text:
се добавят (физически или математически) към емисиите на отработилите газове при всички изпитвания за определяне на емисиите в съответствие с точка 6.10 от приложение 4Б към настоящото правило.
 5.4. Избор на категория мощност на двигателя
 5.4.1. За целите на установяването на съответствието на двигатели с променлива честота на въртене, определени в точки 1.1 и 1.2 от настоящото правило, с граничните стойности на емисиите, посочени в точка 5.2.1 от настоящото правило, те се разпределят по обхвати на мощност на основата на най-високата стойност на полезната мощност, измерена в съответствие с точка 2.1.49 от настоящото правило.
 5.4.2. За другите типове двигатели се използва номинална полезна мощност.
 6. МОНТИРАНЕ ВЪРХУ ПРЕВОЗНОТО СРЕДСТВО
 6.1.
 Монтирането на двигател на превозно средство трябва да е съобразено с дадените по-долу характеристики по отношение на одобряването на двигателя.
 6.1.1.
 Понижаването на налягането при входа не трябва да надвишава стойността, указана за одобрения двигател в приложение 1А, допълнение 1 или 3 към настоящото правило, според случая.
 6.1.2.
 Противоналягането в системата за отвеждане на отработилите газове не трябва да надвишава стойността, указана за одобрения двигател в приложение 1А, допълнение 1 или 3 към настоящото правило, според случая.
 6.1.3.
 Операторът трябва да бъде информиран за контрола на реагента, определен в точка 5.3.3.7.1 или, ако е приложимо, приложение 9 към настоящото правило.
 6.1.4.
 На производителите на оригинално оборудване се предоставят документите с указания за монтаж, определени в точка 5.3.4.5, ако е приложимо.
 7. СЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО
 7.1.
 Процедурите за съответствие на производството трябва да съответстват на определените в Спогодбата, допълнение 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), с отчитане на следните изисквания:
 7.2.
 Органът по одобряване на типа може да проверява във всеки момент методите за контрол на съответствието, прилагани спрямо всяка една производствена единица.
 7.2.1.
 По време на всяка инспекция регистрите относно изпитванията и контрола на производството трябва да бъдат предоставяни на инспектора.
 7.2.2.
 Когато нивото на качество изглежда недостатъчно или има необходимост от проверка на валидността на данните, представени съгласно точка 5.2, се прилага следната процедура:
 7.2.2.1.
 Избира се един двигател от серията и се подлага на изпитването, описано в приложение 4А или 4В в съответствие с точка 5.2. Получените по този начин емисии на въглероден оксид, въглеводороди и азотни оксиди, както и емисиите на прахови частици, не трябва да надвишават стойностите, посочени в таблицата на точка 5.2.1, като се вземат предвид предписанията от точка 5.2.2.
 7.2.2.2.
 Ако избраният от серията двигател не отговаря на предписанията на точка 7.2.2.1, производителят може да поиска да бъдат извършени измервания върху извадка от няколко двигателя със същите характеристики, които се вземат от същата серия и включват избрания първоначално двигател. Производителят определя размера n на извадката съгласувано с техническата служба. Двигателите, които са различни от първия избран двигател, се подлагат на изпитване. След това за всеки замърсител се изчислява средната аритметична стойност
 на получените от извадката резултати. Производството на серията двигатели се приема за съответстващо, ако е спазено следното условие:където:
 където
 x е един от отделните резултати, получени извадката n;
 l пределната стойност, определена в точка 5.2.1 за всеки от измерваните замърсители;
 k k статистически коефициент, който зависи от


text:
n и се дава в следната таблица:
 n
 2
 3
 4
 5
 6
 7
 8
 9
 10
 k
 0,973
 0,613
 0,489
 0,421
 0,376
 0,342
 0,317
 0,296
 0,279
 n
 11
 12
 13
 14
 15
 16
 17
 18
 19
 k
 0,265
 0,253
 0,242
 0,233
 0,224
 0,216
 0,210
 0,203
 0,198
 ако n ≥ 20,
 7.2.3.
