text:
на организациите на гражданското общество, когато определят областите за сътрудничество и осъществяват дейностите за сътрудничество.
 3. Страните могат да постигат договорености за сътрудничество с МОТ и други компетентни международни или регионални организации, за да се възползват от техните експертни знания и ресурси с оглед постигането на целите по настоящата глава.
 Член 23.8
 Институционални механизми
 1. Всяка от страните определя служба, която да служи за звено за контакт с другата страна за целите на прилагането на настоящата глава, включително във връзка със:
 а)
 програмите и действията за сътрудничество в съответствие с член 23.7;
 б)
 получаването на изявления и съобщения съгласно член 23.9; и
 в)
 информацията, която трябва да бъде предоставена на другата страна, на експертните групи и на обществеността.
 2. Всяка от страните информира писмено другата страна за звеното за контакт, посочено в параграф 1.
 3. Комитетът по търговията и устойчивото развитие, създаден съгласно член 26.2, параграф 1, буква ж) (Специализирани комитети), в рамките на своите редовни заседания или специални сесии, на които присъстват участниците, компетентни по въпросите от обхвата на настоящата глава:
 а)
 следи за прилагането на настоящата глава и прави преглед на осъществения по нея напредък, включително по отношение на нейното действие и нейната ефективност; и
 б)
 обсъжда всякакви други въпроси, попадащи в обхвата на настоящата глава.
 4. Всяка от страните свиква нова консултативна група или провежда консултации със своите вътрешни консултативни групи по въпросите на труда или на устойчивото развитие, за да получи становища или съвети по въпроси, свързани с настоящата глава. Тези групи се състоят от независими представителни организации на гражданското общество при балансирано представителство на организации на работодателите, на синдикалните организации, на организациите в сферата на труда и на представителите на деловите среди, както и от други имащи отношение заинтересовани страни, по целесъобразност. Те могат по собствена инициатива да представят становища и да отправят препоръки по всякакви въпроси, свързани с настоящата глава.
 5. Всяка от страните с готовност приема и надлежно разглежда постъпилите от обществеността изявления по въпроси, свързани с настоящата глава, включително съобщения относно опасения във връзка с прилагането. Всяка от страните информира своите съответни вътрешни консултативни групи по въпросите на труда или на устойчивото развитие за получените съобщения.
 6. Страните вземат предвид дейностите на МОТ, така че да насърчават засилено сътрудничество и съгласуваност между работата на страните и работата на МОТ.
 Член 23.9
 Консултации
 1. Една от страните може да поиска консултации с другата страна по всякакви въпроси, произтичащи от настоящата глава, като предаде писмено искане на звеното за контакт на другата страна. Страната излага ясно проблема в искането си, като посочва спорните въпроси и прави кратко резюме на всякакви претенции във връзка с настоящата глава. Консултациите трябва да започнат веднага след като постъпи искане за консултации от една от страните.
 2. По време на консултациите всяка от страните предоставя на другата страна достатъчно от информацията, с която разполага, така че да даде възможност за пълно проучване на повдигнатите въпроси, като при това спазва своето право в областта на поверителната лична и търговска информация.
 3. Ако е целесъобразно и ако и двете страни са


text:
съгласни, те търсят информация или становища от всяко лице, организация или орган, които могат да допринесат за проучването на разглеждания въпрос, в това число МОТ.
 4. Ако една от страните счита, че е необходимо въпросът да бъде допълнително обсъден, тя може да поиска свикването на Комитета по търговията и устойчивото развитие за разглеждане на въпроса, като предаде писмено искане на звеното за контакт на другата страна. Комитетът по търговията и устойчивото развитие се свиква в най-кратък срок и полага усилия за намиране на решение на въпроса. Ако е целесъобразно, той иска съвет от вътрешните консултативни групи по въпросите на труда или на устойчивото развитие на страните посредством консултативните механизми, посочени в член 23.8.
 5. Всяка от страните прави публично достояние всяко постигнато или взето решение по въпрос, обсъждан съгласно настоящия член.
 Член 23.10
 Експертна група
 1. По всеки въпрос, по който не е постигнато удовлетворително решение чрез консултации съгласно член 23.9, дадена страна може, 90 дни след получаване на искането за консултации съгласно член 23.9, параграф 1, да отправи писмено искане до звеното за контакт на другата страна за свикване на експертна група, която да разгледа въпроса.
 2. При спазване на разпоредбите на настоящата глава страните прилагат процедурния правилник и кодекса за поведение, фигуриращи в приложения 29-A и 29-Б, освен ако страните решат друго.
 3. Експертната група се състои от трима членове.
 4. Страните провеждат консултации помежду си, за да постигнат съгласие по състава на експертната група в срок от 10 работни дни от получаването от страната ответник на искането за сформиране на експертна група. Отделя се дължимото внимание, за да се гарантира, че предложените членове на експертната група отговарят на изискванията по параграф 7 и имат експертните знания, необходими във връзка с конкретния въпрос.
 5. Ако страните не съумеят да вземат решение относно състава на експертната група в посочения в параграф 4 срок, се прилага процедурата по подбор, посочена в член 29.7 (Състав на арбитражния състав), параграфи 3 — 7, като се използва изготвеният съгласно параграф 6 списък.
 6. На своето първо заседание след влизането в сила на настоящото споразумение Комитетът по търговията и устойчивото развитие изготвя списък от най-малко девет физически лица, избрани заради тяхната обективност, надеждност и задълбочена преценка, които желаят и са способни да изпълняват функциите на членове на експертна група. Всяка от страните посочва поименно най-малко три физически лица, които да бъдат включени в списъка на лицата, които да изпълняват функциите на членове на експертна група. Страните също така посочват поименно най-малко три физически лица, които не са граждани на нито една от страните и които желаят и са способни да изпълняват функциите на председател на експертна група. Комитетът по търговията и устойчивото развитие следи за това списъкът да се поддържа винаги на това равнище.
 7. Експертите, предложени за членове на експертна група, трябва да имат специализирани познания или експертен опит по трудово право, по други застъпени в настоящата глава въпроси или във връзка с разрешаването на спорове, възникващи по международни споразумения. Те трябва да са независими, да изпълняват функциите си в личното си качество

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
и да не приемат инструкции от нито една организация или правителство във връзка с разглежданите въпроси. Те не трябва да са свързани с никое от правителствата на страните и трябва да спазват кодекса за поведение, посочен в параграф 2.
 8. Освен ако страните решат друго, в срок от пет работни дни от датата на избиране на членовете, експертната група получава следния мандат:
 „да разгледа, в светлината на съответните разпоредби на двадесет и трета глава (Търговия и труд), въпроса, посочен в искането за сформиране на експертна група, и да изготви доклад в съответствие с член 23.10 (Експертна група) от двадесет и трета глава (Търговия и труд), в който да отправи препоръки за решаването на въпроса“.
 9. По въпроси, свързани с многостранни споразумения, съгласно посоченото в член 23.3, експертната група следва да се стреми да получи информация от МОТ, включително всякакви подходящи налични тълкувателни насоки, констатации или решения, приети от МОТ (31).
 10. Експертната група може да поиска и да получи писмени изявления или всякаква друга информация от лица, които притежават информация или специализирани познания по въпроса.
 11. Експертната група изготвя за страните междинен и окончателен доклад, съдържащи фактическите констатации, нейните заключения по въпроса, включително дали страната ответник е изпълнила задълженията си съгласно настоящата глава, и мотивите за всички направени от групата констатации, заключения и препоръки. Експертната група представя на страните междинния доклад в срок от 120 дни от датата, на която е избран последният член на групата, или в друг срок по решение на страните. Страните могат да предоставят на експертната група коментари по междинния доклад в срок от 45 дни от получаването му. След като проучи тези коментари, експертната група може да промени доклада или да проведе всякакви допълнителни проучвания, които счете за целесъобразни. Експертната група представя на страните окончателния доклад в срок от 60 дни от представянето на междинния доклад. Всяка от страните прави публично достояние окончателния доклад в срок от 30 дни от неговото представяне.
 12. Ако в окончателния доклад експертната група посочи, че е налице неспазване от дадена страна на задълженията ѝ по настоящата глава, страните провеждат обсъждания и полагат усилия, в тримесечен срок от предоставянето на окончателния доклад, да набележат подходящи мерки или, ако е целесъобразно, да вземат решение във връзка с взаимно удовлетворяващ план за действие. При тези обсъждания страните вземат предвид окончателния доклад. Страната ответник своевременно информира своите консултативни групи по въпросите на труда или на устойчивото развитие и страната ищец за решението си за предприемане на каквито и да било действия или мерки. Освен това страната ищец своевременно информира своите консултативни групи по въпросите на труда или на устойчивото развитие и страната ответник за каквито и да било последващи действия или мерки, които тя може да реши да предприеме въз основа на окончателния доклад, за да насърчи постигането на решение по въпроса по начин, съвместим с настоящото споразумение. Комитетът по търговията и устойчивото развитие проследява последващите действия, предприети вследствие на окончателния доклад и на препоръките на експертната група. Консултативните групи по въпросите на труда или на устойчивото развитие на страните и Форумът на


text:
гражданското общество могат да представят на Комитета по търговията и устойчивото развитие становища по въпроса в тази връзка.
 13. Ако страните достигнат до решение по взаимно съгласие по въпроса след сформирането на експертна група, те уведомяват Комитета по търговията и устойчивото развитие и експертната група за това решение. След такова уведомление процедурата по разглеждане на въпроса от експертната група се прекратява.
 Член 23.11
 Разрешаване на спорове
 1. По всякакви спорове, които възникват във връзка с настоящата глава, страните прибягват единствено до предвидените в настоящата глава правила и процедури.
 2. Страните полагат всички усилия да постигнат взаимно удовлетворяващо решение на спора. По всяко време страните могат да прибягнат до посредничество, помиряване или медиация, за да разрешат спора.
 3. Страните изхождат от общото разбиране че включените в настоящата глава задължения са обвързващи и подлежат на изпълнение посредством предвидените в член 23.10 процедури за разрешаване на спорове. В този контекст страните обсъждат по време на заседанията на Комитета по търговията и устойчивото развитие ефикасността на прилагането на главата, развитието в политиките на всяка от страните, развитието в сферата на международните споразумения и представените от заинтересованите страни становища, както и евентуалния преглед на предвидените в член 23.10 процедури за разрешаване на спорове.
 4. В случай на несъгласие по параграф 3 дадена страна може да поиска провеждането на консултации в съответствие с установените в член 23.9 процедури, за да бъде извършен преглед на разпоредбите за разрешаване на спорове, предвидени в член 23.10, така че да се достигне до решение по взаимно съгласие по въпроса.
 5. Комитетът по търговията и устойчивото развитие може да отправи препоръка до Съвместния комитет по ВИТС да бъдат изменени относимите разпоредби на настоящата глава в съответствие с процедурите за изменение, установени в член 30.2 (Изменения).
 ДВАДЕСЕТ И ЧЕТВЪРТА ГЛАВА
 Търговия и околна среда
 Член 24.1
 Определение
 За целите на настоящата глава:
 право в областта на околната среда означава право, включително законова или подзаконова разпоредба, или други правно обвързващи мерки на дадена страна, с които се цели опазването на околната среда, включително предотвратяването на опасности за живота или здравето на човека, произтичащи от въздействия върху околната среда, като разпоредбите и мерките, насочени към:
 а)
 предотвратяване, намаляване или контролиране на изпускането, изхвърлянето или отделянето на емисии на замърсяващи вещества или на замърсителите в околната среда;
 б)
 управление на химикалите и отпадъците или разпространение на свързана с това информация; или
 в)
 съхранение и опазване на дивата флора и фауна, включително на застрашени видове и на техните местообитания, както и на защитените зони,
 но без да се включват мерки на дадена страна, свързани с здравето и безопасността на работниците, които са предмет на двадесет и трета глава (Търговия и труд), или мерки на дадена страна, с които се цели управление на използването на природните ресурси с цел препитание или от страна на коренното население.
 Член 24.2
 Контекст и цели
 Страните признават, че околната среда е основен стълб на устойчивото развитие и отчитат, че търговията може да допринесе за устойчивото развитие. Страните подчертават, че засиленото сътрудничество за опазване и съхранение на околната среда носи със себе


