text:
не се оспорва
 След прилагането на процедурата за вземане на образци, показана на фигура 1 от настоящото приложение, съответствието на масово произвежданите фарове не се оспорва, ако стойностите, измерени на дадените фарове, показват следните отклонения в неблагоприятна посока:
 2.1.1.1. образец А
 A1
 :
 един фар, 0 процента
 един фар, не повече от 20 процента
 A2
 :
 и двата фара, повече от 0 процента
 но не повече от 20 %
 преминава се към образец Б
 2.1.1.2. образец В
 В1
 :
 и двата фара, 0 процента
 2.1.2. или ако условията на точка 1.2.2 за образец А са изпълнени.
 2.2. Случаи, в които съответствието се оспорва
 След прилагането на процедурата за вземане на образци, показана на фигура 1 от настоящото приложение, съответствието на масово произвежданите фарове се оспорва и производителят трябва да приведе производството си в съответствие с изискванията (привеждане в съответствие), ако стойностите, измерени на дадените фарове, показват следните отклонения:
 2.2.1.1. образец А
 A3
 :
 един фар, не повече от 20 процента
 един фар повече от 20 %
 но не повече от 30 %
 2.2.1.2. образец В
 В2
 :
 в случай А2
 един фар повече от 0 %
 но не повече от 20 %
 един фар, не повече от 20 %
 В3
 :
 в случай А2
 един фар, 0 процента
 един фар повече от 20 %
 но не повече от 30 %
 2.2.2. или ако условията на точка 1.2.2 за образец А не са изпълнени.
 2.3. Отмяна на одобрение
 Съответствието се оспорва и се прилага точка 13, ако след извършване на процедурата по избиране на образците, описана във фигура 1 от настоящото приложение, отклоненията при измерените стойности на фаровете, са:
 2.3.1. образец А
 А4
 :
 един фар, не повече от 20 %
 един фар повече от 30 %
 A5
 :
 и двата фара, повече от 20 процента
 2.3.2. образец В
 В4
 :
 в случай А2
 един фар повече от 0 %
 но не повече от 20 %
 един фар повече от 20 %
 В5
 :
 в случай А2
 и двата фара, повече от 20 процента
 В6
 :
 в случай А2
 един фар 0 %
 един фар повече от 30 %
 2.3.3. или ако условията на точка 1.2.2 за образците А и В не са изпълнени.
 3. ПОВТОРНО ВЗЕМАНЕ НА ОБРАЗЦИ
 В случаите на A3, B2 и B3 е необходимо в рамките на два месеца след уведомяването да се извърши повторно вземане на образци — трето вземане на образец С от два фара и четвърто вземане на образец D от два фара, избрани от наличната продукция, произведена след привеждането в съответствие.
 3.1. Съответствието не се оспорва
 След прилагането на процедурата за вземане на образци, показана на фигура 1 от настоящото приложение, съответствието на масово произвежданите фарове не се оспорва, ако стойностите, измерени на дадените фарове, показват следните отклонения:
 3.1.1.1. образец С
 С1
 :
 един фар, 0 процента
 един фар, не повече от 20 %
 С2
 :
 и двата фара, повече от 0 процента
 но не повече от 20 %
 преминава се към образец D
 3.1.1.2. образец D
 D1
 :
 в случай на C2


text:
и двата фара, 0 процента
 3.1.2. или ако условията на точка 1.2.2 за образец С са изпълнени.
 3.2. Случаи, в които съответствието се оспорва
 След прилагането на процедурата за вземане на образци, показана на фигура 1 от настоящото приложение, съответствието на масово произвежданите фарове се оспорва и производителят трябва да приведе продукцията си в съответствие с изискванията (привеждане в съответствие), ако стойностите, измерени на дадените фарове, показват следните отклонения:
 3.2.1.1. образец D
 D2
 :
 в случай на C2
 един фар повече от 0 %
 но не повече от 20 %
 един фар, не повече от 20 %
 3.2.1.2. или ако условията на точка 1.2.2 за образец С не са изпълнени.
 3.3. Отмяна на одобрение
 Съответствието може да се оспори и да се приложат разпоредбите на точка 13, ако след прилагането на процедурата за вземане на образци, показана на фигура 1 от настоящото приложение, отклоненията от измерените стойности на фаровете са:
 3.3.1. образец С
 С3
 :
 един фар, не повече от 20 %
 един фар повече от 20 %
 С4
 :
 и двата фара, повече от 20 процента
 3.3.2. образец D
 D3
 :
 в случай на C2
 един фар 0 или повече от 0 %
 един фар повече от 20 %
 3.3.3. или ако условията на точка 1.2.2 за образците С и D не са изпълнени.
 4. ВЕРТИКАЛНО ОТКЛОНЕНИЕ НА ГРАНИЦАТА МЕЖДУ ОСВЕТЕНАТА И ТЪМНАТА ЗОНА
 По отношение на проверката на вертикалното отклонение на границата между осветената и тъмната зона под въздействието на топлината се прилага следната процедура:
 Един от фаровете на образец А, след процедурата за вземане на образци, описана във фигура 1 от настоящото приложение, се изпитва съгласно процедурата, описана в точка 2.1 от приложение 5, след като се подложи три последователни пъти на цикъла, описан в точка 2.2.2 от приложение 5.
 Счита се, че фарът може да се приеме, ако Δr не превишава 1,5 mrad.
 Ако тази стойност превишава 1,5 mrad, но не е повече от 2,0 mrad, на изпитването се подлага вторият преден фар от образец А, при което средната стойност на отчетените абсолютни стойности на двата образеца не трябва да превишава 1,5 mrad. Ако обаче стойността 1,5 mrad не е спазена за образец А, двата фара от образец В се подлагат на същото изпитване, като стойността на Δr за всеки от тях не трябва да превишава 1,5 mrad.
 Фигура 1
 (1) Буквите в скобите се отнасят за фарове, предназначени за ляво движение.

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
26.4.2007 г. BG Официален вестник на Европейския съюз L 109/3
 ACCORD DE PARTENARIAT
 dans le secteur de la pêche entre la République gabonaise et la Communauté européenne
 LA RÉPUBLIQUE GABONAISE, ci-après dénommée «Gabon»,
 et
 LA COMMUNAUTÉ EUROPÉENNE, ci-après dénommée «Communauté»,
 ci-après dénommées «les parties»,
 CONSIDÉRANT les étroites relations de coopération entre la Communauté et le Gabon, notamment dans le cadre de la
 convention de Cotonou, ainsi que leur désir commun d’intensifier ces relations;
 CONSIDÉRANT le souhait des deux parties de promouvoir l’exploitation responsable des ressources halieutiques par le
 biais de la coopération;
 COMPTE TENU des dispositions de la convention des Nations unies sur le droit de la mer;
 DÉTERMINÉES à appliquer les décisions et les recommandations émanant de la Commission internationale pour la
 conservation des thonidés de l’Atlantique, ci-après dénommée «CICTA»;
 CONSCIENTES de l’importance des principes consacrés par le Code de conduite pour une pêche responsable adopté lors
 de la conférence de la FAO en 1995;
 DÉTERMINÉES à coopérer, dans leur intérêt mutuel, en faveur de l’instauration d’une pêche responsable pour assurer la
 conservation sur le long terme et l’exploitation durable des ressources maritimes biologiques;
 CONVAINCUES que cette coopération doit être fondée sur la complémentarité des initiatives et actions menées tant
 conjointement que par chacune des parties en assurant la cohérence des politiques et la synergie des efforts;
 DÉCIDÉES, à ces fins, à instaurer un dialogue sur la politique sectorielle de la pêche adoptée par le gouvernement du
 Gabon, à procéder à l’identification des moyens appropriés pour assurer la mise en œuvre efficace de cette politique ainsi
 que l’implication dans le processus des opérateurs économiques et de la société civile;
 DÉSIREUSES d’établir les modalités et les conditions régissant les activités de pêche des navires communautaires dans les
 eaux du Gabon, et celles concernant le soutien apporté par la Communauté à l’instauration d’une pêche responsable dans
 ces mêmes eaux;
 RÉSOLUES à poursuivre une coopération économique plus étroite dans le domaine de l’industrie de la pêche et des
 activités qui s’y rattachent, au travers de la constitution et du développement de sociétés mixtes impliquant des entreprises
 des deux parties;
 CONVIENNENT DE CE QUI SUIT:
 Article 1 ressources halieutiques et de développer le secteur de la
 pêche au Gabon,
 Objet
 Le présent accord établit les principes, règles et procédures
 régissant: — les conditions d’accès des navires de pêche communautaires
 aux eaux du Gabon,
 — la coopération relative aux modalités de contrôle des pêches
 — la coopération économique, financière, technique et scien- dans les eaux du Gabon en vue d’assurer le respect des
 tifique dans le domaine de la pêche, en vue de la promotion conditions précitées, l’efficacité des mesures de conservation
 d’une pêche responsable dans les eaux du Gabon pour et de gestion des ressources halieutiques, et la lutte contre la
 assurer la conservation et une exploitation durable des pêche illicite, non déclarée et non réglementée,
 ---pagebreak--- L 109/4 BG Официален вестник на Европейския съюз 26.4.2007 г.
 — les partenariats entre entreprises visant à développer, dans 2. Les parties coopèrent en vue de


text:
la mise en œuvre d’une
 l’intérêt commun, des activités économiques relevant du politique sectorielle de la pêche adoptée par le gouvernement du
 domaine de la pêche et des activités qui s’y rattachent. Gabon et entament à ces fins un dialogue politique concernant
 les réformes nécessaires. Elles se consultent au préalable en vue
 de l’adoption des mesures éventuelles dans ce domaine.
 Article 2
 Définitions
 3. Les parties coopèrent également à la réalisation d’éva-
 Aux fins du présent accord on entend par: luations ex-ante, concomitantes et ex-post, tant conjointement
 qu’à l’initiative unilatérale, des mesures, programmes et actions
 mis en œuvre sur base des dispositions du présent accord.
 a) «autorités du Gabon», le gouvernement du Gabon;
 4. Les parties s’engagent à assurer la mise en œuvre du
 b) «autorités communautaires», la Commission européenne; présent accord selon les principes de la bonne gouvernance
 économique et sociale, et dans le respect de l’état des ressources
 halieutiques.
 c) «eaux du Gabon», les eaux relevant, en matière de pêche, de
 la souveraineté ou de la juridiction du Gabon;
 5. En particulier, l’emploi de marins gabonais et/ou ACP à
 bord des navires communautaires est régi par la déclaration de
 d) «navire de pêche», tout navire équipé en vue de l’exploitation l’Organisation internationale du travail (OIT) sur les principes et
 commerciale des ressources aquatiques vivantes; droits fondamentaux au travail, qui s’applique de plein droit
 dans le cadre des contrats correspondants et des conditions
 générales de travail. Il s’agit en particulier de la liberté d’asso-
 ciation et de la reconnaissance effective du droit à la négociation
 e) «navire communautaire», un navire de pêche battant le collective des travailleurs et de l’élimination de la discrimination
 pavillon d’un État membre de la Communauté et enregistré en matière d’emploi et de profession.
 dans la Communauté;
 Article 4
 f) «commission mixte», une commission constituée de repré-
 sentants de la Communauté et du Gabon tel que spécifié à Coopération dans le domaine scientifique
 l’article 9 du présent accord;
 1. Pendant la durée de l’accord, la Communauté et le Gabon
 s’efforceront de suivre l’évolution de l’état des ressources dans la
 zone de pêche du Gabon.
 g) «transbordement», transfert au port ou en mer d’une partie
 ou de la totalité des captures d’un navire de pêche vers un
 autre navire;
 2. Les deux parties, sur la base des recommandations et de
 résolutions adoptées au sein de la Commission internationale
 h) «circonstances anormales», circonstances autres que des pour la conservation des thonidés de l’Atlantique (CICTA) et à la
 phénomènes naturels, qui échappent au contrôle raisonnable lumière des meilleurs avis scientifiques disponibles, se consultent
 d’une des parties, de nature à empêcher l’exercice de l’activité au sein de la Commission mixte prévue à l’article 9 de l’accord
 de pêche dans les eaux du Gabon. pour adopter, le cas échéant après une réunion scientifique et de
 commun accord, des mesures visant une gestion durable des
 ressources halieutiques affectant les activités des navires commu-
 nautaires.
 Article 3
 Principes et objectifs inspirant la mise en œuvre du présent
 accord
 3. Les parties s’engagent