 Техническата служба, натоварена с контрола на съответствието на производството, трябва да извършва изпитванията върху двигатели, които са частично или напълно разработени, съгласно указанията на производителя.
 7.2.4.
 Нормалната честота на инспекциите, одобрени от органа по одобряване на типа, трябва да бъде веднъж годишно. Ако не се спазват предписанията на точка 7.2.2.1, органът по одобряване на типа трябва да следи да бъдат взети всички необходими мерки, за да може съответствието на производството да бъде възстановено във възможно най-кратък срок.
 8. САНКЦИИ ПРИ НЕСЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО
 8.1.
 Издаденото съгласно настоящото правило одобрение за тип двигател или семейство двигатели може да бъде оттеглено, ако посочените в точка 7.2. изисквания не са спазени или двигателят (двигателите) или превозното средство(превозните средства) не са успели да преминат предписаните в точка 7.2.2.1 изпитвания.
 8.2.
 Ако страна по Спогодбата, прилагаща настоящото правило, оттегли дадено от нея одобрение, тя уведомява незабавно останалите страни по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, посредством формуляр за съобщение, отговарящ на образеца, даден в приложение 2 към настоящото правило.
 9. ИЗМЕНЕНИЕ И РАЗШИРЕНИЕ НА ОДОБРЕНИЕТО НА ОДОБРЕНИЯ ТИП
 9.1.
 Всякаква промяна на одобрен тип или семейство двигатели се съобщава на органа по одобряване на типа, който е издал одобрението. Тогава органът по одобряване на типа може:
 9.1.1.
 да прецени, че направените промени не оказват съществено неблагоприятно въздействие и че промененият тип във всеки случай продължава да отговаря на изискванията; или
 9.1.2.
 че е необходим допълнителен изпитвателен протокол от техническата служба, отговаряща за провеждане на изпитванията.
 9.2.
 Потвърждението на одобрението или отказът за издаване на такова с посочване на измененията трябва да бъдат съобщени на прилагащите настоящото правило страни по Спогодбата чрез определената процедура.
 9.3.
 Органът по одобряването, който издава разширение на одобрението, присвоява на последното сериен номер и уведомява за издаването му останалите страни по Спогодбата от 1958 г., прилагащи настоящото правило, посредством формуляр за съобщение, отговарящ на образеца в приложение 2 към настоящото правило.
 10. ОКОНЧАТЕЛНО ПРЕКРАТЕНО ПРОИЗВОДСТВО
 Ако титулярят на одобрението прекрати напълно производството на тип или семейство двигатели, одобрени в съответствие с настоящото правило, той уведомява за това органа, издал одобрението. При получаването на съответното съобщение този орган на свой ред уведомява за това останалите страни по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, посредством формуляр за съобщение, съответстващ на образеца от приложение 2 към настоящото правило.
 11. ПРЕХОДНИ РАЗПОРЕДБИ
 11.1.
 Считано от официалната дата на влизане в сила на серия от изменения 02, никоя страна по Спогодбата, прилагаща настоящото правило, не трябва да отказва да издаде одобрение по настоящото правило, изменено със серия от изменения 02.
 11.2.
 Считано от датата на влизане в сила на серия от изменения 02, страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, могат да откажат да издадат одобрения на двигатели с променлива честота на въртене или на семейства двигатели, спадащи към

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
обхвати на мощност H, I, J и K, които не съответстват на изискванията на настоящото правило, изменено със серия изменения 02.
 11.3.
 Считано от датата на влизане в сила на серия от изменения 02, страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, могат да откажат да пуснат на пазара двигатели с променлива честота на въртене или семейства двигатели, спадащи към обхвати на мощност H, I, J и K, които не са одобрени по настоящото правило, изменено със серия изменения 02.
 11.4.