text:
си ползи, които:
 а)
 насърчават устойчивото развитие;
 б)
 укрепват управлението в областта на околната среда, осъществявано от страните;
 в)
 надграждат над договореното в рамките на международните споразумения в областта на околната среда, по които те са страни; и
 г)
 допълват целите на настоящото споразумение.
 Член 24.3
 Право на регулиране и равнища на защита
 Страните признават правото на всяка от тях да определя своите приоритети в областта на околната среда, да определя свои равнища на защита на околната среда и да приема или съответно изменя своите законови разпоредби и политики по начин, съответстващ на многостранните споразумения в областта на околната среда, по които тя е страна, и на настоящото споразумение. Всяка от страните се стреми да гарантира, че тези законови разпоредби и политики предвиждат и насърчават високи равнища на защита на околната среда, и се старае да усъвършенства непрестанно тези законови разпоредби и политики и заложените в тях равнища на защита.
 Член 24.4
 Многостранни споразумения в областта на околната среда
 1. Страните признават значимостта на управлението на околната среда в международен план и на международните споразумения в областта на околната среда като отговор на международната общност на световните или регионалните екологични проблеми и подчертават необходимостта от засилване на взаимното допълване между политиките, правилата и мерките в областта на търговията и на околната среда.
 2. Всяка от страните потвърждава отново своя ангажимент да прилага ефективно в своето право и практики и на цялата своя територия многостранните споразумения в областта на околната среда, по които тя е страна.
 3. Страните се ангажират да се консултират и да си сътрудничат по подходящ начин по въпроси от взаимен интерес в областта на околната среда, които са свързани с многостранните споразумения в областта на околната среда и по-специално, по свързани с търговията въпроси. Този ангажимент включва обмен на информация относно:
 а)
 прилагането на многостранните споразумения в областта на околната среда, по които дадена страна е страна;
 б)
 текущи преговори по нови многостранни споразумения в областта на околната среда; и
 в)
 съответните становища на всяка от страните във връзка с присъединяването ѝ към допълнителни многостранни споразумения в областта на околната среда.
 4. Страните признават своето право да използват член 28.3 (Общи изключения) във връзка с мерки в областта на околната среда, включително мерки, предприети съгласно многостранни споразумения в областта на околната среда, по които са страна.
 Член 24.5
 Запазване на равнищата на защита
 1. Страните признават, че е нецелесъобразно да насърчават търговията или инвестициите посредством отслабване или намаляване на равнищата на защита, предоставени в тяхното право в областта на околната среда.
 2. Никоя от страните няма право да се отказва от прилагането или по друг начин да допуска дерогации от своето право в областта на околната среда, нито да предлага да се откаже от прилагането или по друг начин да допусне дерогации от това право, за да насърчава търговията или установяването, придобиването, разширяването или запазването на инвестиция на своята територия.
 3. Никоя от страните не може да се въздържа от ефективното прилагане на своето право в областта на околната среда чрез постоянно или повтарящо се действие или


text:
бездействие, за да насърчава търговията или инвестициите.
 Член 24.6
 Достъп до средства за защита и процесуални гаранции
 1. В съответствие със задълженията по член 24.5:
 а)
 всяка от страните, в съответствие със своето право, следи нейните органи, компетентни за осигуряване прилагането на правото в областта на околната среда, да разглеждат надлежно твърденията за нарушаване на правото в областта на околната среда, за които са информирани от страна на което и да било заинтересовано лице, пребиваващо или установено на нейната територия; и
 б)
 всяка от страните гарантира, че лицата, които имат признати законни интереси по конкретен въпрос или твърдят, че са нарушени техни права, произтичащи от правото на страната, имат достъп до административни или съдебни производства, за да се даде възможност за предприемане на ефективни действия срещу нарушения на правото в областта на околната среда, включително чрез подходящи средства за защита срещу нарушения на това право.
 2. Всяка от страните гарантира, в съответствие със своето вътрешно право, че производствата по параграф 1, буква б) не са ненужно сложни или скъпи, не налагат неразумни срокове или неоправдани забавяния, предвиждат правна защита под формата на съдебно запрещение, ако е целесъобразно, и са справедливи, безпристрастни и прозрачни, включително чрез:
 а)
 отправяне на разумно предизвестие до ответниците при започване на производство, включително с описание на естеството на производството и основанието на претенцията;
 б)
 предоставяне на страните в производството на разумна възможност да поддържат или защитават своите съответни позиции, включително като представят информация или доказателства, преди окончателното решение;
 в)
 определяне, че окончателните решения се изготвят писмено и съдържат специфичните за конкретния случай мотиви, и се основават на информацията или доказателствата, във връзка с които на страните в производството е била дадена възможност да бъдат изслушани; и
 г)
 предоставяне на страните в административните производства на възможност да се обърнат към създаден със закон съдебен орган, за който са налице подходящи гаранции за независимост и безпристрастност, с цел упражняване на контрол в разумен срок и, ако са налице основания за това, коригиране на окончателните административни решения.
 Член 24.7
 Публична информация и обществена осведоменост
 1. В допълнение към член 27.1 (Публикуване) всяка от страните насърчава обществените дискусии с неправителствените действащи лица, и помежду им, във връзка с разработването и определянето на политики, които може да доведат до приемане от страна на публичните органи на правни разпоредби в областта на околната среда.
 2. Всяка от страните насърчава повишаването на обществената осведоменост във връзка с нейното право в областта на околната среда, както и с процедурите за неговото прилагане и спазване, включително като осигури предоставянето на разположение на информация на заинтересованите страни.
 3. Всяка от страните с готовност приема и надлежно разглежда постъпилите от обществеността изявления по въпроси, свързани с настоящата глава, включително съобщения относно опасения във връзка с прилагането. Всяка от страните информира своите организации на гражданското общество за получените съобщения посредством консултативните механизми, посочени в член 24.13, параграф 5.
 Член 24.8
 Научна и техническа информация
 1. При изготвянето и прилагането на мерки, насочени към опазването на околната среда, които могат да засегнат търговията или инвестициите между страните, всяка от


text:
страните взема предвид научната и техническата информация от значение и свързаните международни стандарти, насоки или препоръки.
 2. Страните признават, че когато е налице заплаха за нанасяне на сериозни или непоправими вреди, липсата на пълна научна сигурност не може да се използва като основание за отлагане на разходоефективни мерки за предотвратяване влошаването на състоянието на околната среда.
 Член 24.9
 Търговията като фактор, благоприятстващ опазването на околната среда
 1. Страните са решени да полагат усилия за улесняване и насърчаване на търговията със и инвестициите в стоки и услуги в областта на околната среда, включително чрез разглеждане на възможността за премахване на свързаните с тези стоки и услуги нетарифни пречки.
 2. Страните, спазвайки своите международни задължения, отделят специално внимание на улесняването на премахването на пречките пред търговията със или инвестициите в стоки и услуги, които са от особено значение за смекчаването на последиците от изменението на климата, и по-специално търговия със или инвестиции в продукти и услуги, свързани с енергия от възобновяеми източници.
 Член 24.10
 Търговия с горски продукти
 1. Страните признават значението на опазването и устойчивото управление на горите, за да се осъществяват екологичните функции и да се осигуряват икономически и социални възможности за сегашните и бъдещите поколения, както и на осигуряването на достъп до пазара за горски продукти, добити в съответствие с правото на държавата на добив и от устойчиво управлявани гори.
 2. За тази цел и като действат по начин, съответстващ на техните международни задължения, страните се ангажират:
 а)
 да насърчават търговията с горски продукти, произхождащи от устойчиво управлявани гори и добити в съответствие с правото на държавата на добив;
 б)
 да осъществяват обмен на информация и ако е целесъобразно, да си сътрудничат по инициативи за насърчаване на устойчивото управление на горите, включително по инициативи, насочени към борба с незаконната сеч и свързаната с нея търговия;
 в)
 да насърчават ефективното използване на Конвенцията по международната търговия със застрашени видове от дивата фауна и флора, съставена във Вашингтон на 3 март 1973 г., по отношение на дървесни видове, считани за застрашени; и
 г)
 да си сътрудничат, когато това е целесъобразно, в международни форуми, на които се обсъжда съхраняването и устойчивото управление на горите.
 3. Страните обсъждат темите, посочени в параграф 2, в рамките на Комитета по търговията и устойчивото развитие или на двустранния диалог относно горски продукти, посочен в двадесет и пета глава (Двустранни диалози и сътрудничество), в съответствие с техните съответни области на компетентност.
 Член 24.11
 Търговия с продукти от риболов и от аквакултура
 1. Страните признават значението на опазването и устойчивото и отговорно управление на рибарството и аквакултурата и техния принос за осигуряване на екологични, икономически и социални възможности за сегашните и бъдещите поколения.
 2. За тази цел и като действат по начин, съответстващ на техните международни задължения, страните се ангажират:
 а)
 да приемат или да запазват в сила ефективни мерки за наблюдение, контрол и надзор, като схеми с участие на наблюдатели, схеми за наблюдение на плавателни съдове, контрол при претоварване на стоки, инспекции в открито море, държавен пристанищен контрол, както и съпътстващи санкции, с които се цели опазването