text:
à se consulter, soit directement y
 1. Les parties s’engagent à promouvoir une pêche compris au niveau de la sous-région dans le cadre du COREP
 responsable dans les eaux du Gabon sur la base des principes (Comité régional des pêches du Golfe de Guinée), soit au sein
 de non-discrimination entre les différentes flottes présentes dans des organisations internationales compétentes, en vue d’assurer
 ces eaux, sans préjudice des accords conclus entre pays en la gestion et la conservation des ressources biologiques dans
 développement d’une même région géographique, y compris l’Atlantique et de coopérer dans le cadre des recherches scienti-
 les accords de réciprocité en matière de pêche. fiques qui s’y rapportent.
 ---pagebreak--- 26.4.2007 г. BG Официален вестник на Европейския съюз L 109/5
 Article 5 b) à l’appui financier de la Communauté à la promotion d’une
 pêche responsable et à l’exploitation durable des ressources
 Accès des navires communautaires aux pêcheries dans les halieutiques dans les eaux du Gabon.
 eaux du Gabon
 1. Le Gabon s’engage à autoriser des navires communautaires
 à exercer des activités de pêche dans sa zone de pêche confor- 2. La composante de la contrepartie financière mentionnée
 mément au présent accord, protocole et annexe compris. au paragraphe 1, point a), ci-dessus est déterminée en fonction
 de l’identification par les deux parties, d’un commun accord et
 conformément aux dispositions établies dans le protocole, des
 objectifs à réaliser dans le cadre de la politique sectorielle de la
 2. Les activités de pêche objet du présent accord sont pêche définie par le gouvernement du Gabon et d’une program-
 soumises aux lois et règlements en vigueur au Gabon. Les mation annuelle et pluriannuelle afférente à sa mise en œuvre.
 autorités du Gabon notifient à la Communauté toute modifi-
 cation de ladite législation.
 3. La contrepartie financière versée par la Communauté est
 payée annuellement selon les modalités établies dans le
 protocole, et sous réserve des dispositions du présent accord
 3. Le Gabon s’engage à prendre toutes les dispositions et du protocole concernant la modification éventuelle de son
 adéquates en ce qui concerne l’application effective des dispo- montant pour cause:
 sitions concernant le contrôle des pêches prévues dans le
 protocole. Les navires communautaires coopèrent avec les
 autorités du Gabon compétentes pour la réalisation de ces
 contrôles. a) de circonstances anormales;
 b) de réduction, d’un commun accord, des possibilités de pêche
 4. La Communauté s’engage à prendre toutes les dispositions accordées aux navires communautaires en application de
 adéquates pour assurer le respect par ses navires des dispositions mesures de gestion des stocks concernés estimées nécessaires
 du présent accord comme de la législation régissant la pêche à la conservation et à l’exploitation durable de la ressource
 dans les eaux relevant de la juridiction du Gabon. sur la base du meilleur avis scientifique disponible;
 c) d’augmentation, d’un commun accord des parties, des possi-
 Article 6 bilités de pêche accordées aux navires communautaires si,
 sur la base du meilleur avis scientifique disponible, l’état
 Licences des ressources le permet;
 1. Les navires communautaires ne peuvent exercer des
 activités de pêche


text:
dans la zone de pêche du Gabon que s’ils
 détiennent une licence de pêche délivrée dans le cadre du d) de réévaluation des conditions de l’appui financier à la mise
 présent accord et de son protocole annexé. en œuvre de la politique sectorielle de la pêche au Gabon
 lorsque les résultats de la programmation annuelle et
 pluriannuelle constatées par les parties le justifient;
 2. La procédure permettant d’obtenir une licence de pêche
 pour un navire, les taxes applicables et le mode de paiement par
 e) de dénonciation du présent accord conformément aux dispo-
 l’armateur sont définis dans l’annexe du protocole.
 sitions de son article 12;
 Article 7 f) de suspension de l’application du présent accord confor-
 mément aux dispositions de son article 13.
 Contrepartie financière
 1. La Communauté verse au Gabon une contrepartie
 financière conformément aux termes et conditions définis Article 8
 dans le protocole et les annexes. Cette contrepartie unique est
 définie à partir de deux composantes relatives, respectivement: Promotion de la coopération au niveau des opérateurs
 économiques et de la société civile
 1. Les parties encouragent la coopération économique, scien-
 tifique et technique dans le secteur de la pêche et les secteurs
 a) à l’accès des navires communautaires aux eaux et ressources connexes. Elles se consultent afin de coordonner les différentes
 halieutiques du Gabon, et actions envisageables à cet égard.
 ---pagebreak--- L 109/6 BG Официален вестник на Европейския съюз 26.4.2007 г.
 2. Les parties s’engagent à promouvoir l’échange d’infor- Article 10
 mations sur les techniques et les engins de pêche, les
 méthodes de conservation et les procédés industriels de trans- Zone géographique d’application
 formation des produits de la pêche.
 Le présent accord s’applique, d’une part, aux territoires où
 s’applique le traité instituant la Communauté européenne,
 dans les conditions prévues par ledit traité, et, d’autre part, au
 territoire du Gabon.
 3. Les parties s’efforcent de créer les conditions propices à la
 promotion des relations entre leurs entreprises, en matière
 technique, économique et commerciale, en favorisant l’instau-
 ration d’un environnement favorable au développement des
 affaires et des investissements. Article 11
 Durée
 Le présent accord s’applique pour une durée de six ans à
 4. Les parties encouragent, en particulier, la constitution de compter de son entrée en vigueur; il est renouvelé par tacite
 sociétés mixtes visant un intérêt mutuel dans le respect systé- reconduction et par périodes supplémentaires de six ans, sauf
 matique de la législation du Gabon et de la législation commu- dénonciation conformément à son article 13.
 nautaire en vigueur.
 Article 12
 Article 9
 Suspension
 Commission mixte
 1. L’application du présent accord peut être suspendue à
 1. Il est institué une commission mixte chargée de contrôler l’initiative d’une des parties en cas de désaccord grave quant à
 l’application du présent accord. La commission mixte exerce les l’application des dispositions y prévues. Cette suspension est
 fonctions suivantes: subordonnée à la notification par écrit de son intention par la
 partie intéressée et au moins trois mois avant la date à laquelle
 cette suspension prendrait effet. Dès réception de cette notifi-
 cation,


text:
les parties se consultent en vue de résoudre leur
 a) contrôler l’exécution, l’interprétation et l’application de différend à l’amiable.
 l’accord et notamment la définition et l’évaluation de la
 mise en œuvre de la programmation annuelle et plurian-
 nuelle visée à l’article 7, paragraphe 2;
 2. Le paiement de la contrepartie financière visée à l’article 7
 est réduit pour la durée de la suspension proportionnellement et
 prorata temporis.
 b) assurer la liaison nécessaire sur des questions d’intérêt
 commun en matière de pêche;
 Article 13
 c) servir de forum pour le règlement à l’amiable des litiges Dénonciation
 auxquels pourraient donner lieu l’interprétation ou l’appli-
 cation de l’accord; 1. Le présent accord peut être dénoncé par une des parties en
 cas d’événements anormaux relatifs, entre autres, à la dégra-
 dation des stocks concernés, à la constatation d’un niveau
 réduit d’utilisation des possibilités de pêche accordées aux
 d) réévaluer, le cas échéant, le niveau des possibilités de pêche navires communautaires, ou au non-respect des engagements
 et, partant, de la contrepartie financière; souscrits par les parties en matière de lutte contre la pêche
 illicite, non déclarée et non réglementée.
 e) toute autre fonction que les parties décident d’un commun
 accord de lui attribuer. 2. La partie intéressée notifie par écrit à l’autre son intention
 de dénoncer l’accord au moins six mois avant le terme de la
 période initiale ou de chaque période supplémentaire.
 2. La commission mixte se réunit au minimum une fois par
 an, alternativement au Gabon et dans la Communauté, sous
 présidence de la partie accueillant la réunion. Elle se réunit en 3. L’envoi de la notification visée au paragraphe précédent
 session extraordinaire à la demande d’une des parties. entraîne l’ouverture de consultations par les parties.
 ---pagebreak--- 26.4.2007 г. BG Официален вестник на Европейския съюз L 109/7
 4. Le paiement de la contrepartie financière visée à l’article 7 la République gabonaise relatif à la pêche au large de la côte
 pour l’année au cours de laquelle la dénonciation prend effet est gabonaise entré en vigueur le 3 décembre 1998.
 réduit proportionnellement et prorata temporis.
 Article 14 Toutefois, le protocole fixant pour la période du 3 décembre
 2005 au 2 décembre 2011 les possibilités de pêche et la contre-
 Protocole et annexe
 partie financière prévues par l’accord de pêche entre la
 Le protocole et l’annexe font partie intégrante du présent Communauté européenne et la République gabonaise
 accord (1). concernant la pêche au large du Gabon reste en application
 pendant la période visée à son article premier, paragraphe 1,
 et devient partie intégrante du présent accord.
 Article 15
 Dispositions applicables de la loi nationale
 Article 17
 Les activités des navires de pêche communautaires opérant dans
 les eaux du Gabon sont régies par la législation applicable au Entrée en vigueur
 Gabon, sauf si l’accord, le présent protocole avec son annexe et
 ses appendices en disposent autrement. Le présent accord, rédigé en double exemplaire en langue
 allemande, anglaise, danoise, espagnole, estonienne, finnoise,
 Article 16 française, grecque, hongroise, italienne, lettone, lituanienne,
 maltaise, néerlandaise, polonaise, portugaise, slovaque, slovène,
 Abrogation


text:
 8.11.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 309/38
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 152/2012
 от 26 юли 2012 година
 за изменение на приложение XX (Околна среда) към Споразумението за ЕИП
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с Протокола за адаптиране на Споразумението за Европейското икономическо пространство, („Споразумението за ЕИП“), и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Приложение XX към Споразумението за ЕИП беше изменено с Решение на Съвместния комитет на ЕИП No 150/2012 от 13 юли 2012 г. (1)
 (2)
 Регламент (ЕС) No 1031/2010 на Комисията от 12 ноември 2010 г. относно графика, управлението и други аспекти на търга на квоти за емисии на парникови газове съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността (2) следва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.
 (3)
 Регламент (ЕС) No 550/2011 на Комисията от 7 юни 2011 г. за определяне съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета на някои ограничения, приложими за използването на международни кредити за намалени емисии от проекти, отнасящи се за технологични газове (3) следва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.
 (4)
 Регламент (ЕС) No 1210/2011 г. на Комисията от 23 ноември 2011 г. за изменение на Регламент (ЕС) No 1031/2010, състоящо се по-специално в определяне на количеството квоти за емисии на парникови газове, подлежащи на тръжна продажба преди 2013 година (4) следва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.
 (5)
 Директива 2009/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. за изменение на Директива 2003/87/ЕО с оглед подобряване и разширяване на схемата за търговия с квоти за емисии на парникови газове на Общността (5) следва да бъде включена в Споразумението за ЕИП.
 (6)
 Решение 2010/2/ЕС на Комисията от 24 декември 2009 г. за определяне, съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, на списък с отрасли и подотрасли, за които сe смята, че са изложени на съществен риск от изтичане на въглерод (6) следва да бъде включено в Споразумението за ЕИП.
 (7)
 Решение 2010/345/ЕС на Комисията от 8 юни 2010 г. за изменение на Решение 2007/589/ЕО по отношение на включването на насоки за мониторинг и докладване на емисиите на парникови газове от улавянето, преноса и съхранението в геоложки обекти на въглероден диоксид (7) следва да бъде включено в Споразумението за ЕИП.
 (8)
 Решение 2010/670/ЕС на Комисията от 3 ноември 2010 г. за определяне на критерии и мерки за финансиране на демонстрационни проекти със стопански характер за безопасно за околната среда улавяне и съхранение в геоложки обекти на CO2, както и за финансирането на демонстрационни проекти за новаторски технологии за възобновяема енергия, чрез схемата за търговия с квоти за емисии на парникови газове в Общността, въведена с Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (8) следва да бъде включено в Споразумението за ЕИП.
 (9)
 Решение 2011/278/ЕС на Комисията от 27 април 2011 г. за определяне на преходни правила за