 Считано от 1 януари 2010 г. страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, могат да откажат да издадат одобрения на двигатели с постоянна честота на въртене или на семейства двигатели, спадащи към обхвати на мощност H, I и K, които не съответстват на изискванията на настоящото правило, изменено със серия изменения 02.
 11.5.
 Считано от 1 януари 2011 г. страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, могат да откажат да издадат одобрения на двигатели с постоянна честота на въртене или на семейства двигатели, спадащи към обхват на мощност J, които не съответстват на изискванията на настоящото правило, изменено със серия изменения 02.
 11.6.
 Считано от 1 януари 2011 г. страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, могат да откажат да пуснат на пазара двигатели с постоянна честота на въртене или семейства двигатели, спадащи към обхвати на мощност H, I и K, които не са одобрени по настоящото правило, изменено със серия изменения 02.
 11.7.
 Считано от 1 януари 2012 г. страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, могат да откажат да пуснат на пазара двигатели с постоянна честота на въртене или семейства двигатели, спадащи към обхват на мощност J, които не са одобрени по настоящото правило, изменено със серия изменения 02.
 11.8.
 Чрез дерогация от разпоредбите, посочени в точки 11.3, 11.6 и 11.7, страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, могат да отложат датите, посочени в предишните точки, с две години по отношение на двигателите, произведени преди посочените дати.
 11.9.
 Чрез дерогация от разпоредбите, посочени в точки 11.3, 11.6 и 11.7, страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, могат да продължат да разрешават пускането на пазара на двигатели, одобрени на основание на предходен технически стандарт, при условие че двигателите са предназначени за монтиране в превозни средства в експлоатация като замяна на други двигатели, и че е технически невъзможно въпросните двигатели да удовлетворят новите изисквания на сериите изменения 02.
 11.10.
 Считано от официалната дата на влизане в сила на серия от изменения 03, никоя страна по договора, прилагаща настоящото правило, не трябва да отказва да издаде одобрение по настоящото правило, изменено със серия от изменения 03.
 11.11.
 Считано от датата на влизане в сила на серия от изменения 03, страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, могат да откажат да издадат одобрения на двигатели с променлива честота на въртене или на семейства двигатели, спадащи към обхвати на мощност L, M, N и P, които не съответстват на изискванията на настоящото правило, изменено със серия изменения 03.
 11.12.
 Считано от 1 януари 2013 г. страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, могат да откажат да издадат одобрения на двигатели с променлива


text:
честота на въртене или на семейства двигатели, спадащи към обхват на мощност Q, които не съответстват на изискванията на настоящото правило, изменено със серия изменения 03.
 11.13.
 Считано от 1 октомври 2013 г. страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, могат да откажат да издадат одобрения на двигатели с променлива честота на въртене или на семейства двигатели, спадащи към обхват на мощност R, които не съответстват на изискванията на настоящото правило, изменено със серия изменения 03.
 11.14.
 Считано от датата на влизане в сила на серия от изменения 03, страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, могат да откажат да пуснат на пазара двигатели с променлива честота на въртене или семейства двигатели, спадащи към обхвати на мощност L, M, N и P, които не са одобрени по настоящото правило, изменено със серия изменения 03.
 11.15.
 Считано от 1 януари 2014 г. страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, могат да откажат да пуснат на пазара двигатели с променлива честота на въртене или семейства двигатели, спадащи към обхват на мощност Q, които не са одобрени по настоящото правило, изменено със серия изменения 03.
 11.16.
 Считано от 1 октомври 2014 г. страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, могат да откажат да пуснат на пазара двигатели с променлива честота на въртене или семейства двигатели, спадащи към обхват на мощност R, които не са одобрени по настоящото правило, изменено със серия изменения 03.
 11.17.
 Чрез дерогация от разпоредбите, посочени в точки 11.14 — 11.16. Страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, отлагат датите, посочени в горните точки, за две години по отношение на двигатели с дата на производство преди посочените дати.
