text:
лесно да се издърпат от вратата без риск от нараняване на пътника. Това изискване може да се провери ръчно или посредством изпитване с щанга, както е посочено в точка 7.6.5.6.1.1 по-горе, постепенно изтъняваща в единия край по протежение на 300 mm от дебелина 30 до дебелина 5 mm. Ако вратата затисне щангата, тя трябва да може да се издърпа лесно, или
 7.6.5.6.1.2.3.
 вратата се задържа в положение, даващо възможност за свободно преминаване на щанга с напречно сечение, имащо височина 60 mm, широчина 20 mm и ръбове с радиус на закръгление 5 mm. Това положение не трябва да отстои на повече от 30 mm от напълно затвореното положение на вратата.
 7.6.5.6.2. В случай на предна обслужваща врата, изискванията на точка 7.6.5.6 по-горе се считат за изпълнени, ако вратата:
 7.6.5.6.2.1.
 отговаря на изискванията на точки 7.6.5.6.1.1 и 7.6.5.6.1.2 по-горе, или
 7.6.5.6.2.2.
 е оборудвана с меки ръбове; те обаче не трябва да са толкова меки, че при врата, затворена върху изпитвателната щанга, посочена в точка 7.6.5.6.1.1 по-горе, твърдата част от конструкцията на вратата да може да достигне напълно затворено положение.
 7.6.5.7. Когато обслужваща врата с механизирано задействане се задържа затворена само при непрекъснато захранване, трябва да е осигурено визуално предупредително устройство, което да информира водача за всяко прекъсване на захранването към вратите.
 7.6.5.8. Когато е монтирано предпазно устройство против пускане, то трябва да действа само при скорости по-малки от 5 km/h и да не може да се задейства при по-висока скорост.
 7.6.5.9. Когато превозното средство не е оборудвано с предпазно устройство против пускане, трябва да се активира звуково предупреждение към водача, че превозното средство е потеглило с ненапълно затворена обслужваща врата с механизирано задвижване. За врати, които отговарят на изискванията на точка 7.6.5.6.1.2.3 по-горе, звуковото предупреждение трябва да се задейства при скорост по-голяма от 5 km/h.
 7.6.6. Допълнителни технически изисквания за автоматично задействани обслужващи врати
 7.6.6.1. Задействане на механизмите за отваряне
 7.6.6.1.1. Механизмите за отваряне на всяка автоматично задействана обслужваща врата, с изключение на посоченото в точка 7.6.5.1 по-горе, трябва да могат да се активират и дезактивират само от мястото на водача.
 7.6.6.1.2. Активирането и дезактивирането могат да се извършват или пряко — посредством прекъсвач, или непряко — чрез отваряне и затваряне на предната обслужваща врата.
 7.6.6.1.3. Трябва да има индикация за активирането на органите за управление на отварянето от водача от вътрешната страна, а когато вратата се отваря отвън — също и от външната страна на превозното средство; индикаторът (например осветен бутон за натискане или осветен знак) трябва да се намира върху вратата, за която се отнася, или в близост до нея.
 7.6.6.1.4. При пряко активиране с превключвател функционалното състояние на системата трябва да се указва ясно на водача, например чрез положението на превключвателя или чрез индикаторна светлина или осветен превключвател. Превключвателят трябва да е специално обозначен и разположен така, че да не може да се обърка с друг механизъм.
 7.6.6.2. Отваряне на автоматично задействани обслужващи врати
 7.6.6.2.1. След задействане от водача на механизмите за отваряне на вратата пътниците трябва да могат да отворят вратата по следния начин:
 7.6.6.2.1.1.
 отвътре, например чрез


text:
натискане на бутон или преминаване през светлинна бариера, и
 7.6.6.2.1.2.
 отвън, освен в случаите, когато вратата е предназначена за използване единствено като изход и е обозначена като такава, например чрез натискане на осветен бутон, бутон, разположен под осветен знак или подобно устройство, обозначено с подходящо указание.
 7.6.6.2.2. Натискането на бутоните, упоменати в точка 7.6.6.2.1.1 по-горе и използването на средства за връзка с водача, посочени в точка 7.7.9.1 по-долу, може да подава сигнал, който се регистрира и след задействането от страна на водача на механизмите за отваряне води до отварянето на вратата.
 7.6.6.3. Затваряне на автоматично задействани обслужващи врати
 7.6.6.3.1. След отварянето на автоматично задействана обслужваща врата тя трябва да се затвори отново автоматично след изтичане на определен интервал от време. Ако пътник влезе или излезе в/от превозното средство по време на този интервал от време, предпазното устройство (например контактно устройство на пода, светлинна бариера или еднопосочна врата) трябва да гарантира, че времето до затварянето на вратата е достатъчно.
 7.6.6.3.2. Ако пътникът влезе във или излезе от превозното средство, докато вратата се затваря, процесът на затваряне трябва да се прекъсне автоматично и вратата да се върне в отворено положение. Връщането може да се осигури чрез някое от предпазните устройства, посочени в точка 7.6.6.3.1 по-горе или посредством друго устройство.
 7.6.6.3.3. Врата, която се затваря автоматично в съответствие с изискванията на точка 7.6.6.3.1 по-горе, трябва да може да бъде отворена отново от пътник в съответствие с точка 7.6.6.2 по-горе; изискването не се прилага, ако водачът е дезактивирал органите за управление на отварянето.
 7.6.6.3.4. След дезактивиране от водача на органите за управление на отварянето на автоматично задействани обслужващи врати, отворените врати трябва да се затварят съгласно точки 7.6.6.3.1 и 7.6.6.3.2 по-горе.
 7.6.6.4. Преустановяване на процеса на автоматично затваряне на врати, обозначени за специално предназначение, например за пътници с детски колички, пътници с ограничена подвижност и др.
 7.6.6.4.1. Водачът трябва да може да преустанови процеса на автоматично затваряне на вратата чрез задействане на специален орган за управление. Пътникът също трябва да може да преустанови процеса на автоматично затваряне пряко, чрез натискане на специален бутон.
 7.6.6.4.2. Преустановяването на процеса на автоматично затваряне на вратата трябва да се указва на водача посредством визуално сигнално устройство.
 7.6.6.4.3. Във всеки случай водачът трябва да може да върне системата към режим на автоматично затваряне.
 7.6.6.4.4. Точка 7.6.6.3 по-горе се прилага при следващото затваряне на вратата.
 7.6.7. Технически изисквания към аварийните врати
 7.6.7.1. Аварийните врати трябва да могат да се отварят лесно отвътре и отвън при спряло превозно средство. Но това изискване не се тълкува като изключващо възможността от заключване на вратата отвън, при условие че тя би могла да се отвори във всички случаи отвътре посредством обичайния механизъм за отваряне.
 7.6.7.2. Когато аварийните врати се използват като такива, те не бива да са от тип с механизирано задвижване, освен ако, след като е бил задействан някой от органите за управление, описани в точка 7.6.5.1 по-горе, или орган за управление за специална аварийна врата, отговарящ на изискванията на точка 7.6.5.1 по-горе, и след като се е върнал в своето нормално положение,

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
вратите остават отворени докато водачът задейства органа за управление на затварянето. Задействането на някой от органите за управление, предвидени в точка 7.6.5.1 по-горе, трябва да доведе до достатъчно широко отваряне на вратата в рамките на 8 секунди след задействането на органа за управление, така че устройството, определено в точка 7.7.2.1 по-долу, да може да премине през отвора, или да позволи вратата да се отвори лесно с ръка в рамките на 8 секунди достатъчно широко, за да може устройството да премине през отвора. В допълнение, аварийните врати не трябва да са от плъзгащ тип, освен в случай на превозни средства с капацитет, който не надвишава 22 пътници. За тези превозни средства може плъзгаща се врата да бъде приета като аварийна врата, ако след изпитване на челен сблъсък с преграда, в съответствие с Правило No 33, се докаже, че тя може да бъде отворена без използването на инструменти.
 7.6.7.3. Всеки механизъм или устройство за отваряне на аварийна врата отвън (на долния етаж в случай на двуетажно превозно средство), трябва да е на разстояние между 1 000 mm и 1 500 mm от земната повърхност и на не повече от 500 mm от вратата. При превозни средства от класове I, II и III всеки механизъм или устройство за отваряне на аварийна врата отвътре трябва да е на разстояние между 1 000 mm и 1 500 mm от горната повърхност на пода или най-близко разположеното до механизма стъпало, и на не повече от 500 mm от вратата. Това изискване не се прилага за органи за управление, разположени в зоната на водача.
 В противен случай, органът за управление на отварянето на врати с механизирано задействане, посочен в точка 7.6.7.2 по-горе, може да бъде разположен в съответствие с точка 7.6.5.1.2 по-горе.
 7.6.7.4. Окачените аварийни врати, монтирани странично на превозното средство, трябва да са закрепени с панти за техния преден край и да се отварят навън. Допуска се използването на ремъци, вериги или други ограничаващи устройства, при условие че те не възпрепятстват отварянето и задържането в отворено положение на вратата под ъгъл най-малко 100 °. Ако има начин да се гарантира свободно преминаване до аварийната врата, изискването за минимален ъгъл от 100 ° не се прилага.
 7.6.7.5. Аварийните врати трябва да бъдат обезопасени срещу неволно отваряне. Ако аварийната врата обаче се заключва автоматично, когато превозното средство се движи със скорост по-голяма от 5 km/h, това изискване не се прилага.
 7.6.7.6. Всички аварийни врати трябва да са снабдени със звуково устройство, предупреждаващо водача, когато те не са затворени надеждно. Предупредителното устройство трябва да се задейства от движението на ключалката или дръжката на вратата, а не от движението на самата врата.
 7.6.7.7. Ако е налице система за заключване през нощта, се прилага следното:
 7.6.7.7.1.
 заключващата система трябва да се изключва автоматично, когато запалването е в положение „включено“, или
 7.6.7.7.2.
 трябва да се издава предупреждение за водача, указващо, че системата за заключване през нощта е задействана при една или повече врати, когато запалването е в положение „включено“. Един и същи сигнал може да се използва за повече от една врата.


text:
7.6.8. Технически изисквания към аварийните прозорци
 7.6.8.1. Всеки окачен или изваждащ се авариен прозорец трябва да се отваря навън. Изваждащите се видове не бива да се отделят напълно от превозното средство, когато са задействани. Действието на изваждащите се прозорци трябва да бъде такова, че ефективно да бъде предотвратено неволното им задействане.
 7.6.8.2. Всеки авариен прозорец трябва:
 7.6.8.2.1.
 или да може да се отваря лесно и без забавяне от вътрешната и външната страна на превозното средство посредством устройство, признато като удовлетворително. Последното изискване изключва възможността за използване на ламинирано (многослойно) стъкло или пластмасови материали,
 7.6.8.2.2.
 или да бъде изработен от лесно чупливо безопасно стъкло. Последното изискване изключва възможността за използване на ламинирано (многослойно) стъкло или пластмасови материали. Трябва да се постави уред в близост до всеки авариен прозорец, лесно достъпен за лицата в превозното средство, за да се гарантира, че всеки прозорец може да бъде счупен. Уредът за счупване на стъклото на аварийни прозорци в задната част на превозното средство трябва да бъде поставен или в средата над или под аварийния прозорец или, като алтернативен вариант, уредът може да бъде поставен в непосредствена близост до някой край на прозореца.
 7.6.8.3. Всеки авариен прозорец, който може да се заключва отвън, трябва да е конструиран така, че да може да се отваря по всяко време от вътрешната страна на превозното средство.
 7.6.8.4. Ако аварийният прозорец е от тип с хоризонтално окачване в горния край, трябва да е осигурено подходящо устройство, което да го задържа напълно отворен. Всеки окачен авариен прозорец трябва да функционира така, че да не възпрепятства свободното преминаване от вътрешната или от външната страна на превозното средство.
 7.6.8.5. Височината на долния край на аварийния прозорец, монтиран странично на превозното средство, от основното ниво на пода непосредствено под дадения прозорец (с изключение на всички локални отклонения, като наличието на калник или отделение за предавателната кутия) трябва да не е повече от 1 200 mm, нито по-малко от 650 mm — в случаите на окачени аварийни прозорци, или 500 mm — в случаите на прозорци, изработени от чупливо стъкло.
 Все пак, височината на долния край, в случай на окачени аварийни прозорци, може да бъде намалена до минимум 500 mm, при условие че отворът на прозореца е снабден с преграда на височина до 650 mm, за предотвратяване на риска от падане на пътници от превозното средство. Когато отворът на прозореца е снабден с преграда, размерът на отвора на прозореца над преградата не трябва да е по-малък от минималния размер, определен за аварийните прозорци.
 7.6.8.6. Всеки авариен прозорец на панти, който не е ясно видим от седалката на водача, се оборудва със звуково предупредително устройство, което да предупреждава водача, когато прозорецът не е напълно затворен. Това предупредително устройство трябва да се задейства от ключалката на прозореца, а не от самото движение на прозореца.
 7.6.9. Технически изисквания към аварийни люкове
 7.6.9.1. Всеки авариен люк трябва да се отваря и затваря по начин, който не възпрепятства свободното преминаване от вътрешната към външната и от външната към вътрешната страна на превозното средство.
 7.6.9.2. Аварийните люкове на покривите трябва