text:
хармонизираното безплатно разпределение на квоти за емисии съгласно член 10а от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (9) следва да бъде включено в Споразумението за ЕИП.
 (10)
 Решение 2011/540/ЕС на Комисията от 18 август 2011 г. за изменение на Решение 2007/589/ЕО, състоящо се в добавяне на указания за мониторинг и докладване на емисиите на парникови газове, отнасящи се за нови дейности и газове (10) следва да бъде включено в Споразумението за ЕИП.
 (11)
 Решение 2011/745/ЕС на Комисията от 11 ноември 2011 г. за изменение на решения 2010/2/ЕС и 2011/278/ЕС по отношение на отраслите и подотраслите, за които сe смята, че са изложени на значителен риск от изместване на въглеродни емисии (11) следва да бъде включено в Споразумението за ЕИП.
 (12)
 Настоящото решение на Съвместния комитет не засяга автономността на страните по договора във връзка с международните преговори по изменението на климата, по-специално в контекста на Рамковата конвенция на Обединените нации по изменението на климата и Протокола от Киото, или всяко друго международно споразумение по изменение на климата, освен по отношение на аспекти, свързани със схемата на ЕС за търговия с емисии (СТЕ на ЕС), които са включени в Споразумението за ЕИП. Въпреки това държавите от ЕАСТ трябва да отчитат задълженията, поети от тях в Споразумението за ЕИП. Всяка държава от ЕАСТ отговаря за политиката на прилагане и мерките за съответствие с поетите международни задължения по Рамковата конвенция на Организацията на обединените нации по изменение на климата, Протокола от Киото, както и всяко друго международно споразумение, свързано с изменението на климата.
 (13)
 Участието на държавите от ЕАСТ в СТЕ на ЕС не засяга участието на държавите от ЕАСТ в гъвкави инструменти за смекчаване на емисиите.
 (14)
 Разширяването на СТЕ на ЕС по отношение на инсталации в държавите от ЕАСТ предполага увеличение на общото количество квоти в СТЕ на ЕС като цяло в съответствие с членове 9 и 9а от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (12). В част А от допълнението към посочената директива държавите от ЕАСТ предоставят съответните цифри, за да се даде възможност на Комисията да определи общото количество квоти в ЕИП на средногодишна основа.
 (15)
 Комисията информира периодично държавите от ЕАСТ относно преговорите и сключването на споразумения с трети държави, както е посочено в член 11а от Директива 2003/87/ЕО, и последиците, които те биха предизвикали по отношение на използването на удостоверени намаления на емисии (CERs).
 (16)
 При сключване на споразумение съгласно член 11а или член 25 от Директива 2003/87/ЕО държавите от ЕАСТ и техните оператори не се подлагат на дискриминация спрямо държавите-членки на ЕС и операторите им.
 (17)
 Комисията информира периодично държавите от ЕАСТ относно прилагането на член 24а, параграф 1 от Директива 2003/87/ЕО и последиците, които това би могло да има върху размера на квотите в СТЕ на ЕС.
 (18)
 Държавите от ЕАСТ поддържат напълно позицията, че количеството квоти, разпределени чрез търг, се увеличава в СТЕ на ЕС с оглед да се постигне прекратяване на безплатното разпределение на квоти през 2027 г. Държавите от ЕАСТ винаги са имали за цел да увеличат процента


text:
на квоти, които се разпределят срещу заплащане. Държавите от ЕАСТ припомнят адаптация д), както е посочена в член 1, точка 2 от Решение на Съвместния комитет на ЕИП No 146/2007 (13) за включването на Директива 2003/87/ЕО в Споразумението за ЕИП.
 (19)
 Държавите от ЕАСТ ще използват общите тръжни платформи, определени съгласно член 26 от Регламент (ЕС) No 1031/2010, и ще назначат тръжен инспектор, избран съгласно член 24 от посочения регламент за мониторинг на търг на квотите. Поради факта, че държавите от ЕАСТ не участват в съвместната дейност, те не са длъжни да изпълняват специфични задачи в процедурите за възлагане на обществени поръчки за определяне на тръжни платформи и тръжен инспектор. Веднага щом те бъдат определени, всяка държава от ЕАСТ ще положи всички усилия да сключи договор с тях. Комисията, доколкото е възможно, ще се погрижи тръжните платформи да сключат договор с държавите от ЕАСТ при спазване, mutatis mutandis, на същите условия, предвидени за участващите държави — членки на ЕС, в договорите, произтичащи от съвместни процедури за възлагане на обществени поръчки, при условие че държавите от ЕАСТ съберат тръжната продажба на квотите си с квотите на участващите държави — членки на ЕС. По отношение на тръжния инспектор Комисията ще се погрижи, доколкото това е възможно, тръжният инспектор да сключи договор с държавите от ЕАСТ при спазване, mutatis mutandis, на същите условия, приложими за всяка от участващите държави — членки на ЕС, или за неучастващите държави — членки на ЕС, в зависимост от това дали държавите от ЕАСТ решат да съберат тръжната продажба на квотите с квотите на участващите държави — членки на ЕС.
 (20)
 Бюджетните въпроси не са част от Споразумението за ЕИП. Финансовите вноски на държавите от ЕАСТ към държавите — членки на ЕС, се договарят посредством финансовите механизми на ЕИП. Прилагането на разпоредбите на Директива 2003/87/ЕО във връзка с тези въпроси и прилагането на критериите за разпределение между някои държави — членки на ЕС, на определени проценти от общото количество квоти, които ще бъдат отдадени на търг съгласно член 10, параграф 2, букви б) и в) от Директива 2003/87/ЕО и приложения IIа и IIб към нея, следователно не засяга обхвата на Споразумението за ЕИП.
 (21)
 Надзорният орган на ЕАСТ сътрудничи тясно с Комисията, когато е призован да предприеме задачи, отнасящи се до държавите от ЕАСТ, за които отговаря Комисията по отношение на държавите — членки на ЕС, съгласно Директива 2003/87/ЕО, Регламент (ЕО) No 2216/2004 на Комисията (14), Решение 2007/589/ЕО на Комисията (15) и Решение 2006/780/ЕО на Комисията (16). Тези задачи включват inter alia и оценката на националните мерки за изпълнение, посочени в член 11 от Директива 2003/87/ЕО и във всяко заявление за едностранно включване на допълнителни дейности и газове съгласно член 24 от посочената директива,
 ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
 Член 1
 Приложение XX към Споразумението за ЕИП се изменя, както следва:
 1)
 В точка 21ал (Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета) се добавя следното тире:
 „—
 32009 L 0029: Директива 2009/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. (ОВ L 140, 5.6.2009 г., стр.


text:
63).“
 (2)
 Адаптациите в точка 21ал (Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета) се заменят със следното:
 „За целите на настоящото споразумение разпоредбите на директивата се четат по следния начин:
 а)
 без да се засягат бъдещи промени от Съвместния комитет на ЕИП, следва да се отбележи, че следните актове на Общността не са включени в настоящото споразумение:
 i)
 Решение 2002/358/ЕО на Съвета от 25 април 2002 г. за одобрение от името на Европейската общност на Протокола от Киото към Рамковата конвенция на Организацията на обединените нации за промените на климата и съвместното изпълнение на ангажиментите, произтичащи от нея (17);
 ii)
 Решение No 280/2004/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 г. относно механизма за мониторинг на емисиите на парникови газове в Общността и прилагане на Протокола от Киото (18);
 б)
 по времето на включването на директивата в Лихтенщайн няма авиационна дейност, която да се извършва на негова територия, така както е определено в директивата. Лихтенщайн ще спазва директивата, когато на негова територия се осъществява съответната авиационна дейност;
 в)
 в член 3в, параграф 4 се добавя следната алинея:
 “В съответствие с процедурите, посочени в Споразумението, и въз основа на стойностите, предоставени от Надзорния орган на ЕАСТ в сътрудничество с Евроконтрол, Съвместният комитет на ЕИП взема решение относно историческите авиационни емисии за ЕИП като цяло чрез прибавяне на съответните стойности относно полетите в рамките на териториите на държавите от ЕАСТ и между тях, както и относно полетите между държавите от ЕАСТ и трети държави към решението на Комисията при включването на последното в Споразумението за ЕИП.”;
 г)
 в член 3г, параграф 4 се заличава втората алинея;
 д)
 в член 3д, параграф 2 и в член 3е, параграф 4 се добавя следната алинея:
 “До същата дата държавите от ЕАСТ представят получените заявления в Надзорния орган на ЕАСТ, който ги предава бързо на Комисията.”;
 е)
 в член 3д, параграф 3 се добавят следните алинеи:
 “В съответствие с процедурите, установени в Споразумението, и въз основа на стойностите, предоставени от Надзорния орган на ЕАСТ в сътрудничество с Евроконтрол, Съвместният комитет на ЕИП взема решение относно общото количество квоти за ЕИП като цяло, броя на квотите, които ще бъдат продадени чрез търг, броя на квотите в специалния резерв и броя на безплатните квоти, като прибавя съответните стойности за полетите в рамките на териториите на държавите от ЕАСТ и между тях и за полетите между държавите от ЕАСТ и трети държави към решението на Комисията при включването на последното в Споразумението за ЕИП.
 Комисията взема решение относно параметъра за ЕИП като цяло. По време на процеса на вземане на решение Комисията си сътрудничи тясно с Надзорния орган на ЕАСТ. Изчисляването и публикуването, извършвано от държавите от ЕАСТ съгласно член 3д, параграф 4, се извършва след решение на Съвместния комитет на ЕИП за включване на решението, прието от Комисията, в Споразумението за ЕИП.”;
 ж)
 в член 3е, параграф 5 се добавя следната алинея:
 “Комисията взема решение относно параметъра в рамките на ЕИП. По време на процеса на вземане на решение Комисията си сътрудничи тясно с