text:
на рибните запаси и предотвратяването на прекомерния риболов;
 б)
 да предприемат или да продължат да осъществяват действия и да си сътрудничат за борба с незаконния, недеклариран и нерегулиран (ННН) риболов, включително, когато е целесъобразно, чрез обмен на информация относно дейности по ННН риболов в техни води и чрез прилагането на политики и мерки за изключване на продукти от ННН риболов от търговските потоци и от дейностите на рибните стопанства;
 в)
 да си сътрудничат със, и когато е целесъобразно — в рамките на, регионалните организации за управление на риболова, в които страните участват като членове, наблюдатели или сътрудничещи недоговарящи страни, с цел постигане на добро управление, включително чрез застъпничество за вземане на научно обосновани решения и за тяхното спазване в тези организации; и
 г)
 да насърчават развитието на екологично отговорна и икономически конкурентоспособна промишленост.
 Член 24.12
 Сътрудничество по въпроси от областта на околната среда
 1. Страните признават, че засиленото сътрудничество е важен елемент за постигане на напредък по целите на настоящата глава и се ангажират да си сътрудничат по свързаните с търговията въпроси от общ интерес в областта на околната среда, в сфери като:
 а)
 потенциалното въздействие на настоящото споразумение върху околната среда и начините за засилване, предотвратяване или смекчаване на такова въздействие, като се отчитат извършените от страните оценки на въздействието;
 б)
 действия, предприети в рамките на международни форуми във връзка с въпроси от значение както за търговската политика, така и за политиката в областта на околната среда, и по-специално СТО, ОИСР, Програмата на ООН по околната среда, и многостранни споразумения в областта на околната среда;
 в)
 екологичното измерение на корпоративната социална отговорност и отчетност, включително прилагането на международно признати насоки и предприемането на последващи мерки;
 г)
 въздействието, което разпоредбите и стандартите в областта на околната среда оказват върху търговията, както и въздействието, което правилата в областта на търговията и инвестициите оказват върху околната среда, включително върху разработването на разпоредби и политика в областта на околната среда;
 д)
 свързаните с търговията аспекти на сегашната и бъдещата международна рамка относно изменението на климата, както и на вътрешните политики и програми в областта на климата във връзка със смекчаването и приспособяването към изменението на климата, включително въпроси, свързани с пазарите на въглеродни емисии, начините за преодоляване на отрицателните последици от търговията върху климата, както и средствата за насърчаване на енергийната ефективност и разработването и внедряването на технологии с ниски емисии на въглерод и на благоприятни за климата технологии;
 е)
 търговията със стоки и услуги в областта на околната среда и инвестициите в тях, включително в свързани с околната среда и екологосъобразни технологии и практики, в енергия от възобновяеми източници, в енергийна ефективност и в използване, опазване и пречистване на водите;
 ж)
 сътрудничество по свързаните с търговията аспекти на опазването и устойчивото ползване на биологичното разнообразие;
 з)
 насърчаване на управлението на жизнения цикъл на стоките, включително отчитането на въглеродните емисии и управлението на края на жизнения цикъл, разширената отговорност на производителя, рециклирането и намаляването на отпадъците и други най-добри практики;
 и)
 по-добро разбиране на въздействието на икономическата дейност и на пазарните сили върху


text:
околната среда; и
 й)
 обмен на мнения относно връзката между многостранните споразумения в областта на околната среда и международните търговски правила.
 2. Сътрудничеството по параграф 1 се осъществява посредством дейности и инструменти, сред които могат да фигурират технически обмен, обмен на информация и на най-добри практики, изследователски проекти, проучвания, доклади, конференции и работни семинари.
 3. Когато определят и прилагат своите дейности по сътрудничество, страните ще вземат предвид мненията или приноса от страна на обществеността и на заинтересованите страни и могат да привличат такива заинтересовани страни за по-нататъшно участие в тези дейности, по целесъобразност.
 Член 24.13
 Институционални механизми
 1. Всяка от страните определя служба, която да изпълнява функцията на звено за контакт с другата страна за целите на прилагането на настоящата глава, включително по отношение на:
 а)
 програмите и действията за сътрудничество в съответствие с член 24.12;
 б)
 получаването на изявления и съобщения съгласно член 24.7, параграф 3; и
 в)
 информацията, която трябва да бъде предоставена на другата страна, на експертните групи и на обществеността.
 2. Всяка от страните информира писмено другата страна за звеното за контакт, посочено в параграф 1.
 3. Комитетът по търговията и устойчивото развитие, създаден съгласно с член 26.2, параграф 1, буква ж) (Специализирани комитети), в рамките на своите редовни заседания или специални сесии, на които присъстват участниците, компетентни по въпросите от обхвата на настоящата глава:
 а)
 следи за прилагането на настоящата глава и прави преглед на осъществения по нея напредък;
 б)
 обсъжда въпроси от общ интерес; и
 в)
 обсъжда всякакви други въпроси, попадащи в обхвата на настоящата глава, определени съвместно от страните.
 4. Страните вземат предвид дейностите на съответните многостранни екологични организации или органи с цел насърчаване на засилено сътрудничество и съгласуваност между работата на страните и на тези организации или органи.
 5. Всяка от страните използва съществуващите консултативни механизми или създава нови такива, като например вътрешни консултативни групи, за да получи становища или съвети по въпроси, свързани с настоящата глава. В тези консултативни механизми участват независими представителни организации на гражданското общество при балансирано представителство на екологичните организации, на организациите на представителите на деловите среди, както и други имащи отношение заинтересовани страни, по целесъобразност. Посредством такива консултативни механизми заинтересованите страни могат по собствена инициатива да представят становища и да отправят препоръки по всякакви въпроси, свързани с настоящата глава.
 Член 24.14
 Консултации
 1. Една от страните може да поиска консултации с другата страна по всякакви въпроси, произтичащи от настоящата глава, като предаде писмено искане на звеното за контакт на другата страна. Страната излага ясно проблема в искането си, като посочва спорните въпроси и прави кратко резюме на всякакви претенции във връзка с настоящата глава. Консултациите трябва да започнат веднага след като постъпи искане за консултации от една от страните.
 2. По време на консултациите всяка от страните предоставя на другата страна достатъчно от информацията, с която разполага, така че да даде възможност за пълно проучване на повдигнатите въпроси, като при това спазва своето право в областта на защитата на поверителната или представляваща изключителна собственост информация.
 3. Ако е целесъобразно и ако и двете страни са съгласни, те


text:
търсят информация или становища от всяко лице, организация или орган, включително съответната международна организация или орган, които могат да допринесат за проучването на разглеждания въпрос.
 4. Ако една от страните счита, че е необходимо въпросът да бъде допълнително обсъден, тя може да поиска свикването на Комитета по търговията и устойчивото развитие с цел разглеждане на въпроса, като предаде писмено искане на звеното за контакт на другата страна. Комитетът по търговията и устойчивото развитие се свиква в най-кратък срок и полага усилия за намиране на решение на въпроса. Ако е целесъобразно, той иска съвет от организациите на гражданското общество на страните посредством консултативните механизми, посочени в член 24.13, параграф 5.
 5. Всяка от страните прави публично достояние всяко постигнато или взето решение по въпрос, обсъждан съгласно настоящия член.
 Член 24.15
 Експертна група
 1. По всеки въпрос, по който не е постигнато удовлетворително решение чрез консултации съгласно член 24.14, дадена страна може, 90 дни след получаване на искането за консултации съгласно член 24.14, параграф 1, да отправи писмено искане до звеното за контакт на другата страна за свикване на експертна група, която да разгледа въпроса.
 2. При спазване на разпоредбите на настоящата глава страните прилагат процедурния правилник и кодекса за поведение, фигуриращи в приложения 29-A и 29-Б, освен ако страните решат друго.
 3. Експертната група се състои от трима членове.
 4. Страните провеждат консултации помежду си, за да постигнат съгласие по състава на експертната група в срок от 10 работни дни от получаването от страната ответник на искането за сформиране на експертна група. Отделя се дължимото внимание, за да се гарантира, че предложените членове на експертната група отговарят на изискванията по параграф 7 и имат експертните знания, необходими във връзка с конкретния въпрос.
 5. Ако страните не съумеят да вземат решение относно състава на експертната група в посочения в параграф 4 срок, се прилага процедурата по подбор, посочена в член 29.7 (Състав на арбитражния състав), параграфи 3 — 7, като се използва изготвеният съгласно параграф 6 списък.
 6. На своето първо заседание след влизането в сила на настоящото споразумение Комитетът по търговията и устойчивото развитие изготвя списък от най-малко девет физически лица, избрани заради тяхната обективност, надеждност и задълбочена преценка, които желаят и са способни да изпълняват функциите на членове на експертната група. Всяка от страните посочва поименно най-малко три физически лица, които да бъдат включени в списъка на лицата, които да изпълняват функциите на членове на експертна група. Страните също така посочват поименно най-малко три лица, които не са граждани на нито една от страните и които желаят и са способни да изпълняват функциите на председател на експертна група. Комитетът по търговията и устойчивото развитие следи за това списъкът да се поддържа винаги на това равнище.
 7. Експертите, предложени за членове на експертна група, трябва да имат специализирани познания или експертен опит по правото в областта на околната среда, по застъпени в настоящата глава въпроси или във връзка с разрешаването на спорове, възникващи по международни споразумения. Те трябва да са независими, да изпълняват функциите си в личното си качество и да


text:
не приемат инструкции от нито една организация или правителство във връзка с разглежданите въпроси. Те не трябва да са свързани с никое от правителствата на страните и трябва да спазват кодекса за поведение, посочен в параграф 2.
 8. Освен ако страните решат друго, в срок от пет работни дни от датата на избиране на членовете, експертната група получава следния мандат:
 „да разгледа, в светлината на съответните разпоредби на двадесет и четвърта глава (Търговия и околна среда), въпроса, посочен в искането за сформиране на експертна група, и да изготви доклад в съответствие с член 24.15 (Експертна група) от двадесет и четвърта глава (Търговия и околна среда), в който да отправи препоръки за решаването на въпроса“.
 9. По въпроси, свързани с многостранни споразумения в областта на околната среда, съгласно посоченото в член 24.4, експертната група следва да се стреми да получи становища и информация от съответните органи, създадени съгласно тези споразумения, включително всякакви подходящи налични тълкувателни насоки, констатации или решения, приети от тези органи (32).
 10. Експертната група изготвя за страните междинен и окончателен доклад, съдържащи фактическите констатации, нейните заключения по въпроса, включително дали страната ответник е изпълнила задълженията си съгласно настоящата глава, и мотивите за всички направени от групата констатации, заключения и препоръки. Експертната група представя на страните междинния доклад в срок от 120 дни от датата, на която е избран последният член на групата, или в друг срок по решение на страните. Страните могат да предоставят на експертната група коментари по междинния доклад в срок от 45 дни от получаването му. След като проучи тези коментари, експертната група може да промени доклада и да проведе всякакви допълнителни проучвания, които счете за целесъобразни. Експертната група представя на страните окончателния доклад в срок от 60 дни от представянето на междинния доклад. Всяка от страните прави публично достояние окончателния доклад в срок от 30 дни от неговото предоставяне.
 11. Ако в окончателния доклад експертната група посочи, че е налице неспазване от дадена страна на задълженията ѝ по настоящата глава, страните провеждат обсъждания и полагат усилия, в тримесечен срок от предоставянето на окончателния доклад, да набележат подходящи мерки или, ако е целесъобразно, да вземат решение във връзка с взаимно удовлетворяващ план за действие. При тези обсъждания страните вземат предвид окончателния доклад. Страната ответник своевременно информира своите организации на гражданското общество посредством консултативните механизми, посочени в член 24.13, параграф 5, както и страната ищец за решението си за предприемане на каквито и да било действия или мерки. Комитетът по търговията и устойчивото развитие проследява последващите действия, предприети вследствие на окончателния доклад и на препоръките на експертната група. Организации на гражданското общество, посредством консултативните механизми, посочени в член 24.13, параграф 5, и Форумът на гражданското общество могат да представят на Комитета по търговията и устойчивото развитие становища по въпроса в тази връзка.
 12. Ако страните достигнат до решение по взаимно съгласие по въпроса след сформирането на експертна група, те уведомяват Комитета по търговията и устойчивото развитие и експертната група за това решение. След такова уведомление процедурата по разглеждане на въпроса от експертната група се прекратява.
 Член