 11.18.
 Чрез дерогация от разпоредбите, посочени в точки 11.14, 11.15 и 11.16, страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, могат да продължат да разрешават пускането на пазара на двигатели, одобрени на основание на предходен технически стандарт, при условие че двигателите са предназначени за монтиране в превозни средства в експлоатация като замяна на други двигатели, и че е технически невъзможно въпросните двигатели да удовлетворят новите изисквания на сериите изменения 03.
 11.19.
 Чрез дерогация от разпоредбите, посочени в точки 11.11 — 11.16, посочените по-долу допълнителни преходни клаузи 11.20 — 11.29 се прилагат по отношение на превозни средства от категория Т, които притежават следните специфични характеристики
 а)
 трактори с максимална проектна скорост не по-висока от 40 km/h, с минимална ширина на колеята по-малка от 1,150 mm, маса без товар в готовност за движение над 600 kg, с пътен просвет над 600 mm. Когато обаче отношението между височината, на която се намира центърът на тежестта на трактора (3) (измерена от земята), и средната минимална ширина на колеята за всяка ос превишава 0,90, максималната проектна скорост е ограничена до 30 km/h.
 б)
 трактори, проектирани да работят с високорастящи земеделски култури, напр. лози. Те се характеризират с повдигната рама или част от рама, което им позволява да се движат напред успоредно на растенията, с леви и десни колела от двете страни на един или повече редове от насажденията. Те са предназначени да носят или да задвижват инструменти, които могат да бъдат монтирани отпред, между


text:
осите, отзад или на платформа. Когато тракторът е в работно състояние, пътният просвет в равнина, перпендикулярната на редовете на насажденията, надхвърля 1 000 mm. Когато съотношението между височината на центъра (3) на тежестта на трактора (измерена от земята), при гуми с нормални размери, и средната минимална колея на всички оси, е по-голямо от 0,90, максималната конструктивна скорост не трябва да превишава 30 km/h.
 11.20.
 Считано от 1 януари 2013 г. страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, могат да откажат да издадат одобрения на двигатели с променлива честота на въртене или на семейства двигатели, спадащи към обхват на мощност L, предназначени за монтиране в превозните средства, определени в точка 11.19, които не съответстват на изискванията на настоящото правило, изменено със серия изменения 03.
 11.21.
 Считано от 1 януари 2014 г. страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, могат да откажат да издадат одобрения на двигатели с променлива честота на въртене или на семейства двигатели, спадащи към обхвати на мощност M и N, предназначени за монтиране в превозните средства, определени в точка 11.19, които не съответстват на изискванията на настоящото правило, изменено със серия изменения 03.
 11.22.
 Считано от 1 януари 2015 г. страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, могат да откажат да издадат одобрения на двигатели с променлива честота на въртене или на семейства двигатели, спадащи към обхват на мощност Р, предназначени за монтиране в превозните средства, определени в точка 11.19, които не съответстват на изискванията на настоящото правило, изменено със серия изменения 03.
 11.23.
 Считано от 1 януари 2016 г. страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, могат да откажат да издадат одобрения на двигатели с променлива честота на въртене или на семейства двигатели, спадащи към обхват на мощност Q, предназначени за монтиране в превозните средства, определени в точка 11.19, които не съответстват на изискванията на настоящото правило, изменено със серия изменения 03.
 11.24.
 Считано от 1 октомври 2016 г. страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, могат да откажат да издадат одобрения на двигатели с променлива честота на въртене или на семейства двигатели, спадащи към обхват на мощност R, предназначени за монтиране в превозните средства, определени в точка 11.19, които не съответстват на изискванията на настоящото правило, изменено със серия изменения 03.
 11.25.
