволява прилагането на процедурата, описана в точки 8.2.9.1 и 8.2.9.2, може да се приложи алтернативен метод със съгласието на техническата служба, която извършва изпитването.
 8.2.9.4. Силата за отваряне на приспособлението за закрепване ISOFIX, което ще се измерва, трябва да е равно на силата, която е необходима за откачване на първия съединител.
 8.2.9.5. Изпитването се извършва върху нова седалка и се повтаря върху седалка, която е била подложена на процедурата на повтарящи се действия, посочена в точка 7.2.6.
 Фиг. 7
 8.3. Сертифициране на възглавницата на изпитвателния стенд
 8.3.1. За установяване на началните стойности на проникване при удар и на максималното отрицателно ускорение трябва да се сертифицира възглавницата на изпитвателния стенд, когато е нова, и след това на всеки 50 динамични изпитвания или най-малко веднъж месечно, което от двете настъпи по-рано, а при честа употреба на изпитвателното оборудване — преди всяко изпитване.
 8.3.2. Процедурите на сертифициране и измерване трябва да отговарят на указаните в последната версия на ISO 6487; измервателното оборудване трябва да отговаря на техническите изисквания за канал за пренос на данни с клас на каналния филтър (CFC) 60.
 С използване на изпитвателното устройство, определено в приложение 17 на настоящото правило, се провеждат 3 изпитвания, на 150 ± 5 mm от предния край на възглавницата, върху осевата линия и на 150 ± 5 mm от всяка страна на осевата линия.
 Устройството се поставя вертикално на плоска твърда повърхност. Масата за удар се отпуска надолу, докато влезе в контакт с повърхността и маркерът за проникване се поставя в нулево положение. Устройството се поставя вертикално над изпитвателната точка, масата се повдига на 500 ± 5 mm и се оставя да падне свободно, за да нанесе удар по повърхността на седалката. Записва се проникването и кривата на отрицателното ускорение.
 8.3.3. Максималните регистрирани стойности не трябва да се отклоняват с повече от 15 % от началните стойности.
 8.4. Регистриране на динамичното поведение
 8.4.1. За да се определят поведението на манекена и неговите премествания, всички динамични изпитвания трябва да се завеждат съгласно следните условия:
 8.4.1.1. Условия на филмиране и записване:
 a)
 кадровата честотата трябва да е най-малко 500 кадъра в секунда;
 б)
 изпитването се записва върху кинофилм, видео или цифров информационен носител;
 8.4.1.2. Оценка на неопределеността:
 Изпитващите лаборатории трябва да разполагат и да прилагат процедури за оценка на неопределеността на измерването на преместването на главата на манекена. Неопределеността трябва да е в рамките на ± 25 mm.
 Примери за международни стандарти за такива процедури са EA-4/02 на Европейската организация за акредитация или ISO 5725:1994 или методът „Общо измерване на неопределеността“.
 8.5. Процедурите на сертифициране и измерване трябва да отговарят на указаните в ISO 6487: 2002. Честотните класове на канала за данни трябва да бъдат:
 Тип измерване
 CFC(FH)
 Честота на срязване (FN)
 Ускорение на количката
 60
 вж. ISO 6487:2002, приложение A
 Натоварвания на коланите
 60
 вж. ISO 6487:2002, приложение A
 Ускорение на гръдния кош
 180
 вж. ISO 6487:2002, приложение A
 Ускорение на главата


text:
1 000
 1 650
 Честотата на дискретизация трябва да е минимум 10 пъти честотата на канала (т.е. в инсталации с честотен клас 1 000 това отговаря на минимална честота на снемане на проби от 10 000 отчета в секунда на канал).
 9. ПРОТОКОЛИ ОТ ИЗПИТВАНИЯ ЗА ОДОБРЕНИЕ НА ТИПА И ЗА СЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО С ТЕХНИЧЕСКИТЕ ИЗИСКВАНИЯ
 9.1. В протокола от изпитването се записват резултатите от всички изпитвания и измервания, включително следните данни от изпитване:
 a)
 типът устройство, използвано за изпитването (устройство за положително или отрицателно ускорение);
 б)
 общата промяна на скоростта;
 в)
 само при шейните за отрицателно ускорение — скоростта на количката непосредствено преди удара;
 г)
 кривата на отрицателното или положителното ускорение на количката през цялото време на промяна на скоростта на количката, което не може да бъде по-малко от 300 ms,
 д)
 времето (в ms), когато главата на манекена достигне максималното си преместване по време на динамичното изпитване;
 е)
 мястото, заемано от ключалката по време на изпитванията, ако то може да се мени; и
 ж)
 всяка неизправност или счупване.
 9.2. Ако не са спазени разпоредбите относно устройствата за закрепване, съдържащи се в приложение 6, допълнение 3 към настоящото правило, протоколът от изпитването трябва да опише как е монтирана системата за обезопасяване на деца и да укаже важните ъгли и размери.
 9.3. Когато системата за обезопасяване на деца се изпитва в превозно средство или конструкция на превозно средство, протоколът от изпитването трябва да укаже начина на закрепване на конструкцията на превозно средство към количката, положението на системата за обезопасяване на деца и наклона на облегалката на превозното средство.