text:
24.16
 Разрешаване на спорове
 1. По всякакви спорове, които възникват във връзка с настоящата глава, страните прибягват единствено до предвидените в настоящата глава правила и процедури.
 2. Страните полагат всички усилия да постигнат взаимно удовлетворяващо решение по спора. По всяко време страните могат да прибягнат до посредничество, помиряване или медиация, за да разрешат спора.
 ДВАДЕСЕТ И ПЕТА ГЛАВА
 Двустранни диалози и сътрудничество
 Член 25.1
 Цели и принципи
 1. Основавайки се на добре установеното партньорство помежду си и на споделените ценности, страните се договарят да улесняват сътрудничеството по въпроси от общ интерес, включително чрез:
 а)
 укрепване на двустранното сътрудничество в областта на биотехнологиите чрез форум за диалог по въпросите на достъпа до пазара в биотехнологичния сектор;
 б)
 засилване и улесняване на двустранния диалог и обмена на информация по въпроси, свързани с търговията с горски продукти, чрез форум за двустранен диалог относно горските продукти;
 в)
 полагане на усилия за установяване и поддържане на ефикасно сътрудничество по въпроси във връзка със суровините чрез форум за двустранен диалог относно суровините; и
 г)
 насърчаване на засиленото сътрудничество по въпроси във връзка с науката, технологиите, изследователската дейност и иновациите.
 2. Освен ако е предвидено друго в настоящото споразумение, двустранните диалози се провеждат своевременно по искане на някоя от страните или на Съвместния комитет по ВИТС. Форумите за диалог се председателстват съвместно от представители на Канада и на Европейския съюз. Графикът и дневният ред на обсъжданията се определят по взаимно съгласие от съпредседателите.
 3. Съпредседателите на даден форум за двустранен диалог информират Съвместния комитет по ВИТС за графика и дневния ред на обсъжданията на всеки форум за двустранен диалог достатъчно рано преди провеждането им. Съпредседателите на даден форум за двустранен диалог изготвят доклад до Съвместния комитет по ВИТС относно резултатите и заключенията от диалога по целесъобразност или при поискване от Съвместния комитет по ВИТС. Създаването или съществуването на даден форум за диалог не възпрепятства която и да е от страните да отнася всеки един въпрос директно до Съвместния комитет по ВИТС.
 4. Съвместният комитет по ВИТС може да реши да промени или да се ангажира с изпълнението на задачата, възложена на даден форум за диалог, или да разпусне даден форум за диалог.
 5. При съгласие от страна на Съвместния комитет по ВИТС страните могат да пристъпят към двустранно сътрудничество в други области, попадащи в обхвата на настоящото споразумение.
 Член 25.2
 Диалог по въпросите на достъпа до пазара в биотехнологичния сектор
 1. Страните се съгласяват, че е от взаимен интерес осъществяването на сътрудничество и на обмен на информация по въпроси във връзка с биотехнологичните продукти. Такова сътрудничество и обмен на информация се осъществяват в рамките на форума за двустранен диалог по въпросите от взаимен интерес относно достъпа до пазара в селскостопанския биотехнологичен сектор, създаден съгласно взаимно съгласуваното решение, постигнато на 15 юли 2009 г. между Канада и Европейския съюз по отнесения до СТО спор с номер WT/DS292 „Европейски общности — мерки, имащи въздействие върху одобрението на биотехнологични продукти и търговията с тях“. Двустранният диалог обхваща всякакви въпроси от значение, които са от взаимен интерес за страните, включително:
 а)


text:
одобренията на биотехнологични продукти на територията на страните, както и ако е целесъобразно, предстоящите заявления за одобрения на продукти, представляващи търговски интерес за някоя от страните;
 б)
 търговските и икономическите перспективи във връзка с бъдещите одобрения на биотехнологични продукти;
 в)
 всякакво въздействие върху търговията, свързано с неедновременно предоставяне на одобрения на биотехнологични продукти или с инцидентно разпространение на неразрешени продукти, както и всякакви целесъобразни мерки в това отношение;
 г)
 всякакви свързани с биотехнологиите мерки, които могат да засегнат търговията между страните, включително мерки на държавите — членки на Европейския съюз;
 д)
 всякакво ново законодателство в областта на биотехнологиите; и
 е)
 най-добрите практики по прилагането на законодателство в областта на биотехнологиите.
 2. Страните отбелязват също така значението на следните споделени цели по отношение на сътрудничеството в областта на биотехнологиите:
 а)
 да осъществяват обмен на информация по политически, регулаторни и технически въпроси от общ интерес, свързани с биотехнологичните продукти, и по-специално на информация относно своите съответни системи и процеси за изготвяне на оценки на риска за целите на вземането на решения относно използването на генетично модифицирани организми
 б)
 да насърчават използването на ефикасни научнообосновани процеси на одобряване на биотехнологични продукти;
 в)
 да сътрудничат на международно равнище по въпроси, свързани с биотехнологиите, като наличието на ниски равнища на генетично модифицирани организми; и
 г)
 да предприемат регулаторно сътрудничество с цел да се сведе до минимум негативното въздействие върху търговията от страна на свързани с биотехнологичните продукти регулаторни практики.
 Член 25.3
 Двустранен диалог относно горските продукти
 1. Страните се съгласяват, че е от взаимен интерес осъществяването на двустранен диалог, сътрудничество и обмен на информация и на становища по съответните законови и подзаконови актове, политики и въпроси от значение за производството, търговията и потреблението на горски продукти. Страните се договарят да осъществяват действията по диалог, сътрудничество и обмен в рамките на форума за двустранен диалог относно горските продукти, по въпроси, сред които:
 а)
 изготвянето, приемането и прилагането на съответните законови и подзаконови актове, политики и стандарти, както и на изисквания за изпитване, сертифициране и акредитация, и тяхното потенциално въздействие върху търговията с горски продукти между страните;
 б)
 инициативи на страните във връзка с устойчивото управление на горите и лесовъдството;
 в)
 механизми за осигуряване на законния или устойчивия произход на горските продукти;
 г)
 достъп на горски продукти до пазарите на страните или до други пазари;
 д)
 вижданията във връзка с многостранните и плурилатералните организации и процесите, в които те участват с цел насърчаване на устойчивото управление на горите или борба с незаконната сеч;
 е)
 въпросите, посочени в член 24.10 (Търговия с горски продукти); и
 ж)
 всякакви други свързани с горските продукти въпроси, за които се договорят страните.
 2. Форумът за двустранен диалог относно горските продукти се свиква в рамките на първата година след влизането в сила на настоящото споразумение, а след това в съответствие с член 25.1, параграф 2.
 3. Страните се договарят, че обсъжданията, провеждани в рамките на двустранния диалог относно горските продукти, могат да служат за основа на обсъжданията в Комитета по търговията и устойчивото развитие.
 Член 25.4
 Двустранен диалог относно суровините
 1. Като признават


text:
значението на открита, недискриминационна и прозрачна търговска среда, основана на определени правила и на науката, страните полагат усилия да установят и поддържат ефикасно сътрудничество в областта на суровините. За целите на това сътрудничество понятието „суровини“ включва полезните изкопаеми, металите и селскостопанските продукти за промишлена употреба, но не се ограничава до тях.
 2. Двустранният диалог относно суровините обхваща всякакви въпроси от значение, които са от взаимен интерес, включително:
 а)
 да се предостави форум за обсъждане на сътрудничеството между страните в областта на суровините, да се допринася за достъпа до пазара на стоките, представляващи суровини, и свързаните с тях услуги и инвестиции и да се избягват нетарифните пречки пред търговията със суровини;
 б)
 да се засили взаимното разбиране в областта на суровините с цел да се обменя информация относно най-добрите практики и относно регулаторните политики на страните по отношение на суровините;
 в)
 да се насърчават дейности, които подкрепят корпоративната социална отговорност в съответствие с международно признати стандарти, като Насоките на ОИСР за многонационалните предприятия и Насоките на ОИСР по надлежната проверка за отговорни вериги за доставки на полезни изкопаеми от засегнати от конфликти и високорискови зони; и
 г)
 да се улесняват, по целесъобразност, консултациите по позициите на страните в рамките на многостранни и плурилатерални форуми, на които могат да бъдат повдигнати и обсъждани въпроси, свързани със суровините.
 Член 25.5
 Засилено сътрудничество в областта на науката, технологиите, изследователската дейност и иновациите
 1. Страните признават взаимозависимостта между науката, технологиите, изследователската дейност и иновациите, от една страна, и международната търговия и инвестиции, от друга, при повишаването на промишлената конкурентоспособност и социалния и икономическия просперитет.
 2. Като изхождат от това споделено разбиране, страните се споразумяват да засилят своето сътрудничество в областта на науката, технологиите, изследователската дейност и иновациите.
 3. Страните полагат усилия да насърчават, развиват и улесняват на реципрочна основа дейностите за сътрудничество в подкрепа на или допълващи Споразумението за научно и технологично сътрудничество между Европейската общност и Канада, съставено в Халифакс на 17 юни 1995 г. Страните се договарят да осъществяват тези дейности въз основа на следните принципи:
 а)
 дейностите да са от взаимна полза за страните;
 б)
 страните да постигнат съгласие относно обхвата и параметрите на дейностите; и
 в)
 в дейностите следва да се взема предвид важната роля на частния сектор и на изследователските институции в развитието на науката, технологиите, изследователската дейност и иновациите, и в пускането на пазара на произтичащи от тях стоки и услуги.
 4. Страните също така признават значението на засилено сътрудничество в областта на науката, технологиите, изследователската дейност и иновациите, което включва дейности, започнати, разработени или предприети от широк кръг заинтересовани страни, включително канадското федерално правителство, канадските провинции и територии, Европейския съюз и неговите държави членки.
 5. Всяка от страните насърчава, в съответствие със своето право, участието на частния сектор, изследователските институции и гражданското общество на нейната територия в дейностите за засилване на сътрудничеството.
 ДВАДЕСЕТ И ШЕСТА ГЛАВА
 Административни и институционални разпоредби
 Член 26.1
 Съвместен комитет по ВИТС
 1. С настоящото страните създават Съвместен комитет по ВИТС, който се състои от представители на Европейския съюз и представители на Канада. Съвместният