text:
да са изваждащи се, окачени или изработени от лесно чупливо безопасно стъкло. Подовите люкове трябва да са окачени или изваждащи се и оборудвани със звуково предупредително устройство, което сигнализира на водача, че люкът не е надеждно затворен. Това устройство трябва да може да се задейства от ключалката на подовия авариен люк, а не от движението на самия люк. Подовите аварийни люкове трябва да са обезопасени срещу отваряне по невнимание. Това изискване обаче не се прилага за подов авариен люк, който се заключва автоматично, когато превозното средство се движи със скорост по-голяма от 5 km/h.
 7.6.9.3. Изваждащите се типове люкове не трябва да се откачват напълно от превозното средство при отваряне и затваряне, така че да застрашават сигурността на останалите участници в пътното движение. Действието на изваждащите се аварийни люкове трябва да изключва напълно възможността от отваряне по непредпазливост. Подовите изваждащи се аварийни люкове трябва да се изваждат само в посока към отделението за пътници.
 7.6.9.4. Окачените аварийни люкове трябва да са закачени с панти по протежението на ръба, който е откъм предната или задната част на превозното средство, като завъртането на капаците трябва да е под ъгъл, не по-малък от 100 °. Завъртането на окачените подови аварийни люкове трябва да е към отделението за пътници.
 7.6.9.5. Аварийните люкове трябва да могат да се отварят или отстраняват лесно както отвътре, така и отвън. Това изискване не трябва обаче да изключва възможността от заключване на аварийния люк с цел осигуряване на безопасността на превозното средство, когато е оставено без надзор, при условие че аварийният люк може винаги да бъде отворен или отстранен отвътре чрез обичайния механизъм за отваряне или отстраняване. В случаите на люкове, които се отварят чрез счупване, в близост до люка трябва да е осигурено подходящо средство, свободно достъпно за лицата, намиращи се в превозното средство, за да гарантира, че люкът може да бъде счупен.
 7.6.10. Технически изисквания към подвижните стъпала
 Ако има монтирани подвижни стъпала, те трябва да отговарят на следните изисквания:
 7.6.10.1.
 задействането на подвижните стъпала да бъде синхронизирано с това на съответната обслужваща врата или аварийна врата;
 7.6.10.2.
 когато вратата е затворена, да няма части от подвижните стъпала, които да излизат повече от 10 mm извън най-близко разположената линия на каросерията;
 7.6.10.3.
 при отворено положение на вратата и изнесени стъпала, площта трябва да съответства на изискванията на точка 7.7.7 от настоящото приложение;
 7.6.10.4.
 при стъпало с механизирано задвижване не трябва да е възможно превозното средство да потегли на собствен ход, когато стъпалото е изнесено. При стъпало с ръчно задвижване звукова сигнализация предупреждава водача, че стъпалото не е напълно прибрано;
 7.6.10.5.
 стъпалата с механизирано задвижване не трябва да могат да се изнасят, когато превозното средство е в движение. При възникване на неизправност в устройството за задействане стъпалото трябва да се прибира и остава в прибрано положение. Действието на съответната врата обаче не трябва да е възпрепятствано в случай на такава неизправност, както и при повреждане или задържане на стъпалото;
 7.6.10.6.
 когато пътник стои върху стъпало с механизирано задвижване, съответната врата не трябва да може да се затваря. Изпълнението


text:
на това изискване се проверява чрез поставяне в средата на съответното стъпало на товар с маса 15 kg, съответстваща на теглото на малко дете. Това изискване не се прилага за вратите, намиращи се в прякото поле на видимост на водача;
 7.6.10.7.
 (запазено)
 7.6.10.8.
 ъглите на подвижните стъпала, разположени по направлението на движение или обратно на него, трябва да са закръглени с радиус на закръгление, не по-малък от 5 mm; ръбовете трябва да са закръглени с радиус на закръгление, не по-малък от 2,5 mm;
 7.6.10.9.
 когато вратата за пътниците е отворена, подвижното стъпало трябва да бъде надеждно застопорено в изнесеното си положение. При разполагане на товар с маса 136 kg в центъра на единично стъпало или 272 kg в центъра на двойно стъпало огъването на стъпалото в която и да е точка, измерено спрямо каросерията на превозното средство, трябва да е не по-голямо от 10 mm.
 7.6.11. Знаци за безопасност
 7.6.11.1. Всички знаци за безопасност трябва да отговарят на изискванията, съдържащи се в точка 6.5 от стандарт ISO 3864-1:2011.
 7.6.11.2. Всеки знак за безопасност, изискван съгласно настоящото правило, трябва да се използва за съобщаването само на едно съобщение за безопасност. Предоставяната информация трябва да е под формата на съответни пиктограми, обаче една пиктограма може да се допълва от комбинация от думи, букви и цифри, разположени върху същия знак. Тя трябва да е разположена и ориентирана така, че да бъде лесно разбираема.
 7.6.11.2.1. Знаците за безопасност трябва да следват принципите, демонстрирани в примерните схеми по-долу, т.е. заглавен раздел, описващ посланието за безопасност, втори раздел, съдържащ указания за действие, и трети, незадължителен раздел в най-долната част на знака, съдържащ информация, която не е от критично значение.
 7.6.11.2.2. Пиктограми, указващи действия, изисквани от страна на потребителя, трябва да изобразяват човешка фигура (или съответно част от човешка фигура), работеща със съоръжението или устройство.
 7.6.11.2.3. Пиктограми, указващи изисквано движение, изобразяват, когато е целесъобразно, стрелка, сочеща по посока на движението. Когато се изисква движение в кръг, трябва да се използва извита стрелка.
 7.6.11.2.4. Когато уведомява за задействане на устройства, отстраняване на панели или отваряне на врати, пиктограмата трябва да указва действието, извършвано в момента.
 7.6.11.2.5. Малките букви на допълнителни думи, самостоятелните букви и цифри трябва да са с височина най-малко 8 mm. Не трябва да се изписват думи само с главни букви.
 7.6.11.3. Всички знаци за безопасност, видими от вътрешността на превозното средство, трябва да са от фотолуминесцентен материал с характеристики на намаляване на яркостта, които отговарят най-малко на подклас С от таблица 2 на стандарта ISO 17398:2004, когато се измерват в съответствие с точка 7.11 от същия стандарт.
 7.6.11.4. Знаците за безопасност не трябва да се разполагат на места, където могат да бъдат закрити по време на експлоатация на превозното средство. Въпреки това пред авариен прозорец може да се постави завеса или щора, при условие че допълнителен знак за безопасност показва, че аварийният прозорец е разположен зад завесата или щората.
 7.6.11.5. Всеки авариен изход, както и всеки друг изход, който отговаря на предписанията за авариен изход, се обозначава с една от съответните пиктограми, описани в таблица


text:
3 от стандарт ISO 7010:2011. Пиктограмите трябва да могат да бъдат четени както от вътрешната, така и от външната страна на превозното средство.
 7.6.11.6. Знаците за безопасност се разполагат или в непосредствена близост до всички вътрешни и външни аварийни механизми и устройства за чупене на аварийни прозорци, или около тях, или върху тях.
 7.6.11.7. Нито един елемент на знак за безопасност не трябва да закрива евентуално налични части на устройства, предпазващи от злоупотреба, например капак.
 7.6.11.8. Езикът, на който трябва да е написан един текстов знак за безопасност, предвиден да съответства на точки 7.6.11.1—7.6.11.7 по-горе, се определя от компетентния орган с оглед на страните, в които заявителят предвижда да продава превозното средство и, ако е необходимо, в сътрудничество с компетентните органи във въпросните страни. Ако органът в съответната страна, в която превозното средство предстои да се регистрира, промени езика, тази промяна не налага нов процес на одобряване на типа.
 7.6.12. Осветление на обслужваща врата
 7.6.12.1. Може да бъде осигурено осветление на обслужващата врата за осветяване на равния хоризонтален участък от земната повърхност, определен в точка 7.6.12.2.2 по-долу, така че да се подпомага качването и слизането на пътниците от превозното средство, както и да се даде възможност водачът, от седалката си, да забелязва наличието на пътник в този участък на земята.
 7.6.12.2. Ако е монтирано осветление на обслужващите врати, то трябва:
 7.6.12.2.1.
 да осигурява бяла светлина;
 7.6.12.2.2.
 да осветява равен, хоризонтален участък от земната повърхност с широчина от 2 m, измерена от равнината, успоредна на средната надлъжна вертикална равнина на превозното средство, която минава през най-външната точка на затворената обслужваща врата, и с дължина, равна на разстоянието от напречната равнина, минаваща през най-предния ръб на затворената обслужваща врата, до напречната равнина, минаваща през осевата линия на най-предните колела, намиращи се от задната страна на обслужващата врата, или, в случай че такива колела няма, до напречната равнина, която минава през задната част на превозното средство;
 7.6.12.2.3.
 да има ограничен заслепяващ ефект извън зона от земната повърхност с максимална широчина 5 m, измерена от страничната стена на превозното средство, и максимална дължина, ограничена от напречна равнина, минаваща през предната страна на превозното средство, и напречна равнина, минаваща през задната му страна;
 7.6.12.2.4.
 ако долният край на устройството за осветяване е на по-малко от 2 m от нивото на земната повърхност, то не трябва да излиза на повече от 50 mm извън общата широчина на превозното средство, измерена без това устройство, и трябва да има радиуси на закръгление най-малко 2,5 mm;
 7.6.12.2.5.
 да се включва и изключва ръчно с отделен прекъсвач; и
 7.6.12.2.6.
 да бъде така монтирано, че да може да се включва единствено когато обслужващата врата е задействана и скоростта на превозното средство не надвишава 5 km/h, и да се изключва автоматично преди превозното средство да достигне скорост, превишаваща 5 km/h.
 7.7. Вътрешно разположение
 7.7.1. Достъп до обслужващите врати (вж. приложение 4, фигура 1)
 7.7.1.1. Свободното пространство, простиращо се от страничната стена, на която е разположена вратата, към вътрешността на превозното средство, трябва да позволява свободно преминаване или на изпитвателно устройство с размерите


text:
на устройство 1, или на изпитвателно устройство с размерите на устройство 2, посочени в приложение 4, фигура 1.
 Това изпитвателно устройство трябва да се държи успоредно на отвора на вратата при придвижването му от изходното положение, като равнината на страната на устройството, която е най-близка до вътрешността на превозното средство, е допирателна към най-външния ръб на отвора на вратата, до положението, в което устройството докосва първото стъпало, след което трябва да бъде държано под прав ъгъл спрямо вероятната посока на движение на лицето, използващо входа.
 7.7.1.2. (Запазено).
 7.7.1.3. Когато изпитвателното устройство измине разстоянието от 300 mm спрямо изходното си положение, измерено по осевата линия, и докосне повърхността на стъпалото или пода, то трябва да се задържи в това положение.
 7.7.1.4. Тогава цилиндричното тяло (вж. приложение 4, фигура 6), което се използва за изпитване на просвета на пътеката, се премества, като се започне от пътеката, във вероятната посока на движение на лице, напускащо превозното средство, докато осевата му линия достигне вертикалната равнина, която минава през горния ръб на най-горното стъпало, или докато равнината, допирателна към горната част на цилиндричното тяло, докосне двойния панел, според това кое се случва първо, и се задържа в това положение (вж. приложение 4, фигура 2).
 7.7.1.5. Между цилиндричното тяло, намиращо се в положението, определено в точка 7.7.1.4, и двойния панел — в положението, определено в точка 7.7.1.3 по-горе, трябва да има свободно пространство, чиито горни и долни граници са показани в приложение 4, фигура 2. Това свободно пространство осигурява свободното преминаване на вертикален панел, чиято форма и размери са същите както на цилиндричното тяло (точка 7.7.5.1 по-долу), със сечение в средата и дебелина, не повече от 20 mm. Този панел се премества от допирателното положение на цилиндричното тяло, докато неговата външна страна влезе в контакт с вътрешната страна на двойния панел, докосвайки равнината или равнините, определени от горните ръбове на стъпалото, във вероятната посока на движение на лицето, което използва входа (вж. приложение 4, фигура 2).
 7.7.1.6. Просветът за свободно преминаване на това тяло не трябва да включва пространството, простиращо се на 300 mm пред която и да е ненатисната възглавница на ориентирана напред или назад седалка, или на 225 mm пред седалки, гледащи настрани, и до височината на най-високата точка на възглавницата (вж. приложение 4, фигура 25).
 7.7.1.7. При сгъваемите седалки това пространство се определя, когато седалката е в нормално положение за употреба.
 7.7.1.8. Допуска се една или повече сгъваеми седалки, предназначени за употреба от екипажа, да възпрепятстват свободния достъп до обслужващата врата, когато те са в положение за употреба, при условие че:
 7.7.1.8.1.
 е ясно посочено, както в самото превозно средство, така и в образеца за съобщение (вж. приложение 1), че тази седалка е предназначена за ползване само от екипажа;
 7.7.1.8.2.
 когато седалката не се използва, тя се сгъва автоматично, така че да бъдат изпълнени изискванията на точки 7.7.1.1 или 7.7.1.2 и 7.7.1.3, 7.7.1.4. и 7.7.1.5 от настоящото приложение;
 7.7.1.8.3.
 вратата не се счита за задължителен изход по смисъла на точка 7.6.1.4 от настоящото приложение;
 7.7.1.8.4.
 когато седалката е в положение за употреба, както