text:
Надзорния орган на ЕАСТ. Изчисляването и публикуването, извършвано от държавите от ЕАСТ съгласно член 3е, параграф 7, се извършва след решение на Съвместния комитет на ЕИП за включване на решението, прието от Комисията, в Споразумението за ЕИП.”;
 з)
 в член 9 се вмъкват следните алинеи:
 “Повишаването на средното общо годишно количество квоти в СТЕ на ЕС поради разширяване на схемата с цел обхващане на Лихтенщайн и Норвегия в съответствие с параграф 1 трябва да бъдат в съответствие с решенията на Надзорния орган на ЕАСТ относно техните национални разпределителни планове за периода 2008 — 2012 г.
 Повишаването на средното общо годишно количество квоти в СТЕ на ЕС поради разширяване на системата с цел обхващане на Исландия в съответствие с параграф 1 съответства на 23 934 тона еквивалент на CO2.
 По отношение на държавите от ЕАСТ стойностите, които следва да се вземат предвид при изчисляването на количеството квоти за ЕИП като цяло, подлежащи на издаване от 2013 г. нататък в съответствие с настоящия член, са определени в част А от допълнението.”;
 и)
 в член 9а, параграф 1 се добавя следната алинея:
 “За Норвегия средното годишно количество на квотите, издадени по отношение на инсталациите, посочени в настоящия параграф, е 878 850.”;
 й)
 в член 9а, параграф 2 се добавя следната алинея:
 “По отношение на инсталациите в държавите от ЕАСТ, извършващи дейностите, изброени в приложение I, които са включени в схемата на Общността едва от 2013 г. нататък, средните годишни емисии за отчетния период за целите на коригирането са:
 Исландия: 1 862 571 тона еквивалент на CO2.
 Лихтенщайн: 0 тона еквивалент на CO2.
 Норвегия: 5 269 254 тона еквивалент на CO2.”;
 к)
 след член 9а, параграф 4 се добавят следните параграфи:
 “5. По отношение на държавите от ЕАСТ стойностите, които следва да се вземат предвид при коригирането на количеството квоти за ЕИП като цяло, подлежащи на издаване от 2013 г. нататък в съответствие с настоящия член, са определени в част А от допълнението.
 6. Комисията изчислява и коригира годишното количество квоти в ЕИП, подлежащи на издаване от 2013 г. нататък в съответствие с член 9 и настоящия член, с цел да се включат стойностите за държавите от ЕАСТ, както е посочено в част А от допълнението. Комисията публикува коригираните количества квоти в ЕИП за 2013 г. и нататък.”;
 л)
 в член 10, параграф 2 се добавят следните алинеи:
 “За целите на буква а) по отношение на Лихтенщайн и Норвегия техният дял се изчислява въз основа на следните емисии:
 Лихтенщайн: 20 943 тона еквивалент на CO2.
 Норвегия: 18 635 669 тона еквивалент на CO2.
 По отношение на Исландия делът, посочен в буква а), се изчислява въз основа на 36 196 тона еквивалент на CO2, коригиран с 899 645 тона еквивалент на CO2, представляващ делът на проверените емисии за 2005 г. от инсталации, които извършват дейностите, изброени в приложение I, които са включени в схемата на Общността от 2013 г. нататък. По този начин делът на Исландия се изчислява на базата на 935 841 тона еквивалент на CO2.”;
 м)
 член 10, параграф 3 не се прилага


text:
към държавите от ЕАСТ;
 н)
 следната алинея се добавя след петата алинея от член 11а, параграф 8:
 “По отношение на държавите от ЕАСТ стойностите, които следва да се вземат предвид при изчисляването на намаленията в ЕИП в съответствие с петата алинея, са определени в част Б от допълнението.”;
 о)
 в член 16, параграф 3 второто изречение се заменя със следния текст:
 “Държавите от ЕАСТ предвиждат санкции за надвишени емисии, равностойни на тези в държавите — членки на ЕС.”;
 п)
 след член 16, параграф 12 се добавя следният параграф:
 “13. Държавите от ЕАСТ предават всички искания по член 16, параграфи 5 и 10 на Надзорния орган на ЕАСТ, който бързо ги предава на Комисията.”;
 р)
 в член 18а, параграф 1 се добавя следната алинея:
 “Преразпределението на операторите на въздухоплавателни средства към държавите от ЕАСТ следва да настъпи през 2011 г., след изпълнение от страна на оператора на задълженията му за 2010 г. Първоначалната администрираща държава членка може да съгласува различен график относно преразпределението на оператори на въздухоплавателни средства, първоначално разпределени към държава членка въз основа на критериите, споменати в буква б) от настоящия параграф, след изрично искане, представено от оператора в рамките на 6 месеца след датата на приемането от Комисията на списъка на операторите за ЕИП като цяло, предвиден в член 18а, параграф 3, буква б). В този случай преразпределението настъпва не по-късно от 2020 г. с оглед на периода на търгуване, започващ през 2021 г.”;
 с)
 в член 18а, параграф 3, буква б) след текста „оператори на въздухоплавателни средства“ се вмъква текстът „за цялото ЕИП“;
 т)
 в член 18б се добавя следната алинея:
 “За да изпълнят задълженията си по директивата, държавите от ЕАСТ и Надзорният съвет на ЕАСТ могат да поискат съдействие от Евроконтрол или от друга съответна организация и да сключат подходящи споразумения с тези организации.”;
 у)
 в член 20 се добавя следният параграф:
 „4. Издаването, прехвърлянето и отказването на квоти, засягащи държавите от ЕАСТ, техните оператори и операторите на въздухоплавателни средства, администрирани от тях, се записват в независимия регистър на операциите, посочен в параграф 1.
 Централният администратор е компетентен да извършва задачите, посочени в параграфи от 1 до 3, когато въпросът се отнася до държавите от ЕАСТ, техните оператори или операторите на въздухоплавателни средства, администрирани от тях.“;
 ф)
 в член 25 се добавя следният параграф:
 „3. Квотите от системата на Общността включват квоти, издадени или търгувани от държавите от ЕАСТ или техни оператори според системата на Общността. При сключването на споразумение от Общността, посочено в настоящия параграф, между тези квоти не се прави разлика.
 Комисията информира държавите от ЕАСТ на ранен етап относно договарянето и сключването на споразумения или необвързващи договорености съгласно настоящия член.“;
 х)
 държавите от ЕАСТ, участващи в схемата на ЕС за търговия с емисии, ще предоставят информация съгласно съответните изисквания в член 30, параграф 3, първа алинея, като изискванията за докладване по втората алинея не се отнасят за тях;
 ц)
 след приложение V се добавя следното:
 “Допълнение
 ЧАСТ A
 Стойности за държавите от ЕАСТ от значение за изчисляването и коригирането на количеството квоти в


text:
ЕИП, които ще бъдат издадени от 2013 г. нататък съгласно членове 9 и 9а от Директива 2003/87/ЕО
 1. Стойности за държавите от ЕАСТ съгласно член 9
 За определяне на тези числа е приложен линейният коефициент от 1,74 %.
 Исландия
 Цифрите са въз основа на средни годишни проверени емисии от 2005 до 2010 г. от дейности, които по принцип попадат в обхвата на Директива 2003/87/ЕО, през периода 2008 — 2012 г., което съответства на 23 934 квоти.
 Година
 Количество квоти
 2013
 22 684
 2014
 22 268
 2015
 21 851
 2016
 21 435
 2017
 21 018
 2018
 20 602
 2019
 20 186
 2020
 19 769
 Лихтенщайн
 Цифрите са въз основа на средногодишното общо количество квоти от Лихтенщайн за периода 2008 — 2012 г., което съответства на 17 943 квоти, определени в Националния план за разпределение на Лихтенщайн.
 Година
 Количество квоти
 2013
 17 006
 2014
 16 694
 2015
 16 382
 2016
 16 070
 2017
 15 758
 2018
 15 445
 2019
 15 133
 2020
 14 821
 Норвегия
 Цифрите са въз основа на средногодишното общо количество квоти от Норвегия за периода 2008 — 2012 г., което съответства на 14 255 268 квоти, определени в Националния план за разпределение на Норвегия.
 Година
 Количество квоти
 2013
 13 511 143
 2014
 13 263 101
 2015
 13 015 060
 2016
 12 767 018
 2017
 12 518 976
 2018
 12 270 935
 2019
 12 022 893
 2020
 11 774 851
 2. Стойности за държавите от ЕАСТ съгласно член 9а, параграф 1
 За определяне на тези числа е приложен линейният коефициент от 1,74 %.
 Норвегия
 Година
 Количество квоти
 2013
 832 974
 2014
 817 682
 2015
 802 390
 2016
 787 098
 2017
 771 806
 2018
 756 514
 2019
 741 222
 2020
 725 930
 3. Стойности за държавите от ЕАСТ съгласно член 9а, параграф 2
 За определяне на тези цифри е приложен линейният коефициент от 1,74 %.
 Исландия
 Година
 Количество квоти
 2013
 1 732 936
 2014
 1 700 527
 2015
 1 668 119
 2016
 1 635 710
 2017
 1 603 301
 2018
 1 570 892
 2019
 1 538 484
 2020
 1 506 075
 Норвегия
 Година
 Количество квоти
 2013
 4 994 199
 2014
 4 902 514
 2015
 4 810 829
 2016
 4 719 144
 2017
 4 627 459
 2018
 4 535 774
 2019
 4 444 089
 2020
 4 352 404
 ЧАСТ Б
 Стойности за държавите от ЕАСТ от значение за изчисляването на намаленията в ЕИП съгласно на член 11а, параграф 8, пета алинея
 Емисии през 2005 г. от съществуващи сектори (в тонове еквивалент на CO2)
 Емисии през 2005 г. от нови сектори, включени от 2013 г. (в тонове еквивалент на CO2)
 Исландия
 36 196
 899 645
 Лихтенщайн
 18 121
 0
 Норвегия
 19 730 000
 6 140 000”
 3)
 След точка 21ал (Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета) се вмъкват следните точки:
 „21алa.
 32010 R 1031: Регламент (ЕС) No 1031/2010 на Комисията от 12 ноември 2010 г. относно графика, управлението и други аспекти на тръжната продажба на квоти за емисии на парникови газове съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета за


text:
установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността (ОВ L 302, 18.11.2010 г., стр. 1), както е изменен със:
 —
 32011 R 1210: Регламент (ЕС) No 1210/2011 на Комисията от 23 ноември 2011 г. (ОВ L 308, 24.11.2011 г., стр. 2).
 За целите на настоящото споразумение разпоредбите на регламента се четат със следните адаптации:
 а)
 Първото изречение в член 22, параграф 7 се чете, както следва:
 „Държавите от ЕАСТ уведомяват Надзорния орган на ЕАСТ за идентичността на тръжния продавач и неговите данни за контакт, а той препраща информацията до Комисията.“
 б)
 В член 24, параграф 2 се добавят следните изречения:
 „Държавите от ЕАСТ сключват договор с тръжния инспектор, назначен вследствие на съвместна процедура за възлагане на Комисията и държавите членки, за мониторинг на тръжните процеси. В член 25, параграфи 1, 2, 3, 4 и 5 терминът „държави членки“ се разбира като включващ държавите от ЕАСТ.“
 в)
 В член 26, параграфи 1 и 2 се добавя следната алинея:
 „Държавите от ЕАСТ сключват договор с тръжната платформа, определена съвместно от Комисията и участващите държави — членки на ЕС, за продажбата на техните дялове от квоти, които следва да бъдат продадени на търг, когато държавите от ЕАСТ решат да обединят тръжната продажба на техните квоти с квотите на държавите — членки на ЕС, които участват в съвместното действие.“
 г)
 Следното изречение се добавя в член 27, параграф 1 и член 28, параграф 1:
 „Без да се засягат разпоредбите на договора, който ще бъде сключен между държавите от ЕАСТ и тръжната платформа, тръжната платформа, определена след съвместна процедура за възлагане на Комисията и държавите членки, участващи в съвместното действие, може да предоставя гореспоменатите услуги и на държавите от ЕАСТ.“
 д)
 Членове 30 — 32 не се прилагат за държавите от ЕАСТ, при условие че те са сключили договор с тръжните платформи, определени съгласно член 26 в съответствие с адаптация в) по-горе.
 е)
 В член 52, параграф 3 се добавят следните алинеи:
 „Делът на разходите за тръжния инспектор, свързан с тръжна платформа, определена съгласно член 26, параграф 1 или 2, с която държавите от ЕАСТ са сключили договор, се разпределя между държавите членки, участващи в съвместното действие, и държавите от ЕАСТ в съответствие с техните дялове от общия обем на квотите, продавани на търг от съответната тръжна платформа, при условие че държавите от ЕАСТ обединят тръжната продажба на техните квоти с квотите на държавите — членки на ЕС, които участват в съвместното действие.
 Делът на разходите за тръжния инспектор, свързан с тръжна платформа, определена съгласно член 30, параграф 1 или 2, с която държава от ЕАСТ е сключила договор, включително разходите за всеки отчет, изискван съгласно член 25, параграф 4, се поема от съответната държава от ЕАСТ по същия начин, по който това се извършва от държавите — членки на ЕС, които не участват в съвместното действие.“
 21алб.
 32010 D 0002: Решение 2010/2/ЕС на Комисията от 24 декември 2009 г. за определяне, съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, на списък с отрасли и подотрасли,