text:
комитет по ВИТС се председателства съвместно от министъра на международната търговия на Канада и от члена на Европейската комисия, отговарящ за търговията, или от съответните техни представители.
 2. Съвместният комитет по ВИТС заседава веднъж годишно или по искане на една от страните. Съвместният комитет по ВИТС постига съгласие относно графика на своите заседания и своя дневен ред.
 3. Съвместният комитет по ВИТС е компетентен по всички въпроси, касаещи търговията и инвестициите между страните и изпълнението и прилагането на настоящото споразумение. Дадена страна може да отнесе до Съвместния комитет по ВИТС всеки въпрос, свързан с изпълнението и тълкуването на настоящото споразумение или всеки друг въпрос,касаещ търговията и инвестициите между страните.
 4. Съвместният комитет по ВИТС:
 а)
 осъществява надзор и улеснява изпълнението и прилагането на настоящото споразумение и съдейства за постигането на неговите общи цели;
 б)
 осъществява надзор върху работата на всички специализирани комитети и други органи, създадени съгласно настоящото споразумение;
 в)
 без да засяга разпоредбите на осма глава (Инвестиции), двадесет и втора глава (Търговия и устойчиво развитие), двадесет и трета глава (Търговия и труд), двадесет и четвърта глава (Търговия и околна среда) и двадесет и девета глава (Уреждане на спорове), търси подходящи начини и методи за предотвратяване на проблеми, които може да възникнат в области, попадащи в обхвата на настоящото споразумение, или за разрешаване на спорове, които може да възникнат във връзка с тълкуването или прилагането на настоящото споразумение;
 г)
 приема свой собствен процедурен правилник;
 д)
 взема решения, както е посочено в член 26.3; и
 е)
 разглежда всякакви въпроси, които представляват интерес и са свързани с област, попадаща в обхвата на настоящото споразумение.
 5. Съвместният комитет по ВИТС може:
 а)
 да делегира отговорности на специализираните комитети, създадени съгласно член 26.2;
 б)
 да поддържа контакти с всички заинтересовани страни, включително с частния сектор и с организациите на гражданското общество;
 в)
 да обмисля или да постига съгласие по изменения, съгласно предвиденото в настоящото споразумение;
 г)
 да проучва развитието на търговията между страните и да обмисля начини за допълнително укрепване на търговските връзки между страните;
 д)
 да приема тълкувания на разпоредбите на настоящото споразумение, които да бъдат задължителни за арбитражните органи, сформирани съгласно раздел Е от осма глава (Разрешаване на инвестиционни спорове между инвеститори и държави) и двадесет и девета глава (Уреждане на спорове);
 е)
 да отправя препоръки, подходящи за насърчаване разрастването на търговията и инвестициите, съгласно предвиденото в настоящото споразумение;
 ж)
 да променя или поема задачите, възложени на специализираните комитети, създадени съгласно член 26.2, или да разпуска всеки един от специализираните комитети;
 з)
 да създава специализирани комитети и форуми за двустранен диалог, които да го подпомагат в изпълнението на задачите му; и
 и)
 да предприема други дейности, по решение на страните, при изпълнение на своите функции.
 Член 26.2
 Специализирани комитети
 1. Създават се следните специализирани комитети или, в случая със Съвместния комитет за митническо сътрудничество, посочен в буква в), комитетът се оправомощава да действа под егидата на Съвместния комитет по ВИТС:
 а)
 Комитет по търговията със стоки, който разглежда въпроси, свързани с търговията със стоки, митническите тарифи, техническите пречки пред търговията, Протокола относно


text:
взаимното признаване на резултатите от оценяването на съответствието и свързаните със стоки права върху интелектуална собственост. По искане на една от страните или при препращане на въпрос от съответния специализиран комитет, или при подготвяне на обсъждане в рамките на Съвместния комитет по ВИТС Комитетът по търговията със стоки може също така да разглежда въпроси, възникващи в областта на правилата за произход и процедурите, свързани с произхода, митниците и улесняването на търговията и граничните мерки, санитарните и фитосанитарните мерки, държавните поръчки или регулаторното сътрудничество, ако с това се улеснява намирането на решение на въпрос, който не може по друг начин да бъде разрешен от съответния специализиран комитет. Създават се също така Комитет по селското стопанство, Комитет по вината и спиртните напитки и Съвместна секторна група по фармацевтичните продукти, които са под егидата и на подчинение на Комитета по търговията;
 б)
 Комитет по услугите и инвестициите, който разглежда въпроси, свързани с трансграничната търговия с услуги, инвестициите, временното влизане, електронната търговия и свързаните с услуги права върху интелектуална собственост. По искане на една от страните или при препращане на въпрос от съответния специализиран комитет, или при подготвяне на обсъждане в рамките на Съвместния комитет по ВИТС Комитетът по по услугите и инвестициите може също така да разглежда въпроси, възникващи в областта на финансовите услуги или държавните поръчки, ако с това се улеснява намирането на решение на въпрос, който не може по друг начин да бъде разрешен от съответния специализиран комитет.
 Създава се Съвместен комитет по въпросите на взаимното признаване на професионалните квалификации, който е под егидата и на подчинение на Комитета по по услугите и инвестициите;
 в)
 Съвместният комитет за митническо сътрудничество (СКМС), създаден съгласно Споразумението между Европейската общност и Канада относно митническо сътрудничество и взаимопомощ в митническата област, съставено в Отава на 4 декември 1997 г., разглежда въпроси, попадащи в обхвата на настоящото споразумение, свързани с правилата за произход и процедурите, свързани с произхода, митниците и улесняването на търговията, граничните мерки и спирането на прилагането на преференциалното тарифно третиране;
 г)
 Съвместен управителен комитет по санитарните и фитосанитарните мерки, който разглежда въпроси, свързани със санитарните и фитосанитарните мерки;
 д)
 Комитет по държавните поръчки, който разглежда въпроси, свързани с държавните поръчки;
 е)
 Комитет по финансовите услуги, който разглежда въпроси, свързани с финансовите услуги;
 ж)
 Комитет по търговията и устойчивото развитие, който разглежда въпроси, свързани с устойчивото развитие;
 з)
 Форум за регулаторно сътрудничество, който разглежда въпроси, свързани с регулаторното сътрудничество; и
 и)
 Комитет по географските означения по ВИТС, който разглежда въпроси, свързани с географските означения.
 2. Специализираните комитети, създадени съгласно параграф 1, действат в съответствие с разпоредбите на параграфи 3 — 5.
 3. Кръгът от компетенции и задачите на създадените съгласно параграф 1 специализирани комитети са допълнително определени в съответните глави и протоколи на настоящото споразумение.
 4. Освен ако е предвидено друго съгласно настоящото споразумение или ако съпредседателите решат друго, специализираните комитети заседават веднъж годишно. По искане на една от страните или на Съвместния комитет по ВИТС могат да бъдат свиквани допълнителни заседания. Те се председателстват съвместно от представители на Канада и на Европейския съюз.


text:
Специализираните комитети определят графика и дневния ред на своите заседания по взаимно съгласие. Те изготвят свои собствени процедурни правилници и ги изменят, ако сметнат това за целесъобразно. Специализираните комитети може да предлагат проекторешения, които да бъдат приемани от Съвместния комитет по ВИТС, или вземат решения, когато това се предвижда в настоящото споразумение.
 5. Всяка от страните гарантира, че когато заседава даден специализиран комитет, по всеки въпрос от дневния ред са представлявани всички компетентни във връзка с него органи, по преценка на всяка от страните, и че всеки въпрос може да бъде обсъждан на адекватното ниво на експертни знания.
 6. Специализираните комитети информират Съвместния комитет по ВИТС за графиците и дневния ред на своите заседания достатъчно рано преди провеждането им и представят на Съвместния комитет по ВИТС доклад с резултатите и заключенията от всяко от своите заседания. Създаването или съществуването на даден специализиран комитет не е пречка която и да е от страните да отнася всеки един въпрос директно до Съвместния комитет по ВИТС.
 Член 26.3
 Вземане на решения
 1. С цел постигане на целите на настоящото споразумение Съвместният комитет по ВИТС разполага с правомощия да взема решения по всички въпроси, когато това се предвижда в настоящото споразумение.
 2. Взетите от Съвместния комитет по ВИТС решения са задължителни за страните, при условие че са спазени всички необходими вътрешни изисквания и процедури, и страните са длъжни да изпълняват тези решения. Съвместният комитет по ВИТС може също така да отправя подходящи препоръки.
 3. Съвместният комитет по ВИТС взема своите решения и отправя препоръки по взаимно съгласие.
 Член 26.4
 Споделяне на информация
 Когато дадена страна предоставя на Съвместния комитет по ВИТС или на специализиран комитет, създаден съгласно настоящото споразумение, информация, считана за поверителна или защитена от разгласяване съгласно нейното право, другата страна третира тази информация като поверителна.
 Член 26.5
 Звена за контакт по ВИТС
 1. Всяка от страните в кратки срокове определя звено за контакт по ВИТС и уведомява за това другата страна в срок от 60 дни след влизането в сила на настоящото споразумение.
 2. Звената за контакт по ВИТС:
 а)
 наблюдават работата на всички институционални органи, създадени съгласно настоящото споразумение, включително комуникацията във връзка с правоприемниците на тази органи;
 б)
 координират подготовката за заседанията на комитетите;
 в)
 предприемат последващи действия, по целесъобразност, по решенията, взети от Съвместния комитет по ВИТС;
 г)
 освен ако е предвидено друго в настоящото споразумение, получават всички уведомления и информацията, предоставяна съгласно настоящото споразумение, и при необходимост улесняват комуникацията между страните по всеки въпрос, попадащ в обхвата на настоящото споразумение;
 д)
 отговарят на всякакви искания за предоставяне на информация по реда на член 27.2 (Предоставяне на информация); и
 е)
 разглеждат всякакви други въпроси, които може да засягат действието на настоящото споразумение, в съответствие с възложените им правомощия от Съвместния комитет по ВИТС.
 3. Звената за контакт по ВИТС осъществяват комуникацията помежду си в съответствие с изискванията.
 Член 26.6
 Заседания
 1. Заседанията, посочени в настоящата глава, се провеждат присъствено. Страните може също да се договорят да провеждат заседанията чрез видео- или телеконферентна връзка.
 2. Страните полагат усилия да проведат


text:
заседание в срок от 30 дни, след като една от страните получи от другата страна искане за провеждане на заседание.
 ДВАДЕСЕТ И СЕДМА ГЛАВА
 Прозрачност
 Член 27.1
 Публикуване
 1. Всяка от страните гарантира, че нейните законови и подзаконови актове, процедури и административни актове с общо приложение във връзка с всякакви въпроси, попадащи в обхвата на настоящото споразумение, в кратки срокове се публикуват или се предоставят на разположение по начин, който дава възможност на заинтересованите лица и на другата страна да се запознаят с тях.
 2. В рамките на възможното всяка от страните:
 а)
 публикува предварително всякакви такива мерки, които предлага да приеме; и
 б)
 предоставя на заинтересованите лица и на другата страна разумна възможност да направят коментари по така предложените мерки.
 Член 27.2
 Предоставяне на информация
 1. Всяка страна, по искане на другата страна и доколкото това е възможно, в кратки срокове предоставя информация и отговаря на въпроси, отнасящи се до всяка съществуваща или предложена мярка, която съществено засяга действието на настоящото споразумение.
 2. Информацията, предоставена съгласно настоящия член, не засяга преценката дали мярката е съвместима с настоящото споразумение.
 Член 27.3
 Административни производства
 С цел управление на изпълнението на дадена мярка с общо приложение, която засяга попадащи в обхвата на настоящото споразумение въпроси, по последователен, безпристрастен и разумен начин, всяка от страните гарантира, че нейните административни производства за прилагане на посочените в член 27.1 мерки по отношение на конкретно лице, стока или услуга от другата страна и в конкретния случай:
 а)
 предвиждат винаги, когато е възможно, при образуване на конкретно производство, отправянето, в съответствие с вътрешните процедури, на разумно предизвестие до пряко засегнатото от производството лице от другата страна, включващо описание на естеството на производството, изявление относно законовите правомощия, по силата на които е образувано производството, и общо описание на спорните въпроси;
 б)
 предоставя на посоченото в буква а) лице разумна възможност да представи факти и доводи в подкрепа на своята позиция преди предприемането на окончателно административно действие, когато времето, естеството на производството и общественият интерес позволяват това; и
 в)
 се провеждат в съответствие с нейното право.
 Член 27.4
 Контрол и обжалване
 1. Всяка от страните създава или поддържа общи, квазисъдебни или административни съдилища или процедури с цел упражняване на незабавен контрол и когато има основания за това, коригиране на окончателни административни действия, свързани с въпроси, попадащи в обхвата на настоящото споразумение. Всяка от страните гарантира, че нейните съдилища са безпристрастни и независими от службата или органа, оправомощени да извършват административното правоприлагане, и че те нямат съществен интерес от резултата от разглеждания въпрос.
 2. Всяка от страните гарантира, че във всякакви съдилища или в рамките на всякакви процедури, посочени в параграф 1, на страните в производството е предоставено правото на:
 а)
 разумна възможност да поддържат или да защитават своите съответни позиции; и
 б)
 решение, основано на доказателствата и представената документация или, ако това се изисква от нейното право, на документацията, събрана от административния орган.
 3. Всяка от страните гарантира, че в зависимост от изхода на процедурата за обжалване или допълнителен контрол, предвидена в нейното право, такива решения се прилагат от