 Считано от 1 януари 2014 г. страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, могат да откажат да пуснат на пазара двигатели с променлива честота на въртене или семейства двигатели, спадащи към обхват на мощност L, предназначени за монтиране в превозните средства, определени в точка 11.19, които не са одобрени по настоящото правило, изменено със серия изменения 03.
 11.26.
 Считано от 1 януари 2015 г. страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, могат да откажат да пуснат на пазара двигатели с променлива честота на въртене или семейства двигатели, спадащи към обхвати на мощност M и N, предназначени за монтиране в превозните средства, определени в точка 11.19, които не са одобрени по настоящото правило, изменено със серия изменения 03.
 11.27.
 Считано от 1 януари 2016 г. страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, могат да откажат да пуснат на пазара двигатели с променлива честота


text:
на въртене или семейства двигатели, спадащи към обхват на мощност Р, предназначени за монтиране в превозните средства, определени в точка 11.19, които не са одобрени по настоящото правило, изменено със серия изменения 03.
 11.28.
 Считано от 1 януари 2017 г. страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, могат да откажат да пуснат на пазара двигатели с променлива честота на въртене или семейства двигатели, спадащи към обхват на мощност Q, предназначени за монтиране в превозните средства, определени в точка 11.19, които не са одобрени по настоящото правило, изменено със серия изменения 03.
 11.29.
 Считано от 1 октомври 2017 г. страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, могат да откажат да пуснат на пазара двигатели с променлива честота на въртене или семейства двигатели, спадащи към обхват на мощност R, предназначени за монтиране в превозните средства, определени в точка 11.19, които не са одобрени по настоящото правило, изменено със серия изменения 03.
 11.30.
 Чрез дерогация от разпоредбите, посочени в точки 11.25.— 11.29, страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, отлагат датите, посочени в горните точки, за две години по отношение на двигатели с дата на производство преди посочените дати.
 12. НАИМЕНОВАНИЯ И АДРЕСИ НА ТЕХНИЧЕСКИТЕ СЛУЖБИ, ОТГОВАРЯЩИ ЗА ПРОВЕЖДАНЕТО НА ИЗПИТВАНИЯ ЗА ОДОБРЕНИЕ НА ТИПА, И НА ОРГАНИТЕ ПО ОДОБРЯВАНЕТО НА ТИПА
 Страните по Спогодбата от 1958 г., които прилагат настоящото правило, съобщават на секретариата на ООН наименованията и адресите на техническите служби, отговарящи за провеждане на изпитания за одобрение, и на органите по одобряването на типа, които издават одобрения и на които трябва да бъдат изпращани издадените в други държави формуляри, удостоверяващи одобрение, разширение, отказ за издаване или отменяне на одобрение.
 (1) Определено в Консолидираната резолюция за конструкцията на превозни средства (R.E.3) (ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2, para. 2) - www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html.
 (2) Отличителните номера на страните по Спогодбата от 1958 г. са възпроизведени в приложение 3 към Консолидираната резолюция за конструкцията на превозни средства (R.E.3), документ ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2/Amend.1 - www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html.
 (3) Център на тежестта на трактора в съответствие със стандарт ISO 789-6: 1982.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 1А
 Информационен документ No ... относно одобрението на типа и мерките, които трябва да се предприемат срещу емисиите на замърсяващи газове и прахови частици, изпускани от двигателите с вътрешно горене, използвани в извънпътната подвижна техника
 Базов двигател/тип двигател (1): ...
 1. Общи положения
 1.1.
 Марка (наименование на предприятието): ...
 1.2.
 Тип и търговско описание на базовия двигател и (ако е приложимо) — на двигателите от семейството: ...
 1.3.
 Код на типа на производителя, поставен на двигателя(ите): ...
 1.4.
 Спецификация на устройството, задвижвано от двигателя (2): ...
 1.5.
 Наименование и адрес на производителя: ...
 Име и адрес на упълномощения представител на производителя (ако има такива): ...
 1.6.