text:
за които сe смята, че са изложени на съществен риск от изтичане на въглерод (ОВ L 1, 5.1.2010 г., стр. 10), изменено със:
 —
 32011 D 0745: Решение 2011/745/ЕС на Комисията от 11 ноември 2011 г. (ОВ L 299, 17.11.2011 г., стр. 9).
 21алв.
 32011 D 0278: Решение 2011/278/ЕС на Комисията от 27 април 2011 г. за определяне на валидни за целия Европейски съюз преходни правила за хармонизираното безплатно разпределяне на квоти за емисии съгласно член 10а от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 130, 17.5.2011 г., стр. 1), изменено със:
 —
 32011 D 0745: Решение 2011/745/ЕС на Комисията от 11 ноември 2011 г. (ОВ L 299, 17.11.2011 г., стр. 9).
 21алг.
 32010 D 0670: Решение 2010/670/ЕС на Комисията от 3 ноември 2010 г. за определяне на критерии и мерки за финансиране на демонстрационни проекти със стопански характер за безопасно за околната среда улавяне и съхранение в геоложки обекти на CO2, както и за финансирането на демонстрационни проекти за новаторски технологии за възобновяема енергия, чрез схемата за търговия с квоти за емисии на парникови газове в Общността, въведена с Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 290, 6.11.2010 г., стр. 39).
 21алд.
 32011 R 0550: Регламент (ЕС) No 550/2011 на Комисията от 7 юни 2011 г. за определяне съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета на някои ограничения, приложими за използването на международни кредити за намалени емисии от проекти, отнасящи се за технологични газове (ОВ L 149, 8.6.2011 г., стр. 1).“
 4)
 В точка 21ам (Решение 2007/589/ЕО на Комисията) се добавят следните тирета:
 „—
 32010 D 0345: Решение 2010/345/ЕС на Комисията от 8 юни 2010 г. (ОВ L 155, 22.6.2010 г., стр. 34),
 —
 32011 D 0540: Решение 2011/540/ЕС на Комисията от 18 август 2011 г. (ОВ L 244, 21.9.2011 г., стр. 1).“
 Член 2
 Текстовете на регламенти (ЕС) No 1031/2010, (ЕС) No 550/2011 и (ЕС) No 1210/2011, Директива 2009/29/ЕО и решения 2010/2/ЕС, 2010/345/ЕС, 2010/670/ЕС, 2011/278/ЕС, 2011/540/ЕС и 2011/745/ЕС на исландски и норвежки език, които ще бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила на 27 юли 2012 г. или в деня след внасянето на последната нотификация в Съвместния комитет на ЕИП съгласно член 103, параграф 1 от Споразумението за ЕИП, в зависимост от това коя от двете дати е по-късна (19).
 Член 4
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 26 юли 2012 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 Atle LEIKVOLL
 (1) Вж. стр. 35 от настоящия брой на Официален вестник.
 (2) ОВ L 302, 18.11.2010 г., стр. 1.
 (3) ОВ L 149, 8.6.2011 г., стр. 1.
 (4) ОВ L 308, 24.11.2011 г., стр. 2.
 (5) ОВ L 140, 5.6.2009 г., стр. 63.
 (6) ОВ L 1, 5.1.2010 г., стр. 10.
 (7) ОВ L 155, 22.6.2010 г., стр. 34.
 (8) ОВ L 290, 6.11.2010 г., стр. 39.
 (9) ОВ L


text:
130, 17.5.2011 г., стр. 1.
 (10) ОВ L 244, 21.9.2011 г., стр. 1.
 (11) ОВ L 299, 17.11.2011 г., стр. 9.
 (12) ОВ L 275, 25.10.2003 г., стр. 32.
 (13) ОВ L 100, 10.4.2008 г., стр. 92.
 (14) ОВ L 386, 29.12.2004 г., стp. 1.
 (15) ОВ L 229, 31.8.2007 г., стp. 1.
 (16) ОВ L 316, 16.11.2006 г., стp. 12.
 (17) ОВ L 130, 15.5.2002 г., стр. 1.
 (18) ОВ L 49, 19.2.2004 г., стр. 1.“;
 (19) Без отбелязани конституционни изисквания.


text:
 22.3.2018
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 80/30
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 185/2016
 от 23 септември 2016 година
 за изменение на приложение II (Технически правила, стандарти, изпитвания и сертифициране) към Споразумението за ЕИП [2018/443]
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство („Споразумението за ЕИП“) и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Регламент (ЕС) 2016/1120 на Комисията от 11 юли 2016 г. за изменение на приложение IV към Регламент (ЕО) No 1223/2009 на Европейския парламент и на Съвета относно козметичните продукти (1) следва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.
 (2)
 Регламент (ЕС) 2016/1121 на Комисията от 11 юли 2016 г. за изменение на приложение V към Регламент (ЕО) No 1223/2009 на Европейския парламент и на Съвета относно козметичните продукти (2) следва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.
 (3)
 Регламент (ЕС) 2016/1143 на Комисията от 13 юли 2016 г. за изменение на приложение VI към Регламент (ЕО) No 1223/2009 на Европейския парламент и на Съвета относно козметичните продукти (3) следва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.
 (4)
 Поради това приложение II към Споразумението за ЕИП следва да бъде съответно изменено,
 ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
 Член 1
 Към точка 1а (Регламент (ЕО) No 1223/2009 на Европейския парламент и на Съвета) от глава XVI от приложение II към Споразумението за ЕИП се добавят следните тирета:
 „—
 32016 R 1120: Регламент (ЕС) 2016/1120 на Комисията от 11 юли 2016 г. (ОВ L 187, 12.7.2016 г., стр. 1),
 —
 32016 R 1121: Регламент (ЕС) 2016/1121 на Комисията от 11 юли 2016 г. (ОВ L 187, 12.7.2016 г., стр. 4),
 —
 32016 R 1143: Регламент (ЕС) 2016/1143 на Комисията от 13 юли 2016 г. (ОВ L 189, 14.7.2016 г., стр. 40)“.
 Член 2
 Текстовете на регламенти (ЕС) 2016/1120, (ЕС) 2016/1121 и (ЕС) 2016/1143 на исландски и норвежки език, които ще бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила на 24 септември 2016 г., при условие че са внесени всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението за ЕИП (*1).
 Член 4
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 23 септември 2016 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 Bergdís ELLERTSDÓTTIR
 (1) ОВ L 187, 12.7.2016 г., стр. 1.
 (2) ОВ L 187, 12.7.2016 г., стр. 4.
 (3) ОВ L 189, 14.7.2016 г., стр. 40.
 (*1) Без отбелязани конституционни изисквания.


text:
 13.12.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 341/18
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 167/2012
 от 28 септември 2012 година
 за изменение на приложение IX (Финансови услуги) към Споразумението за ЕИП
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство („Споразумението за ЕИП“), и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Директива 2010/73/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 г. за изменение на Директива 2003/71/ЕО относно проспекта, който следва да се публикува, когато публично се предлагат ценни книжа или когато се допускат ценни книжа до търгуване, и за изменение на Директива 2004/109/ЕО относно хармонизиране изискванията за прозрачност по отношение на информацията за издателите, чиито ценни книжа са допуснати за търгуване на регулиран пазар (1) трябва да бъде включена в Споразумението за ЕИП.
 (2)
 Поради това приложение IХ към Споразумението за ЕИП следва да бъде съответно изменено,
 ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
 Член 1
 Приложение IХ към Споразумението за ЕИП се изменя, както следва:
 1.
 В точка 29б (Директива 2003/71/ЕО на Европейския парламент и на Съвета) се добавя следното:
 „, изменена със:
 —
 32010 L 0073: Директива 2010/73/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 г. (ОВ L 327, 11.12.2010 г., стр. 1).“
 2.
 В точка 29г (Директива 2004/109/ЕО на Европейския парламент и на Съвета) се добавя следното:
 „, изменена със:
 —
 32010 L 0073: Директива 2010/73/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 г. (ОВ L 327, 11.12.2010 г., стр. 1).“
 Член 2
 Текстовете на Директива 2010/73/ЕС на исландски и норвежки език, които се публикуват в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила на 29 септември 2012 г., при условие че са направени всички нотификации до Съвместния комитет на ЕИП съгласно член 103, параграф 1 от Споразумението за ЕИП (2).
 Член 4
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 28 септември 2012 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 Atle LEIKVOLL
 (1) ОВ L 327, 11.12.2010 г., стр. 1.
 (2) Посочени са конституционни изисквания.


text:
 30.12.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 344/15
 РЕШЕНИЕ No 1/2015 НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ ЕС—АНДОРА
 от 11 декември 2015 година
 за замяна на Допълнението относно определението на понятието „продукти с произход“ и методи за административно сътрудничество към Споразумението под формата на размяна на писма между Европейската икономическа общност и Княжество Андора [2015/2468]
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ,
 като взе предвид Споразумението между Европейската икономическа общност и Княжество Андора (1), и по-специално член 11 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 В член 11 от Споразумението между Европейската икономическа общност и Княжество Андора („Споразумението“) се съдържа препратка към Допълнението относно определението на понятието „правилата за произход“ и методи за административно сътрудничество („Допълнението“).
 (2)
 В член 17, параграф 8 от Споразумението е предвидено, че Съвместният комитет може да вземе решение за изменение на разпоредбите на Допълнението.
 (3)
 За да се увеличи правната сигурност за операторите и да се гарантира еднакво прилагане от двете страни Допълнението следва да се измени, така че да се отчетат промените на правилата за произход в паневросредиземноморския регион, въведени с Регионалната конвенция за паневросредиземноморските преференциални правила за произход (2) („Конвенцията“).
 (4)
 За да се осигури правилното функциониране на Споразумението Съвместният комитет следва да замени изцяло Допълнението с нов текст, в който да са включени всички съответни разпоредби с цел да се улесни работата на ползващите го лица и митническите органи,
 ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
 Член 1
 Допълнението относно определението на понятието „продукти с произход“ и методи за административно сътрудничество към Споразумението под формата на размяна на писма между Европейската икономическа общност и Княжество Андора се заменя с текста от приложението към настоящото решение.
 Член 2
 Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
 То се прилага от 1 януари 2016 г.
 Съставено в Брюксел на 11 декември 2015 година.
 За Съвместния комитет
 Председател
 Maria UBACH
 (1) ОВ L 374, 31.12.1990 г., стр. 16.
 (2) ОВ L 54, 26.2.2013 г., стр. 4.
 ПРИЛОЖЕНИЕ
 Допълнение относно определението на понятието „продукти с произход“ и методите за административно сътрудничество
 СЪДЪРЖАНИЕ
 ДЯЛ I
 ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
 Член 1
 Определения
 ДЯЛ II
 ОПРЕДЕЛЕНИЕ НА ПОНЯТИЕТО „ПРОДУКТИ С ПРОИЗХОД“
 Член 2
 Общи изисквания
 Член 3
 Двустранна кумулация на произход
 Член 4
 Изцяло получени продукти
 Член 5
 Достатъчно обработени или преработени продукти
 Член 6
 Недостатъчна обработка или преработка
 Член 7
 Единица за оценка
 Член 8
 Комплекти
 Член 9
 Неутрални елементи
 ДЯЛ III
 ТЕРИТОРИАЛНИ ИЗИСКВАНИЯ
 Член 10
 Принцип на териториалност
 Член 11
 Директен транспорт
 Член 12
 Изложения
 ДЯЛ IV
 ВЪЗСТАНОВЯВАНЕ ИЛИ ОСВОБОЖДАВАНЕ
 Член 13
 Забрана за възстановяване на мита или за освобождаване от мита
 ДЯЛ V
 ДОКАЗАТЕЛСТВО ЗА ПРОИЗХОД
 Член 14
 Общи изисквания
 Член 15
 Процедура по издаване на сертификат за движение EUR.1
 Член 16
 Сертификати за движение EUR.1, издадени впоследствие
 Член 17
 Издаване на дубликат на сертификат за движение EUR.1
 Член 18
 Издаване на сертификат за движение EUR.1 въз основа на предварително издадено или изготвено доказателство за произход
 Член 19
 Счетоводно разделяне
 Член 20
 Условия за изготвяне на декларация за произход
 Член 21
 Одобрен износител
 Член 22
 Валидност на доказателството за произход
 Член 23
 Представяне на доказателството