text:
службите или органите, компетентни по отношение на въпросното административно действие, и определят практиката на тези служби или органи.
 Член 27.5
 Сътрудничество за насърчаване на по-голяма прозрачност
 Страните се съгласяват да си сътрудничат в рамките на двустранни, регионални и многостранни форуми относно начините за насърчаване на прозрачността във връзка с международната търговия и инвестиции.
 ДВАДЕСЕТ И ОСМА ГЛАВА
 Изключения
 Член 28.1
 Определения
 За целите на настоящата глава:
 пребиваване означава пребиваване за данъчни цели;
 данъчна спогодба означава спогодба за избягване на двойното данъчно облагане или друго международно данъчно споразумение или договореност; и
 понятията данък и данъчна мярка включват акциз, но не включват:
 а)
 мито съгласно определението в член 1.1 (Общи определения), и
 б)
 мярка, фигурираща сред изброените в буква б) или в) изключения в определението за „мито“ в член 1.1 (Общи определения).
 Член 28.2
 Специфични за страните определения
 За целите на настоящата глава:
 орган за защита на конкуренцията означава:
 а)
 за Канада — комисарят по въпросите на конкуренцията или негов правоприемник, за когото другата страна е уведомена чрез звената за контакт по ВИТС; и
 б)
 за Европейския съюз — Комисията на Европейския съюз, съобразно нейната компетентност съгласно законодателството на Европейския съюз в областта на конкуренцията;
 законодателство в областта на конкуренцията означава:
 а)
 за Канада — Competition Act, R.S.C. 1985, c. C-34; и
 б)
 за Европейския съюз — членове 101, 102 и 106 от Договора за функционирането на Европейския съюз от 13 декември 2007 г., Регламент (ЕО) No 139/2004 на Съвета от 20 януари 2004 г. относно контрола върху концентрациите между предприятията, както и регламентите по прилагането им и измененията към тях; и
 информация, защитена съгласно неговото (нейното) законодателство в областта на конкуренцията означава:
 а)
 за Канада — информацията, попадаща в обхвата на член 29 от Competition Act, R.S.C. 1985, c. C-34; и
 б)
 за Европейския съюз — информацията, попадаща в обхвата на член 28 от Регламент (ЕО) No 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 г. относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора, или на член 17 от Регламент (ЕО) No 139/2004 на Съвета от 20 януари 2004 г. относно контрола върху концентрациите между предприятията.
 Член 28.3
 Общи изключения
 1. За целите на член 30.8, параграф 5 (Прекратяване, спиране на прилагането или инкорпориране на други съществуващи споразумения), на втора глава (Национално третиране и достъп до пазарите на стоки), пета глава (Санитарни и фитосанитарни мерки) и шеста глава (Митници и улесняване на търговията), на Протокола относно правилата за произход и процедурите, свързани с произхода, на раздел Б (Установяване на инвестициите) и раздел В (Недискриминационно третиране) от осма глава (Инвестиции), в настоящото споразумение се инкорпорира и става част от него член ХХ от ГАТТ от 1994 г. Страните приемат, че мерките, посочени в член ХХ, буква б) от ГАТТ от 1994 г., включват мерките в областта на околната следа, необходими за защита на живота или здравето на хората, животните или растенията. Страните приемат, че член ХХ, буква ж) от ГАТТ от 1994 г. се прилага за мерките, насочени към опазването на живите и неживите изчерпаеми природни ресурси.


text:
2. За целите на девета глава (Трансгранична търговия с услуги), десета глава (Временно влизане и престой на физически лица със стопанска цел), дванадесета глава (Вътрешна нормативна уредба), тринадесета глава (Финансови услуги), четиринадесета глава (Услуги по международен морски транспорт), петнадесета глава (Далекосъобщения), шестнадесета глава (Електронна търговия) и на раздел Б (Установяване на инвестициите) и раздел В (Недискриминационно третиране) от осма глава (Инвестиции), при спазване на изискването такива мерки да не се прилагат по начин, който би представлявал средство за произволна или неоправдана дискриминация между страните, когато преобладават сходни условия, или прикрито ограничение на търговията с услуги, никоя от разпоредбите на настоящото споразумение не се тълкува като пречка за някоя от страните да приема или да осигурява изпълнението на мерки, необходими:
 а)
 за защита на обществената сигурност или обществения морал, или за поддържане на обществения ред (33);
 б)
 за опазване на живота или здравето на хората, животните или растенията (34); или
 в)
 за да се осигури съответствието със законовите или подзаконовите актове, които не са в противоречие с разпоредбите на настоящото споразумение, включително онези, отнасящи се до:
 i)
 предотвратяването на заблуждаващи и измамни практики или до справянето с последиците от неизпълнение на договори;
 ii)
 защитата на неприкосновеността на личния живот на лицата във връзка с обработването и разпространението на лични данни и защитата на поверителността на личните досиета и сметки; или
 iii)
 безопасността.
 Член 28.4
 Временни защитни мерки по отношение на движението на капитали и плащанията
 1. Когато при изключителни обстоятелства движението на капитали и плащанията, включително преводите, предизвикват или съществува опасност да предизвикат сериозни затруднения за функционирането на икономическия и паричен съюз на Европейския съюз, Европейският съюз може да наложи защитните мерки, които са стриктно необходими за справянето с такива затруднения, за срок, който не надхвърля 180 дни.
 2. Мерките, наложени от Европейския съюз съгласно параграф 1, не представляват средство за произволна или неоправдана дискриминация на Канада или на нейните инвеститори в сравнение с трета държава или с нейните инвеститори. Европейският съюз незабавно информира Канада за такива мерки и възможно най-скоро представя график за премахването им.
 Член 28.5
 Ограничения в случай на сериозни затруднения, свързани с платежния баланс или с външната финансова позиция
 1. Когато Канада или държава — членка на Европейския съюз, която не е членка на Европейския паричен съюз, изпитва или съществува опасност да изпита сериозни затруднения, свързани с платежния баланс или с външната финансова позиция, тя може да приеме или да запази в сила ограничителни мерки по отношение на движението на капитали и плащанията, включително преводите.
 2. Мерките, посочени в параграф 1:
 а)
 не подлагат никоя страна на третиране, по-неблагоприятно от третирането на трета държава в сходни ситуации;
 б)
 са съвместими с Учредителния договор на Международния валутен фонд, съставен в Бретън Уудс на 22 юли 1944 г., както е приложим;
 в)
 предотвратяват ненужно накърняване на търговските, икономическите и финансовите интереси на някоя от страните;
 г)
 са временни и с подобряване на описаната в параграф 1 ситуация поетапно отпадат, като не надхвърлят 180 дни. Ако възникнат крайно извънредни обстоятелства, поради които една от страните иска удължаване на срока от


text:
180 дни за прилагане на защитните мерки, тя се консултира предварително с другата страна по отношение на прилагането на евентуално предложено удължаване.
 3. В случая с търговията със стоки дадена страна може да приеме ограничителни мерки, за да защити своя платежен баланс или своята външна финансова позиция. Такива мерки трябва да са в съответствие с ГАТТ от 1994 г. и с Договореността относно разпоредбите за платежния баланс от Общото споразумение за митата и търговията от 1994 г, фигурираща в приложение 1А към Споразумението за СТО.
 4. В случая с търговията с услуги дадена страна може да приеме ограничителни мерки, за да защити своя платежен баланс или своята външна финансова позиция. Такива мерки трябва да са в съответствие с ГАТС.
 5. Страна, която приема или запазва в сила мярка, посочена в параграф 1, в най-кратки срокове уведомява другата страна за това и възможно най-скоро представя график за нейното премахване.
 6. Когато ограниченията се приемат или запазват в сила съгласно настоящия член, страните незабавно провеждат консултации помежду си в рамките на Съвместния комитет по ВИТС, ако такива консултации вече не се провеждат в рамките на форум извън настоящото споразумение. При провежданите съгласно настоящия параграф консултации се подлагат на оценка довелите до съответните мерки затруднения, свързани с платежния баланс или с външната финансова позиция, като се вземат предвид, наред с другото, фактори като:
 а)
 естеството и степента на затрудненията;
 б)
 външната икономическа и търговска конюнктура; или
 в)
 наличието на алтернативни корективни мерки.
 7. При консултациите по реда на параграф 6 се подлага на оценка съответствието на всякакви ограничителни мерки с параграфи 1 — 4. Страните приемат всички констатации от статистическите и други факти, представени от Международния валутен фонд (МВФ), отнасящи се до валутен обмен, парични резерви и платежен баланс, като техните заключения се основават на оценката на МВФ за платежния баланс и за външната финансова позиция на засегнатата страна.
 Член 28.6
 Национална сигурност
 Никоя от разпоредбите в настоящото споразумение не се тълкува по начин, който:
 а)
 изисква от която и да било страна да предоставя или разрешава достъп до информация, ако въпросната страна прецени, че разгласяването на тази информация би било в противоречие с нейни основни интереси в областта на сигурността; или
 б)
 възпрепятства която и да било страна да предприеме действие, което тя счита за необходимо, за да защити своите основни интереси в областта на сигурността, и което е:
 i)
 свързано с производството или с трафика на оръжие, муниции и военна техника и с подобен трафик и сделки с други стоки и материали, услуги и технологии, и с икономически дейности, осъществявани пряко или косвено с цел снабдяване на военен обект или на друг обект, свързан със сигурността (35);
 ii)
 предприето по време на война или друго извънредно положение в международните отношения; или
 iii)
 свързано с материали, свързани с ядрения разпад или ядрения синтез, или с материалите, от които те се извличат; или
 в)
 възпрепятства която и да било страна да предприеме каквото и да е действие в изпълнение на поетите от нея международни задължения за поддържане на международния мир и сигурност.
 Член