 Местоположение, кодиране и начин на поставяне на разпознавателните данни на двигателя: ...
 1.7.
 Местоположение и начин на поставяне на маркировката за одобрение: ...
 1.8.
 Адрес(и) на монтажното предприятие(я): ...
 Приложения:
 1.1.
 Основни характеристики на базовия(ите) двигател(и) (вж. допълнение 1)
 1.2.
 Основни характеристики на семейството двигатели (вж. допълнение 2)
 1.3.
 Основни характеристики на типовете двигатели в рамките на семейството (вж. допълнение 3)
 2. Характеристики на частите от подвижната техника, които са


text:
свързани с двигателя (ако е приложимо)
 3. Снимки на базовия двигател
 4. Ако е необходимо, списък на други допълнителни компоненти
 Дата, досие
 (1) Ненужното се зачерква.
 (2) Посочва се допускът.
 Допълнение 1
 Основни характеристики на двигателя/базовия двигател
 1. Описание на двигателя
 1.1. Производител:...
 1.2. Код на двигателя, даден от производителя:...
 1.3. Цикъл: еднотактов/двутактов (1)
 1.4. Диаметър на цилиндъра: ... mm
 1.5. Ход на буталото: ... mm
 1.6. Брой и разположение на цилиндрите:...
 1.7. Работен обем на двигателя: ... cm3
 1.8. Номинална честота на въртене:...
 1.9. Честота на въртене при максимален въртящ момент:...
 1.10. Степен на сгъстяване (2):...
 1.11. Описание на горивната уредба:...
 1.12. Чертеж(и) на горивната камера и челото на буталото:...
 1.13. Минимално напречно сечение на всмукателните и изпускателните отвори:...
 1.14. Охладителна система
 1.14.1. Течностна
 1.14.1.1. Вид на течността...
 1.14.1.2. Циркулационна помпа(и): да/не (1)
 1.14.1.3. Характеристики или марка(и) и тип(ове) (ако е приложимо):...
 1.14.1.4. Предавателно(и) число(а) (ако е приложимо):...
 1.14.2. Въздух
 1.14.2.1. Нагнетателен вентилатор: да/не (1)
 1.14.2.2. Характеристики или марка(и) и тип(ове) (ако е приложимо):...
 1.14.2.3. Предавателно(и) число(а) (ако е приложимо):...
 1.15. Температура, разрешена от производителя
 1.15.1. Течностно охлаждане: Максимална температура на изхода: ... K
 1.15.2. Въздушно охлаждане: Контролна точка:...
 Максимална температура в контролната точка: ... K
 1.15.3. Максимална температура на захранващия въздух на изхода на междинния всмукателен топлообменник (ако е приложимо) ... K
 1.15.4. Максимална температура на отработилите газове в точката в тръбата(ите) за отвеждане на отработилите газове, намираща(и) се в съседство с изходния(ите) фланец(и) на изпускателния(ите) колектор(и): ... K
 1.15.5. Температура на горивото ... min: K
 ...max: K
 1.15.6 Температура на смазочното масло: ... min: K
 ...max: K
 1.16. Устройство за принудително пълнене: да/не (1)
 1.16.1. Марка:...
 1.16.2. Тип:...
 1.16.3. Описание на системата (напр. максимално налягане на принудително пълнене, обходен клапан, ако е приложимо):...
 1.16.4. Междинен топлообменник: да/не (1)
 1.17. Всмукателна уредба: максимално допустимо понижаване на налягането на входа при номинална честота на въртене на двигателя и при 100 % натоварване ... kPa
 1.18. Изпускателна уредба: максимално допустимо противоналягане на отработилите газове при номинална честота на въртене на двигателя и при 100 % натоварване: ... kPa
 2. Мерки, предприети срещу замърсяването на въздуха
 2.1. Устройство за рециклиране на картерните газове: да/не (1)
 2.2. Допълнителни устройства срещу замърсяване (ако има такива и не са включени в други точки)
 2.2.1. Каталитичен преобразувател: да/не (1)
 2.2.1.1. Марка(и):...