text:
за произход
 Член 24
 Освобождаване от изискването за доказателство за произход
 Член 25
 Подкрепящи документи
 Член 26
 Съхранение на доказателството за произход и подкрепящите документи
 Член 27
 Несъответствия и технически грешки
 Член 28
 Суми, изразени в евро
 ДЯЛ VI
 ДОГОВОРЕНОСТИ ЗА АДМИНИСТРАТИВНО СЪТРУДНИЧЕСТВО
 Член 29
 Административно сътрудничество
 Член 30
 Проверка на доказателствата за произход
 Член 31
 Уреждане на спорове
 Член 32
 Санкции
 Член 33
 Свободни зони
 ДЯЛ VII
 СЕУТА И МЕЛИЛА
 Член 34
 Прилагане на допълнението
 Член 35
 Специални изисквания
 ДЯЛ VIII
 ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
 Член 36
 Изменения на допълнението
 Списък на приложенията
 Приложение I:
 Уводни бележки към списъка в приложение II
 Приложение II:
 Списък на операциите по обработка или преработка, които следва да претърпят материалите без произход, за да може произведеният продукт да придобие статут на продукт с произход
 Приложение III:
 Образец на сертификат за движение EUR.1 и образец на заявление за издаване на сертификат за движение EUR.1
 Приложение IV:
 Текст на декларацията за произход
 Съвместни декларации
 Съвместна декларация относно Република Сан Марино
 Съвместна декларация за преразглеждане на правилата за произход, които се съдържат в Допълнението относно определението на понятието „продукти с произход“ и методите за административно сътрудничество
 ДЯЛ I
 ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
 Член 1
 Определения
 За целите на настоящото допълнение:
 а)
 „производство“ означава всеки вид обработка или преработка, включително сглобяване или специфични операции;
 б)
 „материал“ означава всяка съставка, суровина, компонент или част и т.н., използвани при производството на продукт;
 в)
 „продукт“ означава продуктът, който се произвежда, дори когато той е предназначен за последващо използване в друга производствена операция;
 г)
 „стоки“ означава както материалите, така и продуктите;
 д)
 „митническа стойност“ означава стойността, определена в съответствие със споразумението за прилагане на член VII на Общото споразумение за митата и търговията от 1994 г.;
 е)
 „цена на производител“ означава цената „ex works“ (франко завод), платена за продукта на производителя в страната, в чието предприятие е извършена последната обработка или преработка, при условие че цената включва стойността на всички използвани материали, намалена с всички вътрешни данъци, които са или могат да бъдат възстановени след износа на получения продукт;
 ж)
 „стойност на материалите“ означава митническата стойност в момента на вноса на използваните материали без произход или, ако тя не е известна и не може да бъде установена, първата установима цена, заплатена за материалите в страната износител;
 з)
 „стойност на материалите с произход“ означава стойността на такива материали, както е определена в буква ж), прилагана mutatis mutandis;
 и)
 „добавена стойност“ означава цената на производител, намалена с митническата стойност на всеки от вложените материали с произход от другата страна, по отношение на които се прилага кумулация, или, когато митническата стойност е неизвестна или не може да бъде установена, първата установима цена, заплатена за материалите в страната износител;
 й)
 „глави“ и „позиции“ означават главите и позициите (четирицифрените кодове), използвани в номенклатурата, съставляваща Хармонизираната система за описание и кодиране на стоките, наричана в настоящото допълнение „Хармонизираната система“ или „ХС“;
 к)
 „класиран“ се отнася за класирането на продукт или материал в дадена позиция;
 л)
 „пратка“ означава продукти, които са изпратени едновременно от един износител до един получател или са обхванати


text:
от само един транспортен документ, който обхваща техния превоз от износителя до получателя, или, при отсъствието на такъв документ, от само една фактура;
 м)
 „територии“ включва териториалните води;
 н)
 „страна“ означава една, няколко или всички държави — членки на Европейския съюз, Европейският съюз или Андора;
 о)
 „митнически органи“ означава за Европейския съюз който и да било от митническите органи на държавите — членки на Европейския съюз.
 ДЯЛ II
 ОПРЕДЕЛЕНИЕ НА ПОНЯТИЕТО„ПРОДУКТИ С ПРОИЗХОД“
 Член 2
 Общи изисквания
 За целите на изпълнението на член 11, параграф 1 от споразумението следните продукти се считат за продукти с произход от дадена страна:
 а)
 продуктите, изцяло получени в страна по смисъла на член 4;
 б)
 продуктите, получени в една страна, в които са вложени материали, които не са изцяло получени в нея, при условие че тези материали са претърпели достатъчна обработка или преработка в съответната страна по смисъла на член 5.
 Член 3
 Двустранна кумулация на произход
 Независимо от член 2 материалите с произход от една от страните се разглеждат като материали с произход от другата страна, когато са вложени в продукт, който е получен там. Не е необходимо тези материали да се претърпели достатъчна обработка или преработка, при условие че са преминали през обработка и преработка, надхвърлящи определените в член 6.
 Член 4
 Изцяло получени продукти
 1. Следните продукти се считат за изцяло получени в дадена страна:
 а)
 минерални продукти, извлечени от нейните почви или от нейното морско дъно;
 б)
 растителни продукти, отгледани там;
 в)
 живи животни, родени и отгледани там;
 г)
 продукти от живи животни, отгледани там;
 д)
 продукти, получени чрез лов или риболов, извършен там;
 е)
 продукти от морския риболов и другите продукти, извлечени от морето извън териториалните води на страната износител от нейните плавателни съдове;
 ж)
 продукти, произведени на борда на нейните кораби фабрики изключително от продуктите, посочени в буква е);
 з)
 събрани там употребявани изделия, годни единствено за извличане на суровините;
 и)
 отпадъци и скрап, които са резултат на производствени операции, извършвани там;
 й)
 продуктите, извлечени от морската почва или подпочвените пластове извън териториалните ѝ води, при условие че тя единствено притежава правото да обработва почвените или подпочвените пластове;
 к)
 стоките, произведени там изключително от продуктите, описани в букви а) — ѝ).
 2. Понятията „нейните плавателни съдове“ и „нейните кораби фабрики“ в параграф 1, букви е) и ж) се прилагат само за плавателните съдове и корабите фабрики:
 а)
 които са регистрирани или се водят на отчет в държава — членка на Европейския съюз, или в Андора;
 б)
 които плават под знамето на държава — членка на Европейския съюз, или на Андора;
 в)
 които са притежание в размер най-малко от 50 % на граждани на държави — членки на Европейския съюз, или Андора, или на дружество със седалище в държава — членка на Европейския съюз, или в Андора, на което управителят или управителите, председателят на съвета на директорите или надзорния съвет и мнозинството от членовете на тези съвети са граждани на държави — членки на Европейския съюз, или на Андора и най-малко половината от капитала на което освен това принадлежи,


text:
в случая на събирателно дружество или дружество с ограничена отговорност, на държави — членки на Европейския съюз, или на Андора или на публични органи или граждани на тези страни;
 г)
 на които капитанът и целият офицерски състав са граждани на държави — членки на Европейския съюз, или на Андора;
 и
 д)
 на които най-малко 75 % от екипажа са граждани на държави — членки на Европейския съюз, или на Андора.
 Член 5
 Достатъчно обработени или преработени продукти
 1. За целите на член 2 продуктите, които не са изцяло получени, се считат за достатъчно обработени или преработени, когато са изпълнени условията, предвидени в списъка в приложение II към настоящото допълнение.
 Посочените по-горе условия указват обработката или преработката, която трябва да се извърши върху използваните при производството материали без произход, и се прилагат единствено за такива материали. Ако продукт, който е придобил произход чрез изпълнение на условията, предвидени в списъка, се използва при производството на друг продукт, условията, приложими за продукта, в който той се влага, не се прилагат за него и не се вземат предвид материалите без произход, които е възможно да са били използвани при неговото производство.
 2. Независимо от разпоредбите на параграф 1 материалите без произход, които съгласно условията, предвидени в списъка в приложение II към настоящото допълнение, не следва да се използват при производството на даден продукт, могат все пак да бъдат използвани, при условие че:
 а)
 общата им стойност не надхвърля 10 % от цената на производител за продукта;
 б)
 при прилагането на настоящия параграф не се превишава никоя от процентните стойности, посочени в списъка за максималните стойности на материалите без произход.
 3. Параграфи 1 и 2 се прилагат при условията на разпоредбите на член 6.
 Член 6
 Недостатъчна обработка или преработка
 1. Без да се засяга параграф 2, следните операции се считат за недостатъчна обработка или преработка за придаване на статут на продукти с произход, независимо от това дали са изпълнени изискванията на член 5:
 а)
 операциите по съхранение, гарантиращи запазването на продуктите в добро състояние при превоз или складиране;
 б)
 разделянето или събирането в пакети;
 в)
 измиването, почистването; отстраняването на прах, окисни и маслени покрития, покрития от бои или други покрития;
 г)
 гладенето с ютии или гладачни преси на текстилни изделия;
 д)
 простите операции по боядисване и полиране;
 е)
 лющенето, частичното или цялостното избелване, полирането и гланцирането на житни растения и ориз;
 ж)
 операциите по оцветяване на захар или оформянето ѝ на бучки;
 з)
 беленето, изваждането на костилки и чистенето от черупки на плодове, ядки и зеленчуци;
 и)
 подострянето, простото смилане или простото нарязване;
 й)
 пресяването, отделянето, сортирането, класирането, категоризиране, съчетаването (включително окомплектуването на изделията);
 к)
 простото поставяне в бутилки, метални кутии, флакони, торби, кашони, кутии, закрепването върху подложки или плочи и всички други прости операции по опаковане;
 л)
 поставянето или отпечатването на маркировки, знаци, емблеми и други подобни отличителни знаци върху продуктите и техните опаковки;
 м)
 простото смесване на продукти, независимо от това дали са от различни видове;
 н)
 смесването на захар с всеки материал;
 о)
 простото сглобяване на частите на изделия, така че