text:
и в сгънато положение, никоя част от нея не трябва да е пред вертикалната равнина, минаваща през центъра на повърхността за сядане на седалката на водача, когато се намира в нейното най-задно положение, и през центъра на външното огледало за задно виждане, монтирано от другата страна на превозното средство.
 7.7.1.9. При превозни средства с капацитет, ненадвишаващ 22 пътници, входът и пътят за достъп на пътниците до него се считат за безпрепятствени, ако:
 7.7.1.9.1.
 имат просвет, измерен успоредно на надлъжната ос на превозното средство, не по-малък от 220 mm във всяка точка и 550 mm във всяка точка, която е на разстояние повече от 500 mm над пода или стъпалата (вж. приложение 4, фигура 3).
 7.7.1.9.2.
 имат просвет, измерен перпендикулярно на надлъжната ос на превозното средство, не по-малък от 300 mm във всяка точка и 550 mm във всяка точка, която е на разстояние повече от 1 200 mm над пода или стъпалата, или на по-малко от 300 mm под покрива (вж. приложение 4, фигура 4).
 7.7.1.10. Размерите на обслужващата врата и на аварийната врата от точка 7.6.3.1 и изискванията на точки 7.7.1.1—7.7.1.7, 7.7.2.1—7.7.2.3, 7.7.5.1 и 7.7.8.5 от настоящото приложение не се прилагат към превозно средство от клас B с технически допустима максимална маса, ненадвишаваща 3,5 тона и до 12 места за пътници, от всяко от които има свободен достъп до поне две врати.
 7.7.1.11. Максималният наклон на пода в прохода за достъп не трябва да надвишава 5 %.
 7.7.1.12. Повърхността на проходите за достъп трябва да бъде противоплъзгаща.
 7.7.2. Достъп до аварийните врати (вж. приложение 4, фигура 5)
 Следните изисквания не се отнасят за вратите за водача, използвани като аварийни изходи при превозни средства с капацитет, ненадвишаващ 22 пътници.
 7.7.2.1. Свободното пространство между пътеката и отвора на аварийната врата, с изключение на предвиденото в точка 7.7.2.4 по-долу, трябва да позволява свободното преминаване на вертикален цилиндър с диаметър 300 mm и на височина 700 mm от пода, който поддържа втори вертикален цилиндър с диаметър 550 mm, като общата височина на устройството е 1 400 mm.
 Диаметърът на горния цилиндър може да бъде намален в горната част до 400 mm, ако е включено скосяване под ъгъл, не по-голям от 30 ° спрямо хоризонталата.
 7.7.2.2. Основата на първия цилиндър се намира в рамките на проекцията на втория цилиндър.
 7.7.2.3. Когато покрай тази пътека са монтирани сгъваеми седалки, свободното пространство за цилиндъра се определя, когато седалката е в положение за употреба.
 7.7.2.4. Като алтернатива на двойния цилиндър може да се използва устройството, описано в точка 7.7.5.1 по-долу (вж. приложение 4, фигура 6).
 7.7.3. Достъп до аварийните прозорци
 7.7.3.1. Придвижването на изпитвателното устройство от пътеката в посока навън от превозното средство трябва да е възможно през всеки авариен прозорец.
 7.7.3.2. Движението на изпитвателното устройство трябва да става в посоката, в която се очаква да се движи пътник, евакуиращ се от превозното средство. Изпитвателното устройство трябва да се държи перпендикулярно на тази посока на движение.
 7.7.3.3. Изпитвателното устройство е във формата на тънка пластина с размери 600 mm × 400 mm с радиус на закръгление на


text:
ъглите 200 mm. В случай на авариен прозорец, разположен върху задната страна на превозното средство, изпитвателното устройство може като алтернатива да има размери 1 400 mm × 350 mm с радиус на закръгление на ъглите 175 mm.
 7.7.4. Достъп до аварийните люкове
 7.7.4.1. Аварийни люкове, разположени на покрива
 7.7.4.1.1. Освен при превозни средства от клас I и клас А поне един авариен люк трябва да е разположен така, че четириъгълна пресечена пирамида с наклон на стената 20 ° и височина 1 600 mm да докосва част от седалка или еквивалентна опора. Оста на пирамидата трябва да бъде вертикална, а по-малкото ѝ сечение трябва да бъде в контакт с отвора на аварийния люк. Опорите могат да бъдат сгъваеми или подвижни, при условие че те могат да се застопоряват в положение за употреба. Това положение се взема предвид при проверката.
 7.7.4.1.2. Когато конструктивната дебелина на покрива е по-голяма от 150 mm, по-малкото сечение на пирамидата трябва да бъде в контакт с отвора на аварийния люк на нивото на външната повърхност на покрива.
 7.7.4.2. Аварийни люкове в пода.
 Когато на пода има монтиран авариен люк, той трябва да осигурява пряк и свободен достъп до външната част на превозното средство и да бъде разположен на място, където над люка остава свободно пространство, равно на височината на пътеката. Всички източници на топлина или подвижни компоненти трябва да са на разстояние най-малко 500 mm от която и да е част от отвора на люка.
 Трябва да бъде възможно изпитвателното устройство с форма на тънка пластина с размери 600 mm × 400 mm и радиус на закръгление на ъглите 200 mm да се придвижи, при хоризонтално положение, от височина 1 m над пода на превозното средство до земната повърхност.
 7.7.5. Пътеки (вж. приложение 4, фигура 6)
 7.7.5.1. Пътеките на превозно средство се проектират и изработват така, че да осигуряват възможност за свободното преминаване на изпитвателно устройство, което се състои от два съосни цилиндъра и обърнат пресечен конус, разположен между тях, като изпитвателното устройство има размерите, посочени в приложение 4, фигура 6.
 Изпитвателното устройство може да влиза в контакт с висящи ремъчни ръкохватки за правостоящи пътници, ако има такива, или други гъвкави обекти, например компоненти на предпазни колани, и трябва да ги избутва лесно настрани.
 При превозните средства от класове I и А изпитвателното устройство, в съответствие с приложение 4, фигура 6, не трябва да влиза в контакт с каквито и да било монитори и екрани, монтирани на тавана над пътеката.
 При превозните средства от класове II, III и B изпитвателното устройство, в съответствие с приложение 4, фигура 6, не трябва да влиза в контакт с каквито и да било монитори или екрани, монтирани на тавана над пътеката, при условие че максималната сила, необходима за преместването на такъв монитор или екран, когато изпитвателното устройство се използва в двете посоки по протежение на пътеката, не надвишава 20 нютона. След като са били отместени от пътя, мониторът или екранът трябва да останат в прибрано положение.
 Ако превозно средство от клас I, II или А е снабдено с преграда, изпитвателното устройство,


text:
в съответствие с приложение 4, фигура 6, може да влиза в контакт с преградата, при условие че максималната сила, необходима за отместването на тази преграда от пътя, не надвишава 50 нютона, измерено в точката на контакт между изпитвателното устройство, съгласно приложение 4, фигура 6, и преградата, и се прилага перпендикулярно на преградата.
 Максималната сила се прилага за двете посоки на движение на изпитвателното устройство.
 Ако превозното средство е оборудвано с подемник в близост до преградата, тя може временно да се блокира докато този подемник работи.
 7.7.5.1.1. Ако пред седалка или ред от седалки няма изход
 7.7.5.1.1.1.
 В случай на седалки, ориентирани напред, предният край на цилиндричното устройство от точка 7.7.5.1 по-горе, трябва да достигне поне до напречната вертикална равнина, допирателна към най-предната точка на облегалката от най-предния ред седалки, и да се задържи в това положение. От тази равнина трябва да е възможно панелът, показан в приложение 4, фигура 7, да се придвижи по такъв начин, че страната на панела, ориентирана в посоката навън от превозното средство, да се премести напред на разстояние 660 mm, като започне от точката на контакт с цилиндричното устройство.
 7.7.5.1.1.2.
 В случай на странично ориентирани седалки предната част на цилиндричното устройство трябва да достигне поне до напречната равнина, която съвпада с вертикалната равнина, минаваща през центъра на предната седалка (вж. приложение 4, фигура 7).
 7.7.5.1.1.3.
 В случай на ориентирани назад седалки предната част на цилиндричното устройство трябва да достигне поне напречната вертикална равнина, която е допирателна към предната страна на възглавницата на предния ред седалки или седалка. (вж. приложение 4, фигура 7).
 7.7.5.2. (Запазено)
 7.7.5.3. При превозни средства от клас III седалките от едната страна или от двете страни на пътеката могат да бъдат от тип, който се премества настрани, като в такъв случай е възможно да се намали широчината на пътеката до стойност съответстваща на диаметъра на долния цилиндър 220 mm, при условие, че при всяка седалка е лесно възможно за лице, стоящо на пътеката, да задейства органа за управление, което да доведе до лесното и, ако е възможно, автоматично връщане на седалката, дори ако тя е натоварена, в положение, съответстващо на минимална широчина на пътеката от 300 mm.
 7.7.5.4. При съчленени превозни средства, изпитвателното устройство, определено в точка 7.7.5.1 по-горе, трябва да може да преминава безпрепятствено през участъка на съчленяването. Никоя част от мекото покритие на този участък, включително части от меката връзка, не трябва да се вдава в пътеката.
 7.7.5.5. В проходите може да се разполагат стъпала. Широчината на тези стъпала не трябва да е по-малка от широчината на пътеката в горния им край.
 7.7.5.6. Не се допускат сгъваеми седалки, позволяващи на пътниците да седят на пътеката. Сгъваеми седалки обаче се допускат в други участъци на превозното средство, ако в отворено (седящо) положение те не пречат на придвижването по пътеката на изпитвателното устройство за пътеки.
 7.7.5.7. Не се допускат странично плъзгащи се седалки, които в някое от своите положения навлизат в пространството на пътеката, освен за превозни средства клас III и ако са подчинени на изискванията, предписани в точка 7.7.5.3 по-горе.
 7.7.5.8.