 2.2.1.2. Тип(ове):...
 2.2.1.3. Брой каталитични преобразуватели и елементи...
 2.2.1.4. Размери и обем на каталитичния(те) преобразувател(и):...
 2.2.1.5. Тип на каталитичното действие:...
 2.2.1.6. Общо съдържание на благородни метали:...
 2.2.1.7. Относителна концентрация:...
 2.2.1.8. Субстрат (структура и материал):...
 2.2.1.9. Гъстота на клетките:...
 2.2.1.10. Тип на корпуса на каталитичния преобразувател(и): ...
 2.2.1.11. Местоположение на каталитичния(те) преобразувател(и) (място/места и максимално/минимално разстояние от двигателя):...
 2.2.1.12. Диапазон на нормална работна температура (K): ...
 2.2.1.13. Реагент за еднократна употреба (където е уместно):...
 2.2.1.13.1. Тип и концентрация на реагента, необходим за каталитичното действие:...
 2.2.1.13.2. Диапазон на нормалната работна температура на реагента:...
 2.2.1.13.3. Международен стандарт (където е приложимо):...
 2.2.1.14. Датчик за NOx да/не (1)
 2.2.2. Датчик за кислород: да/не (1)
 2.2.2.1. Марка(и):...
 2.2.2.2. Тип:...
 2.2.2.3. Местоположение:...
 2.2.3. Вдухване на въздух: да/не (1)
 2.2.3.1. Тип (пулсиращ


text:
въздушен поток, въздушна помпа и т.н.):...
 2.2.4. EGR: да/не (1)
 2.2.4.1. Характеристики (със/без охлаждане, високо/ниско налягане и т.н.):...
 2.2.5. Уловител на прахови частици: да/не (1)
 2.2.5.1. Размери и капацитет на уловителя на прахови частици:...
 2.2.5.2. Тип и конструкция на уловителя на прахови частици:...
 2.2.5.3. Местоположение (място/места и максимално/минимално разстояние от двигателя):...
 2.2.5.4. Метод или система за регенериране, описание и/или чертеж:...
 2.2.5.5. Диапазон на нормална работна температура (K) и налягане (kPa):...
 2.2.6. Уловител на прахови частици: да/не (1)
 2.2.6.1. Описание и действие:...
 3. Подаване на гориво
 3.1. Горивоподаваща помпа
 Налягане (2) или диаграма на характеристиката: ... kPa
 3.2. Система на впръскване
 3.2.1. Помпа
 3.2.1.1. Марка(и):...
 3.2.1.2. Тип(ове):...
 3.2.1.3. Впръскване : ... mm3 за ход на буталото (2) или за цикъл при честота на въртене на помпата: ... min–1 при пълно впръскване диаграма на характеристиката.
 Указване на използвания метод: на двигателя/на изпитателния стенд (1)
 3.2.1.4. Предварение на впръскването
 3.2.1.4.1. Крива на предварението на впръскването (2): ...
 3.2.1.4.2. Регулировка (2): ...
 3.2.2. Тръби на системата на впръскване
 3.2.2.1. Дължина: ... mm
 3.2.2.2. Вътрешен диаметър: ... mm
 3.2.3. Впръсквач(и)
 3.2.3.1. Марка(и):...
 3.2.3.2. Тип(ове):...
 3.2.3.3. Налягане на отваряне (2) диаграма на характеристиката: ... kPa
 3.2.4. Регулатор
 3.2.4.1. Марка(и):...
 3.2.4.2. Тип(ове):...
 3.2.4.3. Честота на въртене, при която започва ограничаване на подаването на гориво при пълен товар (2): ... min–1
 3.2.4.4. Максимална честота на въртене без товар (2): ... min–1
 3.2.4.5. Честота на въртене на празен ход (