text:
да се получи завършено изделие, или разглобяването на продукти на частите им;
 п)
 комбинацията от две или повече операции, посочени в букви а) — н);
 р)
 клането на животни.
 2. Всички операции, извършени в дадена страна върху продукт, се разглеждат заедно, когато се определя дали претърпяната от продукта обработка или преработка трябва да се счита за недостатъчна по смисъла на параграф 1
 Член 7
 Единица за оценка
 1. Единицата за оценка за целите на прилагането на разпоредбите на настоящото допълнение е конкретният продукт, който се счита за основна единица при определяне на класирането по номенклатурата на Хармонизираната система.
 Следователно:
 а)
 когато един продукт, съставен от група или сбор от изделия, е класиран съгласно изискванията на Хармонизираната система в една-единствена позиция, цялата съвкупност съставлява единицата за оценка;
 б)
 когато една пратка се състои от определен брой идентични продукти, класирани в една и съща позиция на Хармонизираната система, всеки продукт трябва да се разглежда отделно, когато се прилагат разпоредбите на настоящото допълнение.
 2. Когато по смисъла на общо правило 5 на Хармонизираната система опаковката е включена в продукта за целите на класирането, тя се включва за целите на определянето на произхода.
 Член 8
 Комплекти
 Комплектите съгласно определеното в общо правило 3 на Хармонизираната система се считат за продукти с произход, когато съставящите ги продукти са с произход. Въпреки това, когато един комплект е съставен от продукти с произход и от такива без произход, като цяло се счита, че комплектът е с произход, при условие че стойността на продуктите без произход не надхвърля 15 % от цената на производител за комплекта.
 Член 9
 Неутрални елементи
 За да се определи дали даден продукт е продукт с произход, не е необходимо да се определя произходът на следните елементи, които може да се използват при неговото производство:
 а)
 енергия и гориво;
 б)
 съоръжения и оборудване;
 в)
 машини и инструменти;
 г)
 стоки, които нито влизат, нито са предназначени да влизат в крайния състав на продукта.
 ДЯЛ III
 ТЕРИТОРИАЛНИ ИЗИСКВАНИЯ
 Член 10
 Принцип на териториалност
 1. С изключение на предвиденото в член 3 и в параграф 3 от настоящия член, условията за придобиване на произход, предвидени в дял II, трябва са изпълнени без прекъсване в дадена страна.
 2. С изключение на предвиденото в член 3, когато стоките с произход, изнесени от дадена страна за друга държава, бъдат върнати, те трябва да се считат за стоки без произход, освен ако може да бъде доказано по удовлетворителен за митническите органи начин, че:
 а)
 върнатите стоки са същите като изнесените; и
 б)
 докато са били в тази държава или докато са били изнасяни, върнатите стоки не са преминали през каквито и да било операции освен необходимите за запазването им в добро състояние.
 3. Придобиването на статут на стоки с произход съгласно условията, предвидени в дял II, не се засяга от обработката или преработката, извършени извън дадена страна по отношение на материали, изнесени от последната и впоследствие повторно внесени там, при условие че:
 а)
 изнесените материали са изцяло получени в дадената страна или са преминали обработката или преработката, надхвърлящи посочените в член


text:
6 операции, преди да бъдат изнесени; и
 б)
 може да бъде доказано по удовлетворителен за митническите органи начин, че:
 i)
 повторно внесените стоки са били получени чрез обработка или преработка на изнесените материали; и
 ii)
 общата добавена стойност, получена извън дадената страна при прилагане на разпоредбите на настоящия член, не надхвърля 10 % от цената на производител за крайния продукт, за който се иска статут на продукт с произход.
 4. За целите на параграф 3 условията за придобиване на статут на продукт с произход, предвидени в дял II, не се прилагат за обработката или преработката, извършена извън дадена страна. Когато обаче в списъка от приложение II към настоящото допълнение за определянето на статута на продукт с произход на крайния продукт се използва правило, задаващо максимална стойност за всички вложени материали без произход, общата стойност на материалите без произход, вложени на територията на съответната страна, взета заедно с общата добавена стойност, получена извън тази страна при прилагане разпоредбите на настоящия член, не може да надхвърля посочения процент.
 5. За целите на параграфи 3 и 4 се приема, че „общата добавена стойност“ означава всички разходи, възникващи извън дадена страна, включително стойността на материалите, вложени там.
 6. Разпоредбите на параграфи 3 и 4 не се прилагат по отношение на продуктите, които не отговарят на условията, предвидени в списъка в приложение II към настоящото допълнение, или които могат да бъдат считани за достатъчно обработени или преработени само ако се прилагат общите стойности, определени в член 5, параграф 2.
 7. Всяка обработка или преработка от вида, обхванат от разпоредбите на настоящия член, и извършена извън дадена страна, се извършва съгласно режимите за пасивно усъвършенстване или подобни режими.
 Член 11
 Директен транспорт
 1. Преференциалното третиране, предвидено в споразумението, е приложимо единствено за продуктите, които отговарят на изискванията на настоящото допълнение и които се транспортират директно между страните. Независимо от това продуктите, съставляващи една-единствена пратка, могат да бъдат транспортирани през други територии, при необходимост с претоварване или временно складиране на тези територии, при условие че те остават под надзора на митническите органи в държавата на транзит или на складиране и не претърпяват операции, различни от разтоварване, обратно натоварване или други операции, имащи за цел запазването им в добро състояние.
 2. На митническите органи на страната вносител се предоставя доказателство, че предвидените в параграф 1 условия са изпълнени, посредством представянето на:
 а)
 единен транспортен документ, обхващащ преминаването от страната износител през държавата на транзит; или
 б)
 удостоверение, издадено от митническите органи на държавата на транзит:
 i)
 предоставящо точно описание на продуктите;
 ii)
 посочващо датите на разтоварване и обратно натоварване на продуктите и където е възможно, наименованията на корабите или другите използвани транспортни средства;
 и
 iii)
 удостоверяващо условията, при които продуктите са останали в държавата на транзит; или
 в)
 при липса на посочените, други удостоверяващи документи.
 Член 12
 Изложения
 1. Продуктите с произход, изпратени за участие в изложение в държава, различна от страните, и продадени след изложението за внос в една от страните, се ползват при внос от разпоредбите на споразумението, при условие че е доказано по удовлетворителен за


text:
митническите органи начин, че:
 а)
 износителят е изпратил тези продукти от една от страните за държавата, в която е проведено изложението, и ги е изложил там;
 б)
 продуктите са били продадени или прехвърлени по друг начин от страна на този износител на лице в една от страните;
 в)
 продуктите са били изпратени по време на изложението или веднага след него в състоянието, в което са били изпратени за участието в изложението; и
 г)
 след изпращането им за участие в изложението продуктите не са били използвани за друга цел освен за представяне на изложението.
 2. В съответствие с разпоредбите на дял V трябва да се издаде или изготви доказателство за произход, което да се представи на митническите органи на страната вносител по обичайния начин. В него трябва да се посочат наименованието и адресът на изложението. Когато е необходимо, могат да се изискат допълнителни документни доказателства за условията, при които са били изложени продуктите.
 3. Параграф 1 се прилага за всякакви търговски, промишлени, селскостопански или занаятчийски изложения, панаири или подобни обществени прояви и изложби, които не са организирани с частна цел в магазини или в търговски помещения с оглед продажба на чуждестранни продукти и по време на които продуктите остават под митнически контрол.
 ДЯЛ IV
 ВЪЗСТАНОВЯВАНЕ ИЛИ ОСВОБОЖДАВАНЕ
 Член 13
 Забрана за възстановяване на мита или за освобождаване от мита
 1. Материалите без произход, използвани при производството на продукти с произход от една от страните, за които е издадено или изготвено доказателство за произход в съответствие с разпоредбите на дял V, не подлежат на възстановяване или освобождаване от мита от какъвто и да е вид в страните.
 2. Забраната по параграф 1 се прилага по отношение на всякакви разпоредби за частично или пълно връщане, опрощаване или неплащане на мита или такси с равностоен ефект, приложими в една от страните по отношение на материали, използвани в производството, в случай че такова връщане, опрощаване или неплащане се прилага изрично или на практика, когато продуктите, получени от съответните материали, се изнасят, но не и когато остават там за домашно потребление.
 3. Износителят на продуктите, за които има доказателство за произход, трябва да има готовност да представи по всяко време, по искане на митническите органи, всички необходими документи, доказващи, че по отношение на материалите без произход, използвани за производство на въпросните продукти, не е ползвано възстановяване и че всички мита или такси с равностоен ефект, отнасящи се за такива материали, са били в действителност платени.
 4. Разпоредбите на параграфи 1, 2 и 3 се прилагат и по отношение на опаковките по смисъла на член 7, параграф 2 и продуктите, които са част от комплект по смисъла на член 8, ако въпросните артикули са без произход.
 5. Разпоредбите на параграфи 1 — 4 се прилагат само по отношение на материали, които са от вида, за който се прилага настоящото допълнение.
 ДЯЛ V
 ДОКАЗАТЕЛСТВО ЗА ПРОИЗХОД
 Член 14
 Общи изисквания
 1. Продуктите с произход от една от страните се ползват, при внос в другата страна, от разпоредбите на настоящото споразумение при представяне на едно от следните доказателства за


text:
произход:
 а)
 сертификат за движение EUR.1, чийто образец е представен в приложение III към настоящото допълнение;
 б)
 в случаите, посочени в член 20, параграф 1, декларация („декларация за произход“), направена от износителя върху фактура, известие за доставка или друг търговски документ, който описва въпросните продукти достатъчно подробно, за да даде възможност те да бъдат идентифицирани. Текстът на декларацията за произход се съдържа в приложение IV към настоящото допълнение.
 2. Независимо от параграф 1 в случаите, определени в член 24, продуктите с произход по смисъла на настоящото допълнение се ползват от разпоредбите на настоящото споразумение, без да е необходимо да се представя което и да било от доказателствата за произход, посочени в параграф 1 от настоящия член.
 Член 15
 Процедура по издаване на сертификат за движение EUR.1
 1. Сертификат за движение EUR.1 се издава от митническите органи на страната износител въз основа на писмено заявление, направено от износителя или, на негова отговорност, от негов упълномощен представител.
 2. За целта износителят или неговият упълномощен представител попълват сертификата за движение EUR.1 и формуляра на заявлението, чиито образци са представени в приложение III към настоящото допълнение. Формулярите се попълват на един от езиците, на които е изготвено настоящото споразумение, и в съответствие с разпоредбите на националното законодателство на държавата износител. Ако формулярите се попълват на ръка, те следва да се попълнят с мастило и с печатни букви. Описанието на продуктите трябва да се дава в полето, предназначено за тази цел, без да се оставят празни редове. Когато полето не е попълнено изцяло, под последния ред на описанието се поставя хоризонтална линия, като празното пространство се зачертава.
 3. Износителят, подаващ заявление за издаване на сертификат за движение EUR.1, трябва да бъде готов да представи по всяко време, при поискване от митническите органи на страната износител, в която се издава сертификатът за движение EUR.1, всички необходими документи, доказващи статута на продукти с произход на въпросните продукти, както и изпълнението на другите изисквания на настоящото допълнение.
 4. Без да се засяга параграф 5, сертификат за движение EUR.1 се издава от митническите органи на държава — членка на Европейския съюз, или на Андора, ако въпросните продукти могат да бъдат считани за продукти с произход от Европейския съюз или от Андора и ако изпълняват другите изисквания, предвидени от настоящото допълнение.
 5. Митническите органи, издаващи сертификати за движение EUR.1, предприемат необходимите мерки за проверка на статута на продукти с произход на продуктите и на изпълнението на другите изисквания на настоящото допълнение. За тази цел те имат право да изискват всякакви доказателства и да провеждат всякакви проверки на сметките на износителите или всякакви други проверки, които сметнат за подходящи. Те също така следят за надлежното попълване на формулярите, посочени в параграф 2. По-специално те проверяват дали мястото, запазено за описанието на продуктите, е попълнено по такъв начин, че да изключва всички възможности за допълвания с цел измама.
 6. Датата на издаване на сертификата за движение EUR.1 се посочва в поле 11 на сертификата.
 7. Сертификатът за движение EUR.1 се издава от митническите органи и се предоставя на износителя веднага след като