text:
В случай на превозни средства, за които се прилага точка 7.7.1.9 от настоящото приложение, не е необходимо да има пътека, при условие че са спазени размерите за достъп, посочени в тази точка.
 7.7.5.9. Повърхността на пътеките трябва да бъде противоплъзгаща.
 7.7.6. Наклон на пътеката
 Наклонът на пътеката не трябва да надвишава:
 7.7.6.1.
 Успоредно на надлъжната ос:
 7.7.6.1.1.
 8 % при превозно средство от клас I, II или A, или
 7.7.6.1.2.
 12,5 % при превозно средство от класове III и B, и
 7.7.6.2.
 Напречно на надлъжната ос, 5 % за всички класове.
 7.7.7. Стъпала (вж. приложение 4, фигура 8)
 7.7.7.1. Максималната и минимална височина и минималната дълбочина на стъпалата за пътници при обслужващите и аварийните врати и вътре в превозното средство са определени в приложение 4, фигура 8.
 7.7.7.1.1. Преходът от ниско разположена пътека към по-висока зона за сядане не се счита за стъпало. Вертикалното разстояние обаче между повърхността на пътеката и пода на зоната за сядане не трябва да надвишава 350 mm.
 7.7.7.2. Височината на дадено стъпало се измерва в средата на неговата широчина по външния ръб, а оборудването и налягането за гумите, трябва да съответстват на определените от производителя за технически допустимата максимална маса в натоварено състояние (M).
 7.7.7.3. Височината на първото стъпало спрямо земната повърхност се измерва, когато превозното средство е на равна повърхност и е с масата в готовност за движение, както е определено в точка 2.18 от настоящото правило, а оборудването и налягането на гумите съответстват на определените от производителя за технически допустимата максимална маса в натоварено състояние (M), която се обявява в съответствие с точка 2.19 от настоящото правило.
 7.7.7.4. Когато има повече от едно стъпало, всяко стъпало може да навлиза в площта на вертикалната проекция на следващото стъпало до 100 mm, като проекцията над долното стъпало трябва да оставя свободна повърхност от най-малко 200 mm (вж. приложение 4, фигура 8), а всички защитни ръбове на стъпалата трябва да са така проектирани, че да правят минимален риска от препъване. Всички защитни ръбове трябва визуално да се различават от непосредственото им обкръжение.
 7.7.7.5. Широчината и формата на всяко стъпало трябва да са такива, че да може да бъде поставен правоъгълник на това стъпало, както е посочено в таблицата по-долу, при което не повече от 5 % от площта на съответния правоъгълник да излиза извън стъпалото. При входове с двойни врати всяка половина от входа трябва да изпълнява това изискване.
 Брой пътници
 > 22
 ≤ 22
 Площ
 Първо стъпало (mm)
 400 × 300
 400 × 200
 Други стъпала (mm)
 400 × 200
 400 × 200
 7.7.7.6. Всички стъпала трябва да бъдат с противохлъзгаща повърхност.
 7.7.7.7. Максималният наклон на стъпало във всяка посока не трябва да е по-голям от 5 %.
 7.7.8. Седалки за пътници (включително сгъваеми седалки) и пространство за седящи пътници
 7.7.8.1. Минимална широчина на седалка (вж. приложение 4, фигура 9)
 7.7.8.1.1. Минималната широчина на възглавницата на седалка, размер „F“ (приложение 4, фигура 9), измерена от вертикалната равнина, която минава през центъра на това място за сядане, трябва да бъде:
 7.7.8.1.1.1.
 200 mm за клас I,


text:
II, A или B; или
 7.7.8.1.1.2.
 225 mm за клас III.
 7.7.8.1.2. Минималната широчина на разполагаемото пространство за всяко място за сядане, размер „G“ (приложение 4, фигура 9), измерена от вертикалната равнина, която минава през центъра на това място за сядане на височина между 270 mm и 650 mm над ненатисната възглавница на седалката, не трябва да бъде по-малка от:
 7.7.8.1.2.1.
 250 mm за единични седалки; или
 7.7.8.1.2.2.
 225 mm за непрекъснати редове от седалки за двама или повече пътници.
 7.7.8.1.3. За превозни средства с широчина, ненадвишаваща 2,35 m:
 7.7.8.1.3.1.
 широчината на разполагаемото пространство за всяко място за сядане, измерена от вертикалната равнина, която минава през центъра на това място за сядане на височина между 270 mm и 650 mm над ненатисната възглавница на седалката, трябва да бъде 200 mm (вж. приложение 4, фигура 9A). В случай на съответствие с настоящата точка, изискванията на точка 7.7.8.1.2 по-горе не се прилагат; и
 7.7.8.1.3.2.
 при превозни средства от клас III минималната широчина на възглавницата на седалка, размер „F“ (приложение 4, фигура 9А), измерена от вертикалната равнина, която минава през центъра на това място за сядане, трябва да бъде най-малко 200 mm. В случай на съответствие с настоящата точка, изискванията на точка 7.7.8.1.1.2 по-горе не се прилагат;
 7.7.8.1.4. За превозни средства с капацитет, ненадвишаващ 22 пътници, при седалки, разположени непосредствено до стената на превозното средство, разполагаемото пространство не включва в горната си част триъгълна област с широчина 20 mm и височина 100 mm (вж. приложение 4, фигура 10). Освен това пространството, необходимо за предпазните колани и техните закрепвания, както и за сенника, следва да се разглежда като изключено.
 7.7.8.1.5. При измерване на широчината на пътеката не се взема под внимание дали разполагаемото пространство, определено по-горе, се вдава в пътеката или не.
 7.7.8.2. Минимална дълбочина на възглавницата на седалка (размер „K“, вж. приложение 4, фигура 11)
 Минималната дълбочина на възглавницата на седалка трябва да бъде:
 7.7.8.2.1.
 350 mm при превозни средства от клас I, A или В, и
 7.7.8.2.2.
 400 mm при превозни средства от клас II или клас III.
 7.7.8.3. Височина на възглавницата на седалка (размер „H“, вж. приложение 4, фигура 11a)
 Височината на ненатиснатата възглавница на седалка спрямо пода трябва да бъде такава, че разстоянието от пода до хоризонталната равнина, която е допирателна към предната горна повърхност на възглавницата за седалка, да е между 400 mm и 500 mm. Тази височина може обаче да бъде намалена до не по-малко от 350 mm при дъгата на колело (като се вземат предвид допустимите отклонения в точка 7.7.8.5.2 по-долу) и при отделението на двигателя/предавателната кутия.
 7.7.8.4. Разстояние между седалките (вж. приложение 4, фигура 12)
 7.7.8.4.1. При седалки, гледащи в една и съща посока, разстоянието между предната страна на тапицерията на седалката и задната страна на тапицерията на предната седалка (размер „H“), когато се измерва хоризонтално, и при всички височини над пода между нивото на горната повърхност на възглавницата на седалката и точка на 620 mm над пода, трябва да е не по-малко от:
 H
 Класове I, A и B
 650 mm
 Класове II и III


text:
680 mm
 7.7.8.4.2. Всички измервания се провеждат при ненатиснати възглавница и тапицерия на седалката във вертикалната равнина, която минава през средната линия на единичното място за сядане.
 7.7.8.4.3. При напречни седалки, насочени една към друга, минималното разстояние между предните страни на тапицериите на седалки, насочени една към друга, измерено при най-високите точки на възглавниците на седалките, не трябва да бъде по-малко от 1 300 mm.
 7.7.8.4.4. Измерванията на накланящи се седалки за пътници и регулируеми седалки за водача, трябва да се провеждат, когато техните облегалки и други регулировки са в нормалното положение на използване, посочено от производителя.
 7.7.8.4.5. Ако е налична сгъваема масичка, при измерванията тя е сгъната към облегалката на седалка в прибрано положение.
 7.7.8.4.6. Седалки, монтирани на релси или друга система, която позволява на оператора или на ползвателя лесно да изменя конфигурацията на интериора на превозното средство, трябва да се измерват в нормалното положение на използване, посочено от производителя в заявлението за одобрение.
 7.7.8.5. Пространство за седящи пътници (вж. приложение 4, фигура 13)
 7.7.8.5.1. За седалка, която е зад преграда или друг неподвижен елемент, трябва да се обезпечи минимално свободно пространство пред всяко необходимо пространство за сядане на пътник (както е определено в точка 7.7.8.6 по-долу), както е показано в приложение 4, фигура 13. Преграда, чийто контур отговаря приблизително на този на наклонена облегалка на седалка, може да навлезе в това пространство. При седалки в близост до седалката на водача, в превозни средства от клас A или B, се позволява навлизането на контролното табло, таблото с уреди, органите за превключване на предавките, предното стъкло, сенника, коланите на седалките и устройствата за закрепване на предпазните колани.
 7.7.8.5.2. За седалка, разположена зад друга седалка и/или седалка, обърната към пътеката, трябва да се осигури минимално свободно пространство за краката с дълбочина най-малко 300 mm и широчина съгласно точка 7.7.8.1.1 от настоящото приложение, както е показано в приложение 4, фигура 11б. Допуска се в това пространство да са монтирани крака на седалки, опори за краката на пътниците, както и навлизанията, предвидени в точка 7.7.8.6 по-долу, при условие че остава достатъчно място за краката на пътниците. Това пространство за краката може частично да бъде разположено във и/или над пътеката, но не трябва да представлява препятстване, когато се измерва минималната широчина на пътеката в съответствие с точка 7.7.5. При седалки, разположени покрай седалката на водача, в превозни средства от клас A или B се допускат навлизания от предпазните колани и устройствата за закрепването им.
 7.7.8.5.3. Минималният брой седалки за ползване с предимство, които отговарят на изискванията на приложение 8, точка 3.2, е четири в клас I, две в клас II и една в клас А. При превозни средства от клас III или клас В, за които се прилагат изискванията на приложение 8, минималният брой на седалките за ползване с предимство е 2 в клас III и една в клас B.
 Седалка, която се сгъва, когато не се използва, така че да освободи пътеката, не може да се определя като седалка за ползване с предимство.
 7.7.8.6. Свободна височина над местата за сядане
 7.7.8.6.1. При едноетажни


text:
превозни средства над всяко място за сядане и прилежащото му място за краката, с изключение на седалки, разположени край водача в превозно средство от клас А или В, трябва да има свободно пространство с височина, не по-малка от 900 mm, измерена от най-високата точка на ненатиснатата възглавница на седалката, и най-малко 1 350 mm от средното ниво на пода при пространството за краката. При превозни средства, за които се прилага точка 7.7.1.10 от настоящото приложение, както и за седалки в близост до водача в превозно средство от клас А или В, тези размери могат да бъдат намалени до 1 200 mm, измерено от пода, и 800 mm, измерено от най-високата точка на ненатиснатата възглавница на седалката.
 При двуетажни превозни средства всяко място за сядане трябва да има свободна височина от не по-малко от 900 mm, измерена от най-високата точка на ненатиснатата възглавница на седалката. На горния етаж тази свободна височина може да бъде намалена до 850 mm.
 7.7.8.6.2. Това свободно пространство трябва да се разшири извън зоната, определена от:
 7.7.8.6.2.1.
 надлъжните вертикални равнини, разположени на 200 mm от всяка страна на средната вертикална равнина на мястото за сядане, и
 7.7.8.6.2.2.
 напречна вертикална равнина през най-задната горна точка на облегалката на седалка и напречна вертикална равнина на 280 mm пред най-предната точка на ненатиснатата възглавница на седалка, измерено във всеки от случаите в разполовяващата мястото за сядане вертикална равнина.
 7.7.8.6.3. Следните зони могат да бъдат изключени по ръба на свободното пространство, определено от точка 7.7.8.6.1 и точка 7.7.8.6.2 по-горе:
 7.7.8.6.3.1.
 по отношение на горната част на външни седалки, разположени край вътрешната стена на превозното средство — зона с правоъгълно напречно сечение с височина 150 mm и широчина 100 mm (вж. приложение 4, фигура 14);
 7.7.8.6.3.2.
 по отношение на горната част на външни седалки — зона с триъгълно напречно сечение, чийто връх се намира на 700 mm от най-горната част и чиято основа има широчина 100 mm (вж. приложение 4, фигура 15). Необходимото пространство за предпазни колани и техните закрепвания, както и за сенника, се изключва също;
 7.7.8.6.3.3.
 в случай на вдлъбнатина за крака на външни седалки — зона с площ на напречното сечение не по-голяма от 0,02 m2 (0,03 m2 за превозни средства с нисък под), с максимална широчина не по-голяма от 100 mm (150 mm за превозни средства с нисък под) (вж. приложение 4, фигура 16);
 7.7.8.6.3.4.
 при превозни средства с капацитет, ненадвишаващ 22 пътници, при места за сядане, разположени в близост до задните ъгли на каросерията, външният заден край на свободното пространство, разглеждано в хоризонталната равнина, може да бъде закръглен с радиус, не по-голям от 150 mm (вж. приложение 4, фигура 17).
 7.7.8.6.4. В свободното пространство, определено в точки 7.7.8.6.1, 7.7.8.6.2 и 7.7.8.6.3, допълнително могат да навлизат следните елементи:
 7.7.8.6.4.1.
 облегалката на друга седалка, нейните опори и нейните приставки (например сгъваема масичка);
 7.7.8.6.4.2.
 при моторни превозни средства с капацитет, ненадвишаващ 22 пътници — сводът на калник, при положение че е изпълнено едно от следните две условия:
 7.7.8.6.4.2.1.
 навлизането не пресича средната вертикална равнина на мястото за сядане (вж. приложение