 9.4 Протоколите от изпитване за одобрение на тип и за съответствие на производството с техническите изисквания трябва да отбелязват проверката на маркировките и инструкциите за монтиране и използване.
 10. ИЗМЕНЕНИЯ И РАЗШИРЕНИЕ НА ОДОБРЕНИЕ НА ТИПА НА СИСТЕМА ЗА ОБЕЗОПАСЯВАНЕ НА ДЕЦА
 10.1. Органът по одобряването на типа, издал одобрението за система за обезопасяване на деца, се уведомява за всяка промяна на система за обезопасяване на деца. Тогава този орган може:
 10.1.1.
 да прецени, че не е вероятно направените промени да окажат съществено неблагоприятно въздействие и че при всяко положение системата за обезопасяване на деца продължава да отговаря на изискванията; или
 10.1.2.
 да изиска допълнителен протокол от изпитване от техническата служба, отговорна за извършване на изпитванията;
 10.1.3.
 ако се изисква допълнителен протокол от изпитване, трябва да се сравнят резултата по отношение на хоризонталното отклонение на главата с най-неблагоприятния случай от всички по-рано записани резултати:
 a)
 ако отклонението е по-голямо, тогава трябва да се извърши ново изпитване за съответствие на производството с техническите изисквания;
 б)
 ако отклонението е по-малко, не е необходимо да се извършват изпитвания за съответствие на производството с техническите изисквания.
 10.2. Потвърждението или отказът на одобрение, уточняващо промените, се съобщава на страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, по процедурата, определена в точка 5.3 по-горе.
 10.3. Органът по одобряването на типа, който издава разширение на одобрението, определя сериен номер на това разширение и информира за него страните по Спогодбата от 1958 г., прилагащи настоящото правило, като изпраща формуляр по образеца


text:
от приложение 1 към настоящото правило.
 11. СЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО С ТЕХНИЧЕСКИТЕ ИЗИСКВАНИЯ
 11.1. С цел да се гарантира задоволителността на производствената система на производителя, техническата служба, която е провела изпитванията за одобрение на типа, трябва да проведе изпитвания за съответствие на производството с техническите изисквания в съответствие с точка 11.2.
 11.2. Квалифициране на производството на системи за обезопасяване на деца
 Производството на всеки нов одобрен тип система за обезопасяване на деца от категориите „универсална“, „полууниверсална“ и „ограничена“ трябва да премине изпитвания за съответствие на производството с техническите изисквания. Могат да се определят допълнителни условия за съответствие на производството с техническите изисквания съгласно точка 10.1.3.
 За тази цел от първата произведена партида се взема на случаен принцип избрана извадка от 5 системи за обезопасяване на деца от страна на техническата служба, която е извършила изпитванията за одобрение, или от страна на техническа служба, определена от същия орган по одобряването на типа, който ще издаде одобрението, или от самия орган по одобряването на типа.
 На случаен принцип могат да се вземат шест образеца, при условие че е избрана точка 7.1.4.4.1.2.3 по-горе като условие за провеждане на изпитването, описано в точка 11.2.1.1.
 Първата производствена партида, която съдържа между минимум 50 и максимум 5 000 системи за обезопасяване на деца, се счита за първа произведена партида.
 11.2.1. Динамични изпитвания
 11.2.1.1. На динамичното изпитване, описано в точка 8.1.3, трябва да бъдат подложени пет системи за обезопасяване на деца. Провелата изпитванията за одобрение на типа техническа служба избира условията, довели до максимално хоризонтално отклонение на главата по време на динамичните изпитвания за одобрение на типа с изключение на условията, описани в точка 7.1.4.4.1.2.3 по-горе, което се отнася до изпитването само без тръбата от 100 mm, и в точка 7.1.4.1.10.1.2 по-горе. Всички пет системи за обезопасяване на деца се изпитват при еднакви условия.
 Ако по време поне на едно от петте извършени изпитвания системата за обезопасяване на деца докосне тръбата, трябва да се извърши допълнително изпитване при условието по точка 7.1.4.4.1.2.3 по-горе, което се отнася до изпитването без тръба от 100 mm. Това допълнително изпитване не се използва за изчислението в точка 11.2.1.3, буква a) по-долу.
 11.2.1.2. За всяко изпитване, описано в точка 11.2.1.1, се измерват хоризонталното отклонението на главата и ускорението на гръдния кош.
 a)
 Резултатите от максималното хоризонтално отклонение на главата трябва да отговарят на следните две условия:
 никоя стойност не трябва да надвишава 1,05 L и
 X + S не трябва да надвишава L,
 където:
 L
 =
 определената гранична стойност;
 Х
 =
 средноаритметичното на стойностите;
 S
 =
 средноквадратичното отклонение на стойностите.
 б)
 Ускорението на гръдния кош трябва да отговаря на изискванията на точка 7.1.4.2.1 и в допълнение — на условието X + S от 11.2.1.3, буква а) следва да се прилага за ограничените до 3 ms резултати за полученото ускорение на гръдния кош (както е определено в точка 7.1.4.2.1) и се записва само за информация.
 11.2.2. Контрол на маркировките
 11.2.2.1 Техническата служба, провеждаща изпитванията за одобрение, проверява дали маркировките отговарят на изискванията от точка 4.
 11.2.3. Контрол на инструкциите за монтиране и ползване