text:
действителният износ е бил осъществен или гарантиран.
 Член 16
 Сертификати за движение EUR.1, издадени впоследствие
 1. Независимо от член 15, параграф 7 сертификат за движение EUR.1 може по изключение да бъде издаден след износа на продуктите, за които се отнася, при условие че:
 а)
 той не е бил издаден по време на износа поради грешки или неволни пропуски или поради наличие на особени обстоятелства; или
 б)
 бъде доказано по удовлетворителен за митническите органи начин, че е бил издаден сертификат за движение EUR.1, но той не е бил приет при вноса по технически причини.
 2. За изпълнението на параграф 1 износителят трябва да посочва в своето заявление мястото и датата на износа на продуктите, за които се отнася сертификатът за движение EUR.1, както и да посочи причините за своето искане.
 3. Митническите органи могат да издадат сертификат за движение EUR.1 впоследствие единствено след като проверят дали информацията, представена в заявлението на износителя, отговаря на тази в съответните документи.
 4. Издадените впоследствие сертификати за движение EUR.1 трябва да съдържат следния текст на английски език:
 „ISSUED RETROSPECTIVELY“.
 5. Текстът, посочен в параграф 4, се нанася в поле 7 на сертификата за движение EUR.1.
 Член 17
 Издаване на дубликат на сертификат за движение EUR.1
 1. В случай на кражба, загуба или унищожаване на сертификат за движение EUR.1 износителят може да се обърне към митническите органи, които са го издали, с искане да бъде издаден дубликат въз основа на документите за износ, с които те разполагат.
 2. Дубликатът, издаден по такъв начин, съдържа следния текст на английски език:
 „DUPLICATE“.
 3. Текстът, посочен в параграф 2, се нанася в поле 7 на дубликата на сертификата за движение EUR.1.
 4. Дубликатът, който носи датата на издаване на оригиналния сертификат за движение EUR.1, влиза в сила считано от тази дата.
 Член 18
 Издаване на сертификат за движение EUR.1 въз основа на предварително издадено или изготвено доказателство за произход
 Когато продуктите с произход са поставени под контрола на митническо учреждение в една от страните, е възможно оригиналното доказателство за произход да бъде заменено с един или повече сертификати за движение EUR.1 с цел изпращането на всички или на някои от тези продукти на друго място на територията на една от страните. Заместващите сертификати за движение EUR.1 се издават от митническото учреждение, под чийто контрол са поставени продуктите.
 Член 19
 Счетоводно разделяне
 1. Когато възникнат значителни разходи или материални затруднения при отделното съхраняване на материалите с произход и материалите без произход, които са идентични и взаимозаменяеми, митническите органи могат, при писмено искане от страна на заинтересованите, да разрешат да се използва така нареченият метод на „счетоводно разделяне“ („методът“) за управление на такива наличности.
 2. Този метод трябва да може да гарантира, че за конкретен референтен период броят на получените продукти, които могат да бъдат считани за продукти с произход, е същият като този, който би могъл да бъде получен при физическо разделяне на наличностите.
 3. Митническите органи могат да поставят всякакви считани за подходящи условия за предоставянето на посоченото в параграф 1 разрешение.
 4. Методът се прилага и декларира въз


text:
основа на общите счетоводни принципи, приложими в държавата, в която е бил произведен продуктът.
 5. Ползвателят на метода може да изготви или да поиска доказателства за произход, в зависимост от случая, за количеството продукти, които могат да бъдат считани за продукти с произход. По искане на митническите органи ползвателят предоставя отчет за управлението на количествата.
 6. Митническите органи осъществяват контрол върху използването на разрешението и могат да го оттеглят във всеки момент, ако ползвателят го използва по какъвто и да е неправилен начин или не изпълнява някое от другите условия, определени в настоящото допълнение.
 Член 20
 Условия за изготвяне на декларация за произход
 1. Декларацията за произход, посочена в член 14, параграф 1, буква б), може да бъде изготвена от:
 а)
 одобрен износител по смисъла на член 21; или
 б)
 всеки износител за всяка пратка, състояща се от един или повече пакети, съдържащи продукти с произход, чиято обща стойност не надвишава 6 000 EUR.
 2. Без да се засягат разпоредбите на параграф 3, декларация за произход може да бъде изготвена, ако въпросните продукти могат да бъдат считани за продукти с произход от Европейския съюз или от Андора и изпълняват другите изисквания на настоящото допълнение.
 3. Износителят, който изготвя декларация за произход, трябва да има готовност да представи по всяко време, по искане на митническите органи на страната износител, всички необходими документи, доказващи произхода на въпросните продукти, както и изпълнението на останалите изисквания на настоящото допълнение.
 4. Декларацията за произход се изготвя от износителя чрез напечатване на пишеща машина, полагане на печат или чрез отпечатване върху фактурата, известието за доставка или друг търговски документ, на декларацията, текстът на която е даден в приложение IV към настоящото допълнение, като се използва един от един от текстовете на езиците, посочени в това приложение, и в съответствие с разпоредбите на националното законодателство на държавата износител. Ако декларацията се изготвя на ръка, тя се изписва с мастило с печатни букви.
 5. Декларацията за произход носи оригиналния подпис на износителя, положен собственоръчно. Въпреки това от одобрения по смисъла на член 21 износител не се изисква да подписва тези декларации, при условие че се е ангажирал писмено пред митническите органи на страната износител да поеме пълната отговорност за всяка декларация за произход, която го идентифицира, все едно че е подписана собственоръчно от него.
 6. Декларацията за произход може да бъде изготвена от износителя при износа или след износа на продуктите, за които се отнася, при условие че е представена в държавата вносител не по-късно от две години след вноса на продуктите, за които се отнася.
 Член 21
 Одобрен износител
 1. Митническите органи на страната износител могат да упълномощят всеки износител („одобрен износител“), който често транспортира продукти съгласно разпоредбите на настоящото допълнение, да изготвя декларации за произход независимо от стойността на въпросните продукти. Износителят, който желае да получи такова разрешение, трябва да представи по удовлетворителен за митническите органи начин всички гаранции, необходими за проверка на статута на продукти с произход на продуктите, както и на изпълнението на останалите изисквания на настоящото допълнение.
 2. Митническите органи могат да обвържат


text:
предоставянето на статут на одобрен износител със спазването на условията, които те считат за подходящи.
 3. Митническите органи дават на одобрения износител номер на митническото разрешение, който се поставя върху декларацията за произход.
 4. Митническите органи наблюдават използването на разрешението от одобрения износител.
 5. Митническите органи могат да оттеглят разрешението по всяко време. Те правят това, когато одобреният износител е престанал да предлага гаранциите, посочени в параграф 1, не изпълнява условията, посочени в параграф 2, или по друг начин използва неправилно разрешението.
 Член 22
 Валидност на доказателството за произход
 1. Доказателството за произход е валидно четири месеца от датата на издаване в страната износител и се представя в рамките на този срок на митническите органи на страната вносител.
 2. Доказателствата за произход, представени на митническите органи в страната вносител след крайната дата за представяне, определена в параграф 1, могат да бъдат приети за целите на прилагане на преференциално третиране, когато закъснението при представянето на тези документи се дължи на изключителни обстоятелства.
 3. В други случаи на закъсняло представяне митническите органи на страната вносител могат да приемат доказателства за произход, ако продуктите са им били представени преди посочената крайна дата.
 Член 23
 Представяне на доказателството за произход
 Доказателствата за произход се представят на митническите органи в страната вносител в съответствие с процедурите, прилагани в тази държава. Тези органи могат да изискат превод на доказателството за произход и могат също така да изискат декларацията за внос да бъде придружена от декларация на вносителя, че продуктите отговарят на необходимите за изпълнението на споразумението условия.
 Член 24
 Освобождаване от изискването за доказателство за произход
 1. Продукти, изпращани като малки пратки от частни лица до частни лица или явяващи се част от личния багаж на пътници, се приемат за стоки с произход, без да се изисква представяне на доказателство за произход, при условие че тези стоки не се внасят с цел търговия и са били декларирани като отговарящи на условията на настоящото допълнение и когато няма основание за съмнение във верността на такава декларация. Когато продуктите са изпратени по пощата, тази декларация може да бъде направена върху митническа декларация СN22/СN23 или върху лист хартия, приложен към този документ.
 2. Внос, който е инцидентен и се състои изцяло от продукти за лично ползване на получателите или пътниците или техните семейства, не се счита за внос с търговски характер, ако от естеството и количеството на продуктите е видно, че те не се внасят с търговска цел.
 3. Освен това общата стойност на тези продукти не трябва да надвишава 500 EUR в случаите за малки пратки или 1 200 EUR за продукти, които са част от личния багаж на пътниците.
 Член 25
 Подкрепящи документи
 Документите, посочени в член 15, параграф 3 и член 20, параграф 3, използвани с цел доказване, че продуктите, обхванати от сертификата за движение EUR.1 или от декларацията за произход, могат да бъдат считани за продукти с произход от една от страните и изпълняват другите изисквания на настоящото допълнение, могат да включват inter alia следното:
 а)
 пряко доказателство за операциите, извършени от износителя или доставчика


text:
за получаване на въпросните стоки, съдържащо се например в неговите счетоводни отчети или вътрешна счетоводна документация;
 б)
 документи, доказващи статута на стоки с произход на използваните материали, издадени или изготвени в една от съответните страни, като тези документи се използват в съответствие с националното законодателство;
 в)
 документи, доказващи обработката или преработката на материалите в една от съответните страни, издадени или изготвени в една от съответните страни, като тези документи се използват в съответствие с националното законодателство;
 г)
 сертификати за движение EUR.1 или декларации за произход, доказващи статута на стоки с произход на използваните материали, издадени или изготвени в една от съответните страни в съответствие с настоящото допълнение;
 д)
 подходящо доказателство относно обработката или преработката, извършена извън съответната страна чрез прилагане на член 11, доказващо, че са изпълнени изискванията на посочения член.
 Член 26
 Съхранение на доказателството за произход и подкрепящите документи
 1. Износителят, подаващ заявление за издаване на сертификат за движение EUR.1, трябва да съхранява за срок от най-малко три години документите, посочени в член 15, параграф 3.
 2. Износителят, изготвящ декларация за произход, трябва да съхранява за срок от най-малко три години копие от тази декларация за произход, както и документите, посочени в член 20, параграф 3.
 3. Митническите органи на страната износител, които издават сертификат за движение EUR.1, трябва да съхраняват в продължение на най-малко три години заявлението, посочено в член 15, параграф 2.
 4. Митническите органи на страната вносител трябва да съхраняват за срок от най-малко три години сертификатите за движение EUR.1, както и декларациите за произход, които са им предоставени.
 Член 27
 Несъответствия и технически грешки
 1. Установяването на дребни несъответствия между изявленията, направени в доказателството за произход, и тези, направени в документа, представен в митническото учреждение с цел извършване на формалностите по вноса на продуктите, ipso facto не прави доказателството за произход нищожно, ако бъде надлежно установено, че посоченият документ съответства на представените продукти.
 2. Очевидните технически грешки като печатни грешки в доказателството за произход не водят до отхвърляне на посочения документ, ако тези грешки са от естество, което не поражда съмнения относно верността на изявленията, направени в посочения документ.
 Член 28
 Суми, изразени в евро
 1. За прилагането на разпоредбите на член 20, параграф 1, буква б) и член 24, параграф 3, в случаите когато продуктите са фактурирани във валута, различна от евро, всяка от заинтересованите държави ежегодно фиксира суми в националните валути на страните, равни на сумите, изразени в евро.
 2. Дадена пратка се ползва от разпоредбите на член 20, параграф 1, буква б) или на член 24, параграф 3 по отношение на валутата, в която е съставена фактурата, съгласно сумата, определена от съответната държава.
 3. Сумите, които ще се използват в която и да било национална валута, са равностойността в тази валута на сумите, изразени в евро, към първия работен ден на месец октомври. Сумите се съобщават на Европейската комисия до 15 октомври и се прилагат от 1 януари следващата година. Европейската комисия уведомява всички заинтересовани държави за съответните суми.
 4. Всяка държава има правото да закръгли нагоре или надолу сумите, получени