text:
4, фигура 18), или
 7.7.8.6.4.2.2.
 най-близкият край на площта с дълбочина 300 mm, която е на разположение за краката на седящ пътник, навлиза на не повече от 200 mm от края на ненатисната възглавница на седалката и на не повече от 600 mm пред тапицерията на седалката; тези измервания се извършват в средната вертикална равнина на мястото за сядане (вж. приложение 4, фигура 19). В случай на две седалки, ориентирани една срещу друга, това изискване се прилага само за една от седалките, като пространството, оставащо за разполагане на краката на седящите пътници, трябва да е не по-малко от 400 mm;
 7.7.8.6.4.3.
 за седалки, разположени до седалката на водача, в превозно средство с капацитет, ненадвишаващ 22 пътници — навлизането на контролното табло/таблото с уреди, предното стъкло, сенника, коланите на седалките и закрепванията на предпазните колани и предния свод.
 7.7.8.6.4.4.
 навлизания на прозорци, накланящи се спрямо хоризонтална ос, когато са отворени, и техните приспособления.
 7.7.9. Връзка с водача
 7.7.9.1. Превозните средства от класове I, II и A трябва да бъдат снабдени със средства, с помощта на които пътниците да могат да сигнализират на водача да спре превозното средство. Органите за управление на такива средства за връзка трябва да могат да се задействат с дланта на ръката. В цялото превозно средство трябва целесъобразно и равномерно да са разпределени подходящи средства за връзка, които да са на не повече от 1 500 mm от пода; това не изключва възможността за инсталиране по-високо на допълнителни средства за връзка. Органите за управление трябва визуално да се различават от непосредственото си обкръжение. Задействането на органите за управление трябва също да се указва на пътниците чрез един или повече осветени знаци. Знакът трябва да показва надписа „Спиране на автобуса“ или аналогичен текст и/или подходяща пиктограма, и трябва да остава осветен до отварянето на обслужващата врата (или врати). Съчленените превозни средства трябва да имат такива знаци във всяка отделна секция на превозното средство. Двуетажните превозни средства трябва да ги имат на всеки етаж. Разпоредбите на точка 7.6.11.4 се прилагат за всички използвани текстови означения.
 7.7.9.2. Връзка с отделението за екипажа
 Ако от отделението на екипажа няма достъп до отделенията за пътници или това на водача, трябва да са обезпечени средства за връзка между водача и отделението за екипажа.
 7.7.9.3. Връзка с отделението на тоалетната
 Тоалетните помещения трябва да бъдат снабдени със средства за повикване на помощ в спешен случай.
 7.7.10. Машини за топли напитки и готварско оборудване
 7.7.10.1. Машините за топли напитки и готварското оборудване трябва да са така инсталирани или защитени, че да не е вероятно да се разсипе гореща храна или напитка върху пътник вследствие на аварийно спиране или центробежни сили.
 7.7.10.2. Всички седалки за пътници в превозни средства, които са оборудвани с машини за топли напитки или готварско оборудване, трябва да имат съответните средства за поставяне на гореща храна или напитка, докато превозното средство е в движение.
 7.7.11. Врати към вътрешните отделения
 Всяка врата към тоалетна или друго вътрешно отделение:
 7.7.11.1.
 трябва да бъде самозатваряща се и да не е оборудвана с никакво устройство, което да


text:
я държи отворена, ако, когато е отворена, може да пречи на пътниците при аварийна ситуация;
 7.7.11.2.
 не трябва да закрива, когато е отворена, ръкохватки, органи за отваряне или задължителни маркировки, свързани с врата за обслужване, аварийна врата, авариен изход, пожарогасител или комплект за първа помощ;
 7.7.11.3.
 трябва да е снабдена със средства, позволяващи при аварийна ситуация вратата да бъде отворена от външната страна на помещението;
 7.7.11.4.
 не трябва да може да бъде заключвана отвън, освен ако може винаги да бъде отворена отвътре.
 7.7.12. Свързваща стълба на двуетажно превозно средство (вж. приложение 4, фигура 1).
 7.7.12.1. Минималната широчина на свързващата стълба трябва да бъде такава, че да позволява безпрепятствено преминаване на предназначения за изпитване на проходните възможности на обикновените врати шаблон, показан на фигура 1 от приложение 4. Панелът се придвижва нагоре от прохода на долния етаж до последното стъпало на стълбата във вероятната посока на движение на използващия стълбата пътник.
 7.7.12.2. Свързващата стълба трябва да бъде проектирана по такъв начин, че при рязко спиране на движещото се напред превозно средство възможността от изтласкване на пътник към предната част на превозното средство да бъде практически изключена.
 Счита се, че това изискване е удовлетворено, когато е изпълнено поне едно от следните условия:
 7.7.12.2.1.
 посоката на слизането в никоя част от стълбата не съвпада с посоката на движение на превозното средство напред;
 7.7.12.2.2.
 стълбата е оборудвана с ограждащи парапети или аналогични приспособления;
 7.7.12.2.3.
 в горната част на стълбата има автоматично устройство, което не позволява използването на стълбата, когато превозното средство е в движение; това устройство трябва да освобождава безпроблемно достъпа до стълбата в аварийни ситуации.
 7.7.12.3. С помощта на описания в точка 7.7.5.1 цилиндър трябва да се удостовери, че са създадени подходящи условия за достъп от пътеките (на горния и долния етаж) до стълбата.
 7.7.13. Отделение за водача
 7.7.13.1. Водачът трябва да бъде предпазен от правостоящите пътници и от пътниците, които седят непосредствено зад отделението на водача, които могат да бъдат изтласкани в отделението на водача при рязко спиране или смяна на посоката. Счита се, че това изискване е изпълнено, ако:
 7.7.13.1.1.
 задната част на отделението на водача е оградена с преградна стена; или
 7.7.13.1.2
 в случай че седалките на пътниците са разположени непосредствено зад отделението на водача или зад защитно приспособление, или, в случай на превозно средство от клас A или B, те са снабдени с предпазни колани. За превозните средства, които имат пространство на разположение за правостоящи пътници непосредствено зад отделението на водача, вариантът с поставянето на предпазен колан не е приложим. Ако е монтирано, защитното приспособление трябва да отговаря на изискванията, посочени в точки 7.7.13.1.2.1—7.7.13.1.2.3 по-долу (вж. приложение 4, фигура 30).
 7.7.13.1.2.1. Минималната височина на защитната конструкция, измерена от пода, върху който са разположени краката на пътниците, трябва да бъде 800 mm.
 7.7.13.1.2.2. На широчина защитната конструкция трябва да се простира навътре от стената на превозното средство на не по-малко от 100 mm зад надлъжната осева линия на съответното най-вътрешно място за сядане, и във всички случаи — поне до най-вътрешната точка на мястото на водача.
 7.7.13.1.2.3. Разстоянието между горния


text:
ръб на площта, предназначена да държи всякакви предмети (например маса), и горния ръб на защитната конструкция трябва да бъде поне 90 mm.
 7.7.13.2. Отделението на водача трябва да бъде защитено от предмети, които могат да се изтъркулят в него от зоната за пътници, разположена непосредствено зад него, в случай на рязко спиране. Счита се, че това изискване е изпълнено, когато топка с диаметър 50 mm не може да се изтъркули в отделението на водача от зоната за пътници, разположена непосредствено зад него.
 7.7.13.3. Водачът трябва да бъде предпазен от слънцето и от въздействието на отблясъци и отражения, причинявани от изкуственото вътрешно осветление. Всяко осветление, което може вероятно да окаже неблагоприятно и значително въздействие върху зрението на водача, трябва да може да действа само когато превозното средство е в покой.
 7.7.13.4. Превозното средство трябва да бъде снабдено с устройства, които позволяват размразяване и предпазване от изпотяване на предното стъкло.
 7.7.14. Място на водача
 7.7.14.1. Мястото на водача трябва да бъде отделено от другите места.
 7.7.14.2. Облегалката на седалката трябва да бъде извита или пространството на водача трябва да бъде снабдено с подлакътници, разположени по такъв начин, че водачът да не е нито ограничен по време на операциите по маневриране на превозното средство, нито да губи равновесие поради напречните (нормалните) ускорения, които могат да възникнат по време на работа.
 7.7.14.3. Минималната широчина на възглавницата на седалката (размер „F“, вж. приложение 4, фигура 9), измерена от вертикална равнина, минаваща през центъра на мястото за сядане, трябва да бъде:
 7.7.14.3.1.
 200 mm за клас A или B;
 7.7.14.3.2.
 225 mm за клас I, II или III.
 7.7.14.4. Минималната дебелина на възглавницата на седалката (размер „K“, вж. приложение 4, фигура 11а), измерена спрямо вертикалната равнина, минаваща през центъра на мястото за сядане, трябва да бъде:
 7.7.14.4.1.
 350 mm в случай на клас A или B;
 7.7.14.4.2.
 400 mm в случай на клас I, II или III.
 7.7.14.5. Минималната обща широчина на облегалката на седалката, измерена до височина 250 mm над хоризонталната равнина, допирателна към най-горната повърхност на ненатисната възглавница на седалката трябва да бъде 450 mm.
 7.7.14.6. Разстоянието между подлакътниците трябва да гарантира свободно пространство за водача от най-малко 450 mm, както е определено в точка 7.7.14.2 по-горе.
 7.7.14.7. Седалката трябва да бъде регулируема по отношение на нейното надлъжно и вертикално положение и наклона на нейната облегалка. Тя трябва да се заключва автоматично в избраната позиция. Ако е снабдена с въртящ механизъм, тя трябва да се заключва автоматично, когато е в положение за управление на превозното средство. Седалката трябва да бъде оборудвана със система на окачване.
 7.7.14.7.1. Системата на окачване и регулирането на вертикалното положение не са задължителни за превозни средства от клас A или клас B.
 7.8. Изкуствено вътрешно осветление
 7.8.1. Осигурява се вътрешно електрическо осветление за осветяването на:
 7.8.1.1.
 всички отделения за пътници, отделения за екипажа, тоалетни и гъвкавите връзки на съчленените превозни средства;
 7.8.1.2.
 всяко стъпало или стъпала;
 7.8.1.3.
 достъпа към всички изходи и пространството, непосредствено до обслужващата врата или врати, включително всяко приспособление за подпомагане на качването, когато се използва;
 7.8.1.4.


text:
вътрешните обозначения и вътрешните органи за управление на всички изходи;
 7.8.1.5.
 всички места, на които има препятствия;
 7.8.1.6.
 в случай на двуетажно превозно средство без покрив трябва да се осигури най-малко едно устройство за осветяване колкото е възможно по-близо до горния край на всяка стълба, която води до горния етаж.
 7.8.2. Трябва да има най-малко две вериги за вътрешно осветление, като евентуална повреда на едната не трябва да засяга действието на другата. Верига, която обслужва само постоянното осветление на входа и изхода, може да бъде приета за една от тези вериги.
 7.8.3. Превозните средства от класове II, III и В се оборудват със система за аварийно осветление:
 7.8.3.1.
 Водачът трябва да може да задейства системата за аварийно осветление, седейки на своята седалка.
 7.8.3.2.
 Задействането на аварийния механизъм на всяка обслужваща врата или аварийна врата за пътници трябва да задейства системата за аварийно осветление.
 7.8.3.3.
 Системата за аварийно осветление, след като веднъж бъде задействана, трябва да остане активна в продължение най-малко на 30 минути, освен ако не бъде изключена от водача.
 7.8.3.4.
 Захранването на аварийното осветление трябва да е така разположено в превозното средство, че рискът неговото действие да бъде преустановено вследствие на злополука да бъде сведен до минимум.
 7.8.3.5.
 Всички осветителни единици на аварийното осветление трябва да произвеждат бяла светлина.
 7.8.3.6.
 Хомогенността на осветеността, предоставяна от осветлението, се оценява в съответствие със следните критерии:
 7.8.3.7.
 Системата за аварийно осветление трябва да осигурява минимална осветеност от 10 lx непосредствено под всяка осветителна единица в отделението за пътници на височина 750 mm над осевата линия на всички проходи за достъп и пътеки.
 7.8.3.8.
 Хомогенността на осветеността по дължината на отделението за пътници на височина 750 mm над всички проходи за достъп и пътеки трябва да бъде между 0,15 и 2.
 7.8.3.9.
 Системата за аварийно осветление трябва да осигурява минимална осветеност от 1 lx на нивото на пода по осевата линия на всички проходи за достъп и всички пътеки, както и в центъра на всяко стъпало, на нивото на стъпалата.
 7.8.3.10.
 Съответствието с изискванията за хомогенност трябва да бъде демонстрирано в продължение на най-малко 30 минути от задействането на аварийното осветление с измервания, които се извършват на разстояние, не повече от 2 метра.
 7.8.4. Не се изисква отделно осветление за всеки от елементите от точка 7.8.1, при условие че може да се поддържа достатъчна осветеност при нормално ползване.
 7.8.5. Управлението на задължителното вътрешно осветление трябва да бъде с ръчни прекъсвачи, управлявани от водача, или с автоматично управление.
 7.9. Гъвкава връзка на съчленени превозни средства
 7.9.1. Гъвкавата връзка, която осигурява свързването на отделните секции на превозното средство, трябва да е така проектирана и изработена, че да позволява поне едно въртеливо движение около поне една хоризонтална и една вертикална ос.
 7.9.2. Когато съчлененото превозно средство, с масата си в готовност за движение, стои неподвижно върху хоризонтална равна повърхност, не трябва да има непокрита пролука между пода на която и да е от отделните му секции и пода на въртящата се основа или елемента, заместващ тази основа, която да е с широчина, по-голяма от:
 7.9.2.1.
 10


text:
mm, когато всички колела на превозното средство са разположени на едно и също ниво, или
 7.9.2.2.
 20 mm, когато колелата на оста в близост до участъка на съчленяване лежат върху повърхност, която е на разстояние 150 mm над повърхността, върху която се намират колелата на останалите оси.
 7.9.3. Разликата в нивата между пода на отделните секции и пода на въртящата се основа, измерена в мястото на съединяването, не трябва да е по-голяма от:
 7.9.3.1.
 20 mm, при условията, посочени в точка 7.9.2.1 по-горе; или
 7.9.3.2.
 30 mm, при условията, посочени в точка 7.9.2.2 по-горе.
 7.9.4. В съчленените превозни средства трябва да са осигурени средства за физическо предотвратяване на достъпа на пътниците до която и да е част на участъка на съчленяване, където:
 7.9.4.1.
 има непокрита пролука в пода, която не отговаря на изискванията от точка 7.9.2;
 7.9.4.2.
 подът не може да издържа масата на пътниците;
 7.9.4.3.
 движението на стените представлява опасност за пътниците.
 7.10. Поддържане на посоката при съчленени превозни средства
 Когато съчленено превозно средство се движи по права линия, средните надлъжни равнини на отделните му секции трябва да съвпадат и да образуват непрекъсната равнина без каквито и да е отклонения.
 7.11. Парапети и ръкохватки
 7.11.1. Общи изисквания
 7.11.1.1. Парапетите и ръкохватките трябва да бъдат достатъчно здрави.
 7.11.1.2. Те трябва да бъдат проектирани и изработени по такъв начин, че да не представляват опасност от причиняване на телесни повреди на пътниците.
 7.11.1.3. Парапетите и ръкохватките трябва да имат напречно сечение, което позволява на пътниците да ги хващат лесно и здраво. Всеки парапет трябва да осигурява участък с дължина не по-малка от 100 mm за разполагането на ръка. Никой от размерите на сечението не трябва да е по-малък от 20 mm или по-голям от 45 mm в проходите за достъп, с изключение на парапетите на врати и седалки и в случай на превозни средства от класове II, III или B. В тези случаи се допуска разполагане на парапети с минимален размер 15 mm, при условие че някой от другите размери е не по-малък от 25 mm. Парапетите не трябва да имат остри извивки.
 7.11.1.4. Свободното разстояние между парапета или ръкохватката, в по-голямата част от неговата/нейната дължина, и частта от каросерията или стените на превозно средство в непосредствена близост трябва да е най-малко 40 mm. При парапет на врата или седалка обаче или парапет в прохода за достъп на превозно средство от клас II, III или B се допуска минимално свободно разстояние от 35 mm.
 7.11.1.5. Повърхността на всеки парапет, всяка ръкохватка или опора трябва визуално да се различава от непосредственото обкръжение и да бъде устойчива на плъзгане.
 7.11.2. Допълнителни изисквания към парапети и ръкохватки за правостоящи пътници
 7.11.2.1. Осигуряват се достатъчен брой парапети и/или ръкохватки за всяка точка от площта на пода, предназначена за правостоящи пътници в съответствие с точка 7.2.2 За тази цел висящите ръкохватки, ако има такива, могат да се приемат за нормални ръкохватки, при условие че се задържат в своето положение чрез подходящи средства. Счита се, че това изискване е изпълнено, ако при всички възможни местоположения на изпитвателното устройство,


text:
показано в приложение 4, фигура 20 към него, могат да бъдат достигнати с подвижната ръка на устройството най-малко два парапета или две ръкохватки. Изпитвателното устройство да може да се върти свободно около своята вертикална ос.
 7.11.2.2. Когато се прилага процедурата, описана в точка 7.11.2.1 по-горе, трябва да се имат предвид само такива парапети и ръкохватки, които са на разстояние не по-малко от 800 mm и не повече от 1 900 mm от нивото на пода.
 7.11.2.3. За всяко положение, което може да бъде заемано от правостоящ пътник, най-малко един от двата необходими парапета или една от двете необходими ръкохватки трябва да бъде на не повече от 1 500 mm над нивото на пода в съответното място. Това условие не се прилага за участък, разположен в близост до врата, в който при отворено положение вратите или техните механизми биха направили невъзможно използването на съответната ръкохватка. Изключение може да бъде направено също за средата на големи платформи, но сборът от тези изключения не може да надвишава 20 % от общата площ за правостоящи.
 7.11.2.4. Участъците, които може да се заемат от правостоящи пътници и не са отделени чрез седалки от страничните стени или от задната стена на превозното средство, трябва да са обезпечени с хоризонтални парапети, успоредни на стените и разположени на височина между 800 mm и 1 500 mm над нивото на пода.
 7.11.3. Парапети и ръкохватки за обслужващите врати
 7.11.3.1. Отворите на вратите са съоръжени с парапети и/или ръкохватки от всяка страна. При двойни врати това изискване може да бъде изпълнено чрез монтирането на една централна опора или един централен парапет.
 7.11.3.2. Парапетите и/или ръкохватките, които се осигуряват за обслужващите врати, трябва да предоставят точка за хващане на лице, стоящо върху земната повърхност в близост до обслужващата врата или на което и да е от последващите стъпала. Тези точки трябва да са разположени вертикално: на височина между 800 mm и 1 100 mm над земната повърхност или над повърхността на което и да е от стъпалата, а хоризонтално:
 7.11.3.2.1.
 на не повече от 400 mm навътре от външния ръб на първото стъпало — за лице, стоящо на земята в подходящо положение; и
 7.11.3.2.2.
 за положение, подходящо за дадено стъпало — не извън външния ръб на въпросното стъпало и на повече от 600 mm навътре от същия ръб.
 7.11.4. (Запазено)
 7.11.5. Парапети и ръкохватки за свързващите стълби в двуетажни превозни средства.
 7.11.5.1. Трябва да се предвидят подходящи парапети и ръкохватки от всяка страна на всички свързващи стълби. Те трябва да са разположени между 800 mm и 1 100 mm над ръба на всяко стъпало.
 7.11.5.2. Парапетите и/или ръкохватките трябва да предоставят точка за хващане на лице, стоящо на долния или горния етаж непосредствено до свързващата стълба и на всяко от последващите стъпала. Тези точки трябва да са разположени вертикално между 800 mm и 1 100 mm над нивото на долния под или всяка точка да бъде над повърхността на всяко стъпало, и
 7.11.5.2.1.
 за положение, подходящо за пътник, който стои на долния етаж — не повече от 400 mm пред от


text:
най-предния ръб на първото стъпало, и
 7.11.5.2.2.
 за положение, подходящо за определено стъпало — не извън външния ръб на даденото стъпало и на не повече от 600 mm навътре от същия ръб.
 7.12. Ограждане на стълбищни пространства и изложените на опасност предни седалки
 7.12.1. Когато има вероятност, в резултат на внезапно спиране, някой от седящите пътници да залитне напред към стълбищното пространство, трябва да се монтира или защитно ограждение или, в случай на превозно средство от клас А или В, предпазен колан. Където е монтирано защитно ограждение, то трябва да има минимална височина от 800 mm над пода, върху който се намират краката на пътниците, и да се простира навътре от стената на превозното средство на най-малко 100 mm зад надлъжната осева линия на всяко място за сядане, в което пътникът е изложен на риск, или до подпората на най-вътрешното стъпало, в зависимост от това кое от двете разстояния е по-малко.
 7.12.2. Стълбищното пространство на горния етаж на двуетажно превозно средство трябва да бъде обезопасено с ограждащо приспособление с минимална височина от 800 mm измерена от нивото на пода. Долният край на ограждащото приспособление трябва да бъде на височина не по-голяма от 100 mm от нивото на пода.
 7.12.3. Предното стъкло пред пътниците, заемащи крайните предни седалки на горния етаж на двуетажно превозно средство, трябва да бъде снабдено с ограждащо приспособление от омекотяващ материал. Горният край на тази защита трябва да бъде разположен вертикално между 800 mm и 900 mm над пода, върху който се намират краката на пътниците.
 7.12.4. Вертикалната част на всяко стъпало на свързващата стълба в двуетажно превозно средство трябва да бъде затворена.
 7.13. Багажни рафтове и защита на пътниците
 Пътниците в превозно средство трябва да бъдат защитени от предмети, падащи от багажните рафтове при спиране и под въздействието на центробежните сили. Когато са монтирани багажни отделения, те трябва да са проектирани така, че да се изключи падането на багаж в случай на рязко спиране.
 7.14. Подови люкове, ако са монтирани
 7.14.1. Всеки разположен върху пода на превозно средство люк, който не е авариен люк, се монтира и обезопасява по начин, който изключва възможността от неговото разместване или отваряне без използването на инструменти или ключове, като никое от повдигащите или обезопасяващите устройства не трябва да излиза на повече от 8 mm над нивото на пода. Ръбовете на издадените части трябва да са закръглени.
 7.15. Визуални развлекателни средства
 7.15.1. Предназначените за пътниците визуални развлекателни средства, например телевизионни монитори или видеоапарати, се разполагат извън полето на видимост на водача, когато той се намира на обичайното си място, от което управлява превозното средство. Това не изключва използването на телевизионен монитор или подобно устройство, като част от управлението и насочването на превозното средство от водача, например за наблюдение на обслужващите врати.
 7.16. Тролейбуси
 7.16.1. Тролейбусите трябва да отговарят на изискванията от приложение 12.
 7.17. Защита на пътниците в превозни средства без покрив
 Всяко превозно средство без покрив трябва да има:
 7.17.1.
 непрекъснат преден панел по цялата широчина на онази част от превозното средство, която няма покрив, с височина най-малко 1 400


text:
mm от нивото на пода в близост до предния панел;
 7.17.2.
 непрекъсната защита около страните и задните стени на онази част от превозното средство, която няма покрив, с височина, не по-малка от 1 100 mm край страничните стени и 1 200 mm край задната стена на превозното средство, измерена от нивото на пода в близост до панелите. Защитата трябва да се състои от непрекъснати странични и задни панели с височина най-малко 700 mm от общото ниво на пода в близост до панелите, комбинирана с един или повече непрекъснати предпазни парапети, които имат следните характеристики:
 а)
 никой от размерите на напречното сечение не е по-малък от 20 mm, или по-голям от 45 mm;
 б)
 размерът на всякакъв отвор между предпазния парапет и съседен предпазен парапет или панел не надвишава 200 mm;
 в)
 закрепени са здраво към конструкцията на превозното средство;
 г)
 вратите на изходите се разглеждат като част от тази защита.
 7.18. Помощ за виждане и връзка
 В случай на превозно средство без покрив водачът трябва да бъде снабден със средства за виждане, такива като огледало, перископ или видеокамера/монитор, които да позволяват да се наблюдава поведението на пътниците в участъците без покрив. В допълнение трябва да се осигури система за връзка, за да може водачът да се свързва с тези пътници.
 Допълнение
 Проверка на границата на статично накланяне чрез изчисление
 1. Може да се докаже, че превозно средство удовлетворява изискването, определено в точка 7.4 от приложение 3, чрез изчислителен метод, който е одобрен от техническата служба, отговорна за провеждане на изпитванията.
 2. Техническата служба, отговорна за провеждане на изпитванията, може да изиска да се проведат изпитвания върху части на превозното средство, за да се проверят допусканията, направени при изчислението.
 3. Подготовка за изчисленията
 3.1. Превозното средство се представя като пространствена система.
 3.2. Поради местоположението на центъра на тежестта на каросерията на превозното средство и различните размери на пружините на окачването и гумите на превозно средство, в резултат на нормалното (страничното) ускорение осите обикновено не се повдигат едновременно от едната страна на превозното средство. Следователно страничното накланяне на каросерията над всяка ос трябва да бъде установено, като се допусне, че колелата на другата ос(и) остават върху земята.
 3.3. За опростяване трябва да се допусне, че центърът на тежестта на необресорените маси лежи в надлъжната равнина на превозното средство върху линията, минаваща през центъра на оста на въртене на колелото. Малкото изместване на центъра на въртенето в резултат на отклонението на оста може да бъде пренебрегнато. Не следва да се взема под внимание устройството за управление на пневматичното окачване.
 3.4. Вземат се под внимание най-малко следните параметри:
 данни за превозното средство, като междуосие, широчина на колеята и обресорени/необресорени маси, местоположение на центъра на тежестта на превозното средство, деформация, еластично отклонение и коефициент на еластичност на окачването на превозното средство, като се вземат предвид също нелинейността на характеристиките, хоризонталната и вертикалната пружинна константа на гумите, усукването на надстройката и местоположението на центровете на въртене на осите.
 4. Достоверност на метода за изчисление
 4.1. Достоверността на метода за изчисление се определя в съответствие с изискванията


text:
на техническата служба, например, чрез провеждане на сравнително изпитване върху подобно превозно средство.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 4
 ПОЯСНИТЕЛНИ СХЕМИ
 Фигура 1
 Достъп до обслужващите врати
 (вж. приложение 3, точка 7.7.1)
 Изпитвателно устройство 1
 Изпитвателно устройство 2
 Клас на превозно
 Височина на горния панел (mm)
 (Размер „A“, фигура 1)
 Изпитвателно устройство 1
 Изпитвателно устройство 2
 Клас A
 950 (1)
 950
 Клас B
 700 (1)
 950
 Клас I
 1 100
 1 100
 Клас II
 950
 1 100
 Клас III
 850
 1 100
 Фигура 2
 Достъп до обслужващите врати
 (вж. приложение 3, точка 7.7.1.4)
 Фигура 3
 Определяне на свободния участък за достъп до вратата (размери в mm)
 (вж. приложение 3, точка 7.7.1.9.1)
 Фигура 4
 Определяне на свободния участък за достъп до вратата (размери в mm)
 (вж. приложение 3, точка 7.7.1.9.2)
 Фигура 5
 Достъп до аварийни врати
 (вж. приложение 3, точка 7.7.2)
 Фигура 6
 Макет за проверка на пътеката
 Един етаж
 Клас
 B (mm)
 C (mm)
 D (mm)
 E (mm)
 F (mm)
 A
 550
 350
 500 (2)
 1 900 (2)
 900
 B
 450
 300
 300
 1 500
 900
 I
 550
 450 (3)
 500 (2)
 1 900 (2)
 900
 II
 550
 350
 500 (2)
 1 900 (2)
 900
 III
 450
 300 (4)
 500 (2)
 1 900 (2)
 (5)
 900 (5)
 Два етажа
 I
 ДЕ
 550
 450 (3)
 500
 1 800 (6)
 1 020 (6)
 ГЕ
 550
 450 (3)
 500
 1 680
 900
 II
 ДЕ
 550
 350
 500
 1 800 (6)
 1 020 (2)
 ГЕ
 550
 350
 500
 1 680
 900
 III
 ДЕ
 450
 300 (4)
 500
 1 800 (6)
 1 020 (6)
 ГЕ
 450
 300 (4)
 500
 1 680
 900
 Фигура 7
 Ограничаване на пътеката отпред (размери в mm)
 (вж. приложение 3, точка 7.7.5.1.1.1)
 Фигура 8
 Стъпала за пътниците (размери в mm)
 (вж. приложение 3, точка 7.7.7)
 Класове
 I и A
 II, III и B
 Първо стъпало от
 Земната повърхност „D“
 Maкс. височина (mm)
 340 (8)
 380 (8)
 (9)
 (10)
 Mин. дълбочина (mm)
 300 (7)
 Други стъпала „E“
 Maкс. височина (mm)
 250 (11)
 350 (12)
 Мин. височина (mm)
 120
 Mин. дълбочина (mm)
 200
 Забележки:
 1.
 Стъпалата на всяка половина от прохода за достъп до двойна врата трябва да се разглеждат поотделно.
 2.
 „E“ не е необходимо да бъде еднакво за всяко стъпало.
 Фигура 9
 Широчина на пътнически седалки (размери в mm)
 (вж. приложение 3, точка 7.7.8.1)
 G (mm) мин.
 F (mm) мин.
 Непрекъснат ред седалки
 Единични седалки
 200 (13)
 225
 250
 Фигура 9A
 Широчина на пътнически седалки (размери в mm)
 (вж. приложение 3, точка 7.7.8.1.3)
 Непрекъснат ред седалки
 F (mm) мин.
 Непрекъснат ред седалки
 Единични седалки
 200
 200
 200
 Фигура 10
 Допустимо навлизане на нивото на раменете
 Напречен разрез на минималното налично пространство на височината на раменете за седалка в близост до стената на превозното средство
 (вж. приложение 3, точка 7.7.8.1.4)
 Фигура 11а
 Дълбочина и височина на възглавницата на седалка
 (вж. приложение 3, точки 7.7.8.2 и 7.7.8.3)
 Фигура 11б
 Пространство за краката на пътниците, седящи зад седалка, или на седалка, обърната към пътеката
 (вж. приложение 3, точка 7.7.8.5.2)
 Фигура 12
 Разстояние между седалките
 (вж. приложение 3, точка


text:
7.7.8.4)
 H
 Класове I, A и B
 650 mm
 Класове II и III
 680 mm
 Фигура 13
 Пространство за пътници, седящи зад преграда или друга неподвижна конструкция, различна от седалка
 (вж. приложение 3, точка 7.7.8.5.1)
 Фигура 14
 Допустимо навлизане в пространството над седалката (размери в mm)
 Напречно сечение на минималното свободно пространство над мястото за сядане в близост до стената на превозно средство
 (вж. приложение 3, точка 7.7.8.6.3.1)
 Фигура 15
 Допустимо навлизане над мястото за сядане
 (вж. приложение 3, точка 7.7.8.6.3.2)
 I (mm)
 400—500
 (за класове A, B, I и II — най-малко 350 mm при сводовете на калниците и отделението(ята) за двигателя)
 Фигура 16
 Допустимо навлизане в долната част на пространството за пътници (размери в mm)
 (вж. приложение 3, точка 7.7.8.6.3.3)
 (*)
 150 mm в случай на превозни средства с нисък под.
 (**)
 0,03 m2 при превозни средства с нисък под.
 Фигура 17
 Допустимо навлизане при задни ъглови седалки
 Изглед на предписаната площ за седалка (две задни странични седалки)
 (вж. приложение 3, точка 7.7.8.6.3.4)
 Фигура 18
 Допустимо навлизане на свод на калник, който не излиза отвъд вертикалната средна линия на страничната седалка
 (вж. приложение 3, точка 7.7.8.6.4.2.1)
 Фигура 19
 Допустимо навлизане на свод на калник, излизащ отвъд вертикалната средна линия на страничната седалка
 (вж. приложение 3, точка 7.7.8.6.4.2.2)
 Фигура 20
 Устройство за изпитване на разположението на ръкохватки
 (вж. приложение 3, точка 7.11.2.1)
 Фигура 21
 Еталонна инвалидна количка
 (вж. приложение 8, точка 3.6.4)
 Забележка: За ползвател на инвалидна количка, когато е седнал в нея, се добавя 50 mm към общата дължина, а височината става 1 350 mm над нивото на пода.
 Фигура 22
 Минимално свободно пространство за ползвател на инвалидна количка в пространството за инвалидна количка (размери в mm)
 (вж. приложение 8, точка 3.6.1)
 Фигура 23
 Знаци за достъп
 (вж. приложение 8, точки 3.2.8, 3.6.6 и 3.10.4)
 Фигура 23 A
 Пиктограма за ползвател на инвалидна количка
 или
 Цвят: бял символ на син фон
 Размер: диаметър най-малко 130 mm
 Позоваване на принципите за оформление на знаци за сигурност: ISO 3864-1:2002
 Фигура 23 B
 Пиктограма за пътници с ограничена подвижност, различни от ползвателите на инвалидни колички
 Цвят: бял символ на син фон
 Размер: диаметър най-малко 130 mm
 Позоваване на принципите за оформление на знаци за сигурност: ISO 3864-1:2002
 Фигура 23в
 Пиктограма за място за (сгъваеми) детски колички
 Цвят: бял символ на син фон
 Размер: диаметър най-малко 130 mm
 Позоваване на принципите за оформление на знаци за сигурност: ISO 3864-1:2011
 Фигура 24
 (Запазено)
 Фигура 25
 Пространство за краката на пътниците
 (вж. приложение 3, точка 7.7.1.6)
 Фигура 26
 Запазено
 Фигура 27
 Достъп до вратата на водача
 (вж. приложение 3, точка 7.6.1.7.2)
 Фигура 28
 Достъп до вратата на водача
 (вж. приложение 3, точка 7.6.1.9.3)
 Фигура 29
 Пример за облегалка при обърната назад инвалидна количка
 (вж. приложение 8,точка 3.8.6)
 Фигура 30
 (1) За превозни средства от клас А или В долният панел може да бъде отместен хоризонтално спрямо горния панел, при условие че това е в същата посока.
 (2) Височината на горния цилиндър, и с това общата височина, може да се намали със 100 mm във


text:
всяка част на пътеката назад от:
 а)
 напречна равнина, разположена на 1,5 m пред осевата линия на задната ос (най-предната задна ос на превозно средство с повече от една задна ос), и
 б)
 напречна вертикална равнина, разположена по задния ръб на обслужващата врата или на най-задната обслужваща врата, ако има повече от една обслужваща врата.
 (3) Диаметърът на долния цилиндър може да се намали от 450 mm на 400 mm във всяка част на пътеката в посока назад до най-предната от следните две равнини:
 а)
 напречна вертикална равнина, разположена на 1,5 m пред осевата линия на задната ос (най-предната задна ос на превозно средство с повече от една задна ос); и
 б)
 напречна вертикална равнина, разположена по задния ръб на най-задната обслужваща врата между осите.
 В горепосочените случаи всяка отделна секция на съчленено превозно средство трябва да се разглежда отделно.
 (4) 220 mm в случай на странично подвижни седалки (вж. точка 7.7.5.3 от приложение 3).
 (5) В случай на превозно средство, при което част от горния етаж е разположена непосредствено над отделението за водача, общата височина на изпитвателното устройство може да се намали (чрез намаляване на височината на долния цилиндър) от 1 900 mm на 1 680 mm във всяка част на пътеката напред до напречна вертикална равнина, която съвпада с осевата линия на предната ос.
 (6) Общата височина на изпитвателното устройство може да бъде намалена (чрез намаляване на височината на долния цилиндър):
 а)
 от 1 800 mm на 1 680 mm във всяка част на пътеката на долния етаж, намираща се зад напречна вертикална равнина, преминаваща на 1 500 mm пред осевата линия на задната ос (най-предната задна ос на превозно средство с повече от една задна ос),
 б)
 от 1 800 mm на 1 770 mm, ако има обслужваща врата, разположена пред предната ос във всяка част на пътеката между две напречни вертикални равнини, разположени на 800 mm пред и зад осевата линия на предната ос.
 (7) 230 mm за превозни средства с капацитет, ненадвишаващ 22 пътници.
 (8) 700 mm в случай на аварийна врата.
 1 500 mm в случай на аварийна врата на горния етаж на двуетажно превозно средство.
 Максимум 850 mm в случай на аварийна врата на долния етаж на двуетажно превозно средство.
 (9) 430 mm в случай на превозно средство с изцяло механично окачване.
 (10) За най-малко една обслужваща врата; 400 mm за всички останали обслужващи врати.
 (11) 300 mm в случай на стъпала на врата зад най-задната ос.
 (12) 250 mm в пътеки на превозни средства с капацитет, ненадвишаващ 22 пътници.
 (13) 225 за клас III.
 (14) 350 mm при свода на калника и отделението за двигателя.
 (15) 400 mm при превозни средства от класове II и III.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 5
 (Запазено)
 ПРИЛОЖЕНИЕ 6
 Указания за измерване на силите на затваряне при врати с механизирано задействане (вж. приложение 3, точка 7.6.5.6.1.1) и на силите на противодействие при рампи с механизирано задействане (вж. приложение 8, точка 3.11.4.3.3)
 1. ОБЩИ ПОЛОЖЕНИЯ
 Затварянето на врата с механизирано задействане и функционирането на рампа с механизирано задействане са динамични процеси.