text:
28.7
 Данъчно облагане
 1. Никоя от разпоредбите на настоящото споразумение не се тълкува по начин, който възпрепятства дадена страна да приема или да запазва в сила каквато и да било данъчна мярка, която прави разграничение между лица, които не се намират в еднакво положение, по-специално по отношение на мястото им на пребиваване или по отношение на мястото, където е инвестиран капиталът им.
 2. Никоя от разпоредбите на настоящото споразумение не се тълкува по начин, който възпрепятства дадена страна да приема или да запазва в сила каквато и да е данъчна мярка, която цели предотвратяване на избягването на данъци или отклонение от данъчно облагане, в съответствие със своето данъчно право или данъчни спогодби.
 3. Настоящото споразумение не засяга правата и задълженията на дадена страна, предвидени в данъчна спогодба. В случай на несъответствие между настоящото споразумение и данъчна спогодба, последната има превес в рамките на несъответствието.
 4. Никоя от разпоредбите на настоящото споразумение или на която и да било договореност, приета съгласно настоящото споразумение, не се прилага за:
 а)
 данъчна мярка на една от страните, с която се предвижда по-благоприятно данъчно третиране на дружество или на притежател на дялов капитал в дружество, въз основа на това, че дружеството изцяло или отчасти е притежавано или контролирано, пряко или непряко, от един или повече инвеститори, които са пребиваващи в тази страна лица;
 б)
 данъчна мярка на една от страните, с която се предоставя предимство във връзка с вноските, които се правят в схема, предвиждаща отсрочено плащане на данъци или освобождаване от данъци с цел осигуряване за пенсия за прослужено време и старост или друга пенсия, спестявания, образование, здравеопазване, увреждане или други подобни, или във връзка с приходите, които се получават от такава схема, при условие че е спазено изискването тази страна да запази непрекъснато компетентността си по отношение на такава схема;
 в)
 данъчна мярка на една от страните, с която се предоставя предимство във връзка със закупуването или потреблението на конкретна услуга, при условие че е спазено изискването услугата да е предоставена на територията на тази страна;
 г)
 данъчна мярка на една от страните, с която се цели осигуряването на справедливо и ефективно данъчно облагане или събиране на данъци, включително мярка, предприета от дадена страна с цел да се осигури съответствие с данъчната система на страната;
 д)
 данъчна мярка, която предоставя предимство на правителство, на част от правителство или на лице, което е пряко или непряко притежавано, контролирано или учредено от правителство;
 е)
 съществуваща несъответстваща на изискванията данъчна мярка, която иначе не попада в обхвата на параграфи 1 и 2 и на параграф 4, букви а) — д), и за продължаването или незабавното подновяване на такава мярка, или за изменението на такава мярка, при условие че с изменението не се намалява степента на нейното съответствие с разпоредбите на настоящото споразумение в сравнение със степента на съответствие, съществуваща непосредствено преди изменението.
 5. В интерес на правната сигурност се уточнява, че фактът, че такава данъчна мярка представлява съществено изменение на съществуваща данъчна мярка, че тя поражда незабавно действие от момента на съобщаването ѝ, че пояснява предвиденото


text:
прилагане на съществуваща данъчна мярка или че оказва неочаквано въздействие върху инвеститор или върху попадаща в обхвата инвестиция, сам по себе си не представлява нарушение на член 8.10 (Третиране на инвеститорите и на попадащите в обхвата инвестиции).
 6. Член 8.7 (Третиране като най-облагодетелствана нация), член 9.5 (Третиране като най-облагодетелствана нация) и член 13.4 (Третиране като най-облагодетелствана нация) не се прилагат за предимства, предоставени от дадена страна съгласно данъчна спогодба.
 7.
 а)
 Когато инвеститор отправи искане за консултации съгласно член 8.19 (Консултации), като твърди, че дадена данъчна мярка представлява неизпълнение на задължение по раздел В (Недискриминационно третиране) или раздел Г (Защита на инвестициите) от осма глава (Инвестиции), ответникът може да отнесе въпроса за провеждане на консултации и за вземане на съвместно решение от страните дали:
 i)
 мярката е данъчна мярка;
 ii)
 ако е установено, че мярката е данъчна мярка, дали тя представлява неизпълнение на задължение по раздел В (Недискриминационно третиране) или раздел Г (Защита на инвестициите) от осма глава (Инвестиции); или
 iii)
 има несъответствие между задълженията в настоящото споразумение, по отношение на които се твърди, че е налице несъответствие, и задълженията по дадена данъчна спогодба.
 б)
 До такова отнасяне на въпрос по буква а) може да се прибегне не по-късно от определената от Съда дата, на която ответникът трябва да представи своето писмено насрещно изявление. Когато ответникът прибегне до такова отнасяне на въпрос, сроковете или производствата, посочени в раздел Е (Разрешаване на инвестиционни спорове между инвеститори и държави) от осма глава (Инвестиции), спират да текат. Ако в срок от 180 дни от отнасянето на въпроса страните не се договорят да обсъдят въпроса или не успеят да вземат съвместно решение, спирането на сроковете или производствата престава да се прилага и инвеститорът може да продължи със своя иск.
 в)
 Съвместно решение, взето от страните съгласно буква а), е задължително за Съда.
 г)
 Всяка от страните осигурява в състава на нейната делегация за участие в консултациите по буква а) да са включени лица със съответните експертни знания по въпросите, попадащи в обхвата на настоящия член, включително представители на съответните данъчни органи на всяка от страните. За Канада това означава длъжностни лица от Министерство на финансите на Канада.
 8. В интерес на правната сигурност се уточнява, че:
 а)
 данъчна мярка на една от страните означава данъчна мярка, приета на което и да било равнище на управление на дадена страна; и
 б)
 за мерки на субнационално равнище на управление пребиваващо лице от една от страните означава пребиваващо лице, което е субект на тази юрисдикция на субнационално равнище, или пребиваващо лице от страната, част от която е тази юрисдикция.
 Член 28.8
 Разгласяване на информация
 1. Настоящото споразумение не изисква от никоя от страните да предоставя или да разрешава достъп до информация, чието разгласяване би възпрепятствало правоприлагането, или е забранено или ограничено съгласно нейното право.
 2. В хода на процедура по уреждане на спор съгласно настоящото споразумение
 а)
 от никоя страна не се изисква да предоставя или да разрешава достъп до информация, която е защитена съгласно нейното законодателство в областта на конкуренцията; и
 б)
 от никой орган за


text:
защита на конкуренцията на дадена страна не се изисква да предоставя или да разрешава достъп до информация, която е привилегирована или по друг начин защитена срещу разгласяване.
 Член 28.9
 Изключения, приложими за културата
 Страните припомнят изключенията, приложими за културата, съгласно посоченото в съответните разпоредби на седма глава (Субсидии), осма глава (Инвестиции), девета глава (Трансгранична търговия с услуги), дванадесета глава (Вътрешна нормативна уредба) и деветнадесета глава (Държавни поръчки).
 Член 28.10
 Освобождавания в рамките на СТО
 В случай че дадено право или задължение в настоящото споразумение дублира право или задължение в рамките на СТО, страните се споразумяват, че за мярка, която е в съответствие с решение за освобождаване, прието от СТО съгласно член IХ от Споразумението за СТО, се счита, че тя е в съответствие и с дублиращата разпоредба в настоящото споразумение.
 ДВАДЕСЕТ И ДЕВЕТА ГЛАВА
 Уреждане на спорове
 Раздел A
 Уводни разпоредби
 Член 29.1
 Сътрудничество
 Страните непрестанно се стремят да постигат съгласие по тълкуването и прилагането на настоящото споразумение и полагат всички усилия да постигнат взаимно удовлетворяващо решение по всеки въпрос, който може да касае неговото действие, чрез сътрудничество и консултации.
 Член 29.2
 Приложно поле
 Освен ако е предвидено друго в настоящото споразумение, настоящата глава се прилага за всеки спор, свързан с тълкуването или прилагането на разпоредбите на настоящото споразумение.
 ЧЛЕН 29.3
 Избор на орган за разрешаване на спорове
 1. Прибягването до разпоредбите на настоящата глава относно уреждането на спорове не засяга прибягването до уреждане на спорове съгласно Споразумението за СТО или всяко друго споразумение, по което страните са страна.
 2. Независимо от параграф 1, ако дадено задължение по същество е равностойно съгласно настоящото споразумение и съгласно Споразумението за СТО или всяко друго споразумение, по което страните са страна, никоя от страните не може да сезира и двата органа за защита във връзка с такова нарушение на задължение. В такъв случай след започването на производство за уреждане на спор съгласно едно споразумение, съответната страна не може да предявява иск във връзка с нарушението на задължение, което по същество е равностойно, съгласно другото споразумение, освен ако избраният орган за разрешаване на спорове не може да се произнесе по този иск по причини от процесуален характер или свързани с компетентността, различни от прекратяване на производството съгласно параграф 20 от приложение 29-A.
 3. За целите на параграф 2:
 а)
 производствата за уреждане на спорове съгласно Споразумението за СТО се считат за образувани, когато някоя от страните поиска сформирането на група на съдебните заседатели съгласно член 6 от ДППУС;
 б)
 производствата за уреждане на спорове по настоящата глава се считат за образувани, когато някоя от страните поиска сформирането на арбитражен състав съгласно член 29.6; и
 в)
 производствата за уреждане на спорове съгласно друго споразумение се считат за образувани, когато някоя от страните поиска сформирането на група заседатели за уреждане на спорове или на съд в съответствие с разпоредбите на въпросното споразумение.
 4. Никоя от разпоредбите на настоящото споразумение не възпрепятства страните да спират изпълнението на задължения, когато това е разрешено от Органа за уреждане на спорове на СТО. Никоя страна не може да се позовава