text:
Когато движеща се врата или рампата срещне препятствие, резултатът от това е възникването на динамична сила на противодействие, която във времето зависи от няколко фактора (например масата на вратата или рампата, ускорението, размерите).
 2. ОПРЕДЕЛЕНИЯ
 2.1. Силата на затваряне или на противодействие F(t) е функция на времето, която се измерва по външния ръб на вратата или рампата (вж. точка 3.2 по-долу).
 2.2. Максималната сила FS е максималната стойност на силата на затваряне или силата на противодействие.
 2.3. Действителната сила FE е средната стойност на силата на затваряне или силата на противодействие, отнесена към продължителността на импулса:
 2.4. Продължителността на импулса T е времето между t1 и t2:
 T = t2 – t1
 където
 t1
 =
 праг на чувствителност, когато силата на затваряне или силата на противодействие е по-голяма от 50 N;
 t2
 =
 праг на затихване, когато силата на затваряне или силата на противодействие става по-малка от 50 N.
 2.5. Примерната зависимостта между горните параметри е показана на фигура 1 по-долу:
 Фигура 1
 2.6. Силата на притискане или средната сила на противодействие FC е средноаритметичната стойност на действителните сили, измерени последователно няколко пъти в една и съща точка на измерване:
 3. ИЗМЕРВАНИЯ
 3.1. Условия на измерванията:
 3.1.1. Температурен интервал: от 10 °C до 30 °C
 3.1.2. Превозното средство е разположено върху хоризонтална повърхност. При измервания на рампата тази повърхност трябва да бъде снабдена с неподвижно съединен блок или друго подобно устройство, разполагащо с челна страна, срещу която рампата може да противодейства.
 3.2. Точките на измерване трябва да са разположени:
 3.2.1.
 при врати:
 3.2.1.1.
 върху основните затварящи ръбове на вратата:
 една в средата на вратата;
 една на 150 mm над долния ръб на вратата.
 3.2.1.2.
 ако са оборудвани с устройства за предотвратяване на затискането в процеса на отваряне:
 върху вторичните затварящи ръбове на вратата в точката, която се счита за най-опасното място за затискане.
 3.2.2.
 при рампи:
 3.2.2.1.
 върху външния ръб на рампата, разположен перпендикулярно на посоката на нейното движение:
 една в средата на рампата;
 една на 100 mm навътре от всеки от ръбовете, който е успореден на посоката на движение на рампата.
 3.3. Извършват се най-малко три измервания за всяка точка на измерване, за да се определи силата на затискане или средната сила на противодействие в съответствие с точка 2.6 по-горе.
 3.4. Сигналът за силата на затварянето или силата на противодействие се записва, като се използва нискочестотен филтър с гранична честота 100 Hz. Прагът на чувствителност и прагът на затихване се настройват на 50 N, за да се ограничи продължителността на импулса.
 3.5. Отклоненията на показанията от номиналната стойност не трябва да бъдат по-големи от ± 3 %.
 4. ИЗМЕРВАТЕЛНО УСТРОЙСТВО
 4.1. Измервателното устройство се състои от две части: една ръкохватка и един измервателен елемент, представляващ динамометър (вж. фигура 2).
 4.2. Динамометърът има следните характеристики:
 4.2.1.
 Той се състои от два плъзгащи се корпуса с външен размер по диаметъра 100 mm и широчина 115 mm. Във вътрешността на динамометъра се монтира пружина между двата корпуса, така че той да може да бъде притискан, ако се приложи съответна сила.
 4.2.2.
 Коравината


text:
на динамометъра е 10 ± 0,2 N/mm. Максималната деформация на пружината е ограничена до 30 mm, така че да се достигне максимална сила от 300 N.
 Фигура 2
 ПРИЛОЖЕНИЕ 7
 ДОПЪЛНИТЕЛНИ ИЗИСКВАНИЯ ПО ОТНОШЕНИЕ НА ПРЕВОЗНИ СРЕДСТВА ОТ КЛАСОВЕ A И B
 1. Превозните средства от класове A и B трябва да отговарят на изискванията на приложение 3, като:
 а)
 вместо на точка 7.6.3.1 от приложение 3, превозното средство може да отговаря на точка 1.1 от настоящото приложение;
 б)
 вместо на точка 7.6.2 от приложение 3, превозното средство може да отговаря на точка 1.2 от настоящото приложение.
 1.1. Минимални размери за изходите
 Различните видове изходи трябва да са със следните минимални размери:
 Отвор
 Минимални размери
 Забележки
 Обслужваща врата
 Височина на входа
 Клас
 А
 1 650 mm
 B
 1 500 mm
 Височината на входа на обслужващата врата се измерва като вертикалното разстояние, измерено във вертикална равнина, между хоризонталните проекции на средната точка на отвора на вратата и горната повърхност на най-ниското стъпало.
 Височина на отвора
 Височината на отвора на обслужващата врата трябва да е такава, че да позволява свободното преминаване на двойния панел, посочен в точка 7.7.1.1 от приложение 3. Горните ъгли може да бъдат намалени със закръгления с радиус, не по-голям от 150 mm.
 Широчина:
 Единична врата: 650 mm
 Двойна врата: 1 200 mm
 За превозни средства от клас В, при които височината на отвора на обслужващата врата е между 1 400 mm и 1 500 mm, трябва да се прилага минимална широчина на отвора на единичната врата от 750 mm. За всички превозни средства, широчината на която и да е обслужваща врата може да бъде намалена със 100 mm, когато измерването е извършено на нивото на ръкохватките, и с 250 mm, когато навлизащите сводове на калници или задвижващите механизми за автоматично или дистанционно управление на вратите, или наклонът на предното стъкло го изискват.
 Аварийна врата
 Височина: 1 250 mm
 Широчина: 550 mm
 Широчината може да бъде намалена до 300 mm в случаите, когато навлизащите сводове на калници го изискват, при условие че широчината от 550 mm се отнася до минималната височина от 400 mm над най-ниската част на отвора на вратата. Горните ъгли може да бъдат намалени със закръгления с радиус, не по-голям от 150 mm.
 Авариен прозорец
 Площ на отвора: 400 000 mm2
 Трябва да е възможно в тази площ да се впише правоъгълник с размери 500 mm × 700 mm.
 Авариен люк
 Площ на отвора: 450 000 mm2
 Трябва да е възможно в тази площ да се впише правоъгълник с размери 600 mm × 700 mm.
 1.1.1. Превозно средство, по отношение на което се прилага точка 7.7.1.10 от приложение 3, трябва да отговаря на изискванията на точка 7.6.3.1 от приложение 3 или точка 1.1 от настоящото приложение по отношение на аварийни прозорци и аварийни люкове и на следните минимални изисквания по отношение на обслужващите врати и аварийните врати:
 Отвор
 Размери
 Забележки
 Обслужваща врата
 Височина на отвора: 1 100 mm
 Този размер може да бъде намален чрез закръгляване на ъглите на отвора с радиус не по-голям от 150


text:
mm.
 Широчина:
 Единична врата: 650 mm
 Двойна врата: 1 200 mm
 Този размер може да бъде намален чрез закръгляване на ъглите на отвора с радиус не по-голям от 150 mm. Широчината може да бъде намалена със 100 mm, когато измерването е извършено на нивото на ръкохватките, и с 250 mm, когато навлизащите сводове на калници, или задвижващите механизми за автоматично или дистанционно управление на вратите, или наклонът на предното стъкло го изискват.
 Аварийна врата
 Височина: 1 100 mm
 Широчина: 550 mm
 Широчината може да бъде намалена до 300 mm, когато навлизащите сводове на калници го изискват, при условие че широчината от 550 mm се отнася до минималната височина от 400 mm над най-ниската част на отвора на вратата. Горните ъгли може да бъдат намалени със закръгления с радиус, не по-голям от 150 mm.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 8
 НАСТАНЯВАНЕ НА ПЪТНИЦИ С ОГРАНИЧЕНА ПОДВИЖНОСТ И ДОСТЪПНОСТ ЗА ТАКИВА ПЪТНИЦИ
 1. ОБЩИ ПОЛОЖЕНИЯ
 Настоящото приложение съдържа разпоредби, които се прилагат по отношение на превозно средство, проектирано за лесен достъп на пътници с ограничена подвижност и ползватели на инвалидни колички.
 2. ОБХВАТ
 Тези изисквания се прилагат за превозни средства, позволяващи лесен достъп за лица с ограничена подвижност.
 3. ИЗИСКВАНИЯ
 3.1. Стъпала
 Разстоянието от земната повърхност до първото стъпало при поне една обслужваща врата не трябва да надвишава 250 mm — за превозни средства от класове I и A, и 320 mm — за превозни средства от класове II, III и B. В случай че само една обслужваща врата изпълнява това изискване, не бива да има никакво препятствие или обозначение, което да пречи тази врата да се използва както като вход, така и като изход.
 Като алтернатива за превозни средства от класове I и A се допуска разстояние от земната повърхност до първото стъпало, което не надвишава 270 mm, при отвори с две врати — една за вход и една за изход.
 В превозни средства с нисък под се допуска само използването на система за накланяне с цел улесняване на качването, но не е на подвижно стъпало.
 В останалите превозни средства се допуска използването на система за накланяне с цел улесняване на качването и/или на подвижно стъпало.
 Височината на стъпала, намиращи се в проход за достъп към гореспоменатите врати и на пътеката, не трябва да бъде повече от 200 mm за превозни средства от клас I и A и 250 mm за превозни средства от класове II, III и B.
 Преходът от пътека с по-ниско ниво към зоната за седящи места не се счита за стъпало.
 3.2. Седалки и пространства за ползване с предимство от пътници с ограничена подвижност
 3.2.1. Седалките трябва да бъдат обърнати или напред, или назад, и да бъдат разположени в близост до обслужващата врата или врати, подходящи за качване и слизане, и в съответствие с точка 3.1 по-горе.
 3.2.2. Под или в близост до поне една от седалките за ползване с предимство трябва да има достатъчно пространство за куче водач. Това пространство не бива да заема част от пътеката.
 3.2.3. На седалките между местата за сядане и пътеката трябва да се монтират


text:
подлакътници, които да могат лесно да бъдат премествани, така че да позволяват свободен достъп до седалката. В случай на седалки, обърнати една към друга, към една от седалките от страната на пътеката може алтернативно да бъде монтирана вертикална опора. Тази опора трябва да е разположена така, че настаненият на седалката да бъде сигурно придържан на седалката и да е възможен лесен достъп до седалката.
 3.2.4. Минималната широчина на възглавницата на седалка за ползване с предимство, измерена от вертикалната равнина, която минава през центъра на мястото за сядане, трябва да бъде 220 mm от двете страни.
 3.2.5. Височината на ненатисната възглавница на седалката спрямо пода трябва да е такава, че разстоянието от пода до хоризонталната равнина, която е допирателна към предната горна повърхност на възглавницата на седалката, да бъде между 400 mm и 500 mm.
 3.2.6. Мястото за краката при седалките за ползване с предимство, трябва да се простира напред от седалката спрямо вертикалната равнина, минаваща през предния ръб на възглавницата на седалката. Наклонът на мястото за краката не трябва да е по-голям от 8 % в която и да е посока. За превозни средства от класове I и A, вертикалното разстояние между пода на зоната за сядане и прилежащата пътека трябва да е не повече от 250 mm.
 3.2.7. Всяка седалка за ползване с предимство трябва да има свободно пространство с височина, не по-малка от 1 300 mm, за превозни средства от класове I и A, и 900 mm, за превозни средства от клас II, измерена от най-високата точка на ненатисната възглавница на седалката. Това пространство се простира над вертикалната проекция на минималната изисквана широчина на седалката от 440 mm и прилежащото към нея място за краката.
 Допуска се проникване на облегалката на седалка или друг обект в това пространство, при условие че е осигурено минимално свободно вертикално пространство, което се простира на 230 mm напред от възглавницата на седалката. Това разстояние трябва да бъде 300 mm, когато седалката за ползване с предимство е обърната към вертикална преграда с височина над 1 200 mm. Прониквания в периферията на свободните пространства, определени по-горе, се допускат в съответствие с точки 7.7.8.6.3.1—7.7.8.6.3.4 от приложение 3, при което позоваването на свободно пространство съгласно точки 7.7.8.6.1 и 7.7.8.6.2 от приложение 3 се разглежда като позоваване на свободно пространство съгласно определеното по-горе. Може да се прилагат предписанията на точка 7.7.8.1.4 от приложение 3. Издадени места за хващане или парапетите могат да се издават най-много на 100 mm от страничната стена към свободното пространство над вертикалната проекция на пространството за краката, както е посочено в точка 3.4.2 по-долу.
 3.2.8. Превозни средства, оборудвани със седалка за ползване с предимство, трябва да имат пиктограми в съответствие с приложение 4, фигура 23B, които да се виждат отвън, както на близката предна страна на превозното средство, така и непосредствено до съответните обслужващи врати. Вътре в превозното средство трябва да има пиктограма, разположена непосредствено до седалката за ползване с предимство.
 3.3. Устройства за връзка
 3.3.1. В близост до всяка седалка за ползване с предимство, и във всеки участък, предназначен за инвалидни колички,