text:
на Споразумението за СТО като основание, за да възпрепятства другата страна да спре изпълнението на задълженията съгласно настоящата глава.
 Раздел Б
 Консултации и медиация
 Член 29.4
 Консултации
 1. Дадена страна може да поиска писмено консултации с другата страна по всякакви въпроси, посочени в член 29.2.
 2. Страната ищец предава искането на страната ответник и посочва мотивите за искането, включително описание на конкретната спорна мярка и правното основание за жалбата.
 3. При спазване на параграф 4 страните започват консултации в срок от 30 дни от датата на получаване на искането от страната ответник.
 4. При неотложни случаи, включително тези, които са свързани с бързоразвалящи се или сезонни стоки или с услуги, които бързо губят своята търговска стойност, консултациите започват в срок от 15 дни от датата на получаване на искането от страната ответник.
 5. Страните полагат всички усилия да постигнат взаимно удовлетворяващо решение на въпроса чрез консултации. За тази цел всяка от страните:
 а)
 предоставя достатъчно информация, за да позволи пълното проучване на спорния въпрос;
 б)
 защитава всяка поверителна или представляваща изключителна собственост информация, която се обменя в хода на консултациите, в съответствие с поисканото от страната, предоставяща информацията; и
 в)
 предоставя на разположение персонала на своите държавни агенции или други регулаторни органи, който има експертни познания по въпроса, по който се провеждат консултациите.
 6. Консултациите са поверителни и не засягат правата на страните в производства съгласно настоящата глава.
 7. Консултациите се провеждат на територията на страната ответник, освен ако страните договорят друго. Консултациите може да са присъствени или да се провеждат по друг начин, договорен от страните.
 8. Предложена от дадена страна мярка може да бъде предмет на консултации съгласно настоящия член, но не и на медиация по реда на член 29.5 или на процедури по уреждане на спорове по реда на раздел В.
 Член 29.5
 Медиация
 Страните може да прибегнат до медиация във връзка с дадена мярка, ако тя засяга неблагоприятно търговията и инвестициите между страните. Процедурите за медиация са описани в приложение 29-В.
 Раздел В
 Процедури по уреждане на спорове и изпълнение
 Подраздел А
 Процедури по уреждане на спорове
 Член 29.6
 Искане за сформиране на арбитражен състав
 1. Освен ако страните решат друго, ако посочен в член 29.4 въпрос не бъде решен в срок от:
 а)
 45 дни от датата на получаване на искането за консултации; или
 б)
 25 дни от датата на получаване на искането за консултации по въпроси, посочени в член 29.4, параграф 4,
 страната ищец може да отнесе въпроса до арбитражен състав, като отправи писмено искане до страната ответник за сформиране на арбитражен състав.
 2. Страната ищец посочва в своето писмено искане конкретната спорна мярка и правното основание за жалбата, включително пояснение по какъв начин с тази мярка се нарушават разпоредбите, посочени в член 29.2.
 Член 29.7
 Състав на арбитражния състав
 1. Арбитражният състав се състои от трима арбитри.
 2. Страните провеждат консултации помежду си, за да постигнат съгласие по състава на арбитражния състав в срок от 10 работни дни от датата на получаване от страната ответник на искането за сформиране на арбитражен състав.
 3.


text:
Ако страните не съумеят да постигнат съгласие относно състава на арбитражния състав в посочения в параграф 2 срок, всяка от страните може да поиска от председателя на Съвместния комитет по ВИТС или от неговия представител да избере арбитрите чрез жребий от списъка, съставен съгласно член 29.8. По един арбитър се избира от подсписъка на страната ищец и от подсписъка на страната ответник, и един арбитър — от подсписъка на председателите. Ако страните постигнат съгласие за един или повече от арбитрите, останалите арбитри се избират по същата процедура от приложимия подсписък на арбитри. Ако страните постигнат съгласие за един арбитър, различен от председателя, който не е гражданин на нито една от страните, тогава председателят и другият арбитър се избират от подсписъка на председателите.
 4. Председателят на Съвместния комитет по ВИТС, или неговият представител, избира арбитрите възможно най-скоро и обикновено в срок от пет работни дни от посоченото в параграф 3 искане от една от страните. Председателят, или неговият представител, дава разумна възможност на представители на всяка от страните да присъстват на тегленето на жребия. Един от председателите може да пристъпи към тегленето на жребий сам, ако другият председател е бил информиран за датата, часа и мястото на тегленето на жребий, но не е приел да участва в срок от пет работни дни от посоченото в параграф 3 искане.
 5. Датата на сформиране на арбитражния състав е датата, на която е избран последният от тримата арбитри.
 6. Ако предвиденият в член 29.8 списък не е съставен или не съдържа достатъчно на брой имена към момента на подаване на искане съгласно параграф 3, тримата арбитри се избират чрез жребий измежду арбитрите, които са били предложени от едната страна или и от двете страни в съответствие с член 29.8, параграф 1.
 7. Заместване на арбитри се извършва единствено поради причините и съгласно процедурите, изложени в параграфи 21 — 25 от приложение 29-A.
 Член 29.8
 Списък на арбитрите
 1. На своето първо заседание след влизането в сила на настоящото споразумение Съвместният комитет по ВИТС изготвя списък от най-малко 15 физически лица, избрани въз основа на тяхната обективност, надеждност и задълбочена преценка, които желаят и са способни да изпълняват функциите на арбитри. Списъкът съдържа три подсписъка: по един подсписък за всяка страна и един подсписък с лица, които не са граждани на нито една от страните, които да изпълняват функциите на председатели. Всеки подсписък съдържа най-малко пет лица. Съвместният комитет по ВИТС може да подложи на преглед списъка по всяко време и следи списъкът да е в съответствие с настоящия член.
 2. Арбитрите трябва да имат специализирани познания по международно търговско право. Арбитрите, изпълняващи функциите на председатели, трябва да имат и опит като съветници или членове на състав в производства по уреждане на спорове по въпроси, попадащи в обхвата на настоящото споразумение. Арбитрите трябва да са независими, да изпълняват функциите си в личното си качество и да не приемат инструкции от нито една организация или правителство, нито да са свързани с правителството на някоя от страните, и трябва да спазват кодекса за поведение, фигуриращ в приложение


text:
29-Б.
 Член 29.9
 Междинен доклад на арбитражния състав
 1. Арбитражният състав представя на страните междинен доклад в срок от 150 дни от датата на своето сформиране. Докладът съдържа:
 а)
 фактическите констатации; и
 б)
 заключения дали страната ответник е изпълнила задълженията си съгласно настоящото споразумение.
 2. Всяка от страните може да предостави на арбитражния състав писмени коментари по междинния доклад, при условие че се спазят определените от арбитражния състав срокове. След като проучи евентуални такива коментари, арбитражният състав може:
 а)
 да преразгледа доклада си; или
 б)
 да предприеме всякакви допълнителни проучвания, които смята за целесъобразни.
 3. Междинният доклад на арбитражния състав е поверителен.
 Член 29.10
 Окончателен доклад на арбитражния състав
 1. Освен ако страните се договорят друго, арбитражният състав изготвя доклад в съответствие с настоящата глава. Окончателният доклад на арбитражния състав съдържа установените факти, приложимостта на относимите разпоредби от настоящото споразумение и основните мотиви за всички направени в него констатации и заключения. Решенията на арбитражния състав, включени в неговия окончателен доклад, са обвързващи за страните.
 2. Арбитражният състав представя на страните и на Съвместния комитет по ВИТС окончателния доклад в срок от 30 дни от представянето на междинния доклад.
 3. Всяка от страните прави публично достояние окончателния доклад на арбитражния състав, при спазване на разпоредбите на параграф 39 от приложение 29-A.
 Член 29.11
 Производства при неотложни случаи
 При неотложни случаи, включително тези, които са свързани с бързоразвалящи се или сезонни стоки или с услуги, които бързо губят своята търговска стойност, арбитражният състав и страните полагат всички усилия да ускорят в максимална степен производствата. Арбитражният състав се стреми да представи междинен доклад на страните в срок от 75 дни от сформирането си, а окончателен доклад — в срок от 15 дни от междинния доклад. По искане на една от страните арбитражният състав произнася предварително решение дали смята случая за спешен в срок от 10 дни от искането.
 Подраздел Б
 Изпълнение
 Член 29.12
 Изпълнение на окончателния доклад на арбитражния състав
 Страната ответник предприема всички необходими мерки за изпълнение на посоченото в окончателния доклад на арбитражния състав. Не по-късно от 20 дни след получаването от страните на окончателния доклад на арбитражния състав, страната ответник уведомява другата страна и Съвместния комитет по ВИТС за намеренията си във връзка с изпълнението.
 Член 29.13
 Разумен срок за изпълнение
 1. Ако не е възможно посоченото в окончателния доклад да бъде изпълнено незабавно, не по-късно от 20 дни след получаването от страните на окончателния доклад на арбитражния състав страната ответник уведомява страната ищец и Съвместния комитет по ВИТС за срока, който ще ѝ бъде необходим за изпълнението.
 2. В случай на разногласие между страните относно разумния срок за изпълнение на посоченото в окончателния доклад на арбитражния състав, в срок от 20 дни след като получи от страната ответник уведомлението по параграф 1, страната ищец подава писмено искане до арбитражния състав той да определи продължителността на разумния срок. За такова искане се уведомяват едновременно другата страна и Съвместният комитет по ВИТС. Арбитражният състав обявява своето решение на страните и на Съвместния комитет по ВИТС в срок от 30 дни от


text:
датата на искането.
 3. Разумният срок може да бъде удължаван по взаимно съгласие на страните.
 4. По всяко време след изтичане на половината от разумния срок и по искане на страната ищец страната ответник следва да е на разположение за обсъждане на стъпките, които предприема, за да изпълни посоченото в окончателния доклад на арбитражния състав.
 5. Преди изтичането на разумния срок страната ответник уведомява другата страна и Съвместния комитет по ВИТС за мерките, които е предприела, за да изпълни посоченото в окончателния доклад на арбитражния състав.
 Член 29.14
 Временни средства за защита в случай на неизпълнение
 1. Ако:
 а)
 страната ответник не уведоми за намерението си да изпълни посоченото в окончателния доклад на арбитражния състав съгласно член 29.12 или за срока, който ще ѝ бъде необходим за изпълнението, съгласно член 29.13, параграф 1;
 б)
 при изтичането на разумния срок страната ответник не уведоми за мерките, които е предприела, за да изпълни посоченото в окончателния доклад на арбитражния състав; или
 в)
 арбитражният състав по изпълнението, посочен в параграф 6, установи, че предприетата мярка не е в съответствие със задълженията на страната ответник съгласно разпоредбите, посочени в член 29.2,
 страната ищец има право да спре изпълнението на задължения или да получи обезщетение. Размерът на пропуснатите ползи и причинените вреди се изчислява с начална дата датата, на която страните са уведомени за окончателния доклад на арбитражния състав.
 2. Преди да спре изпълнението на задължения, страната ищец уведомява страната ответник и Съвместния комитет по ВИТС за това свое намерение, включително за степента, в която възнамерява да спре изпълнението на задължения.
 3. Освен ако е предвидено друго в настоящото споразумение, спирането на изпълнението на задължения може да се отнася за всяка разпоредба, посочена в член 29.2, и се ограничава до степен, равностойна на пропуснатите ползи или причинените вреди, дължащи се на нарушението.
 4. Страната ищец може да приложи спирането 10 работни дни след датата на получаване на уведомлението по параграф 2 от страната ответник, освен ако дадена страна е поискала арбитраж съгласно параграфи 6 и 7.
 5. В случай на разногласие между страните, що се отнася до съществуването на мерки, предприети с цел изпълнение на посоченото в доклада, или до тяхната съвместимост с разпоредбите, посочени в член 29.2 (наричано по-долу „разногласие относно изпълнението“), или до равностойността между степента на спиране на изпълнението на задължения и степента на причинените от нарушението пропуснати ползи или вреди (наричано по-долу „разногласие относно равностойността“), въпросът се отнася до арбитражния състав.
 6. Дадена страна може да свика повторно арбитражния състав, като отправи писмено искане до арбитражния състав, до другата страна и до Съвместния комитет по ВИТС. В случай на разногласие относно изпълнението арбитражният състав се свиква повторно от страната ищец. В случай на разногласие относно равностойността арбитражният състав се свиква повторно от страната ответник. В случай на разногласие както относно изпълнението, така и относно равностойността, арбитражният състав първо се произнася по разногласието относно изпълнението, а след това — по разногласието относно равностойността.
 7. Арбитражният състав уведомява за своето решение страните и Съвместния комитет по ВИТС съответно:
 а)
 в случай на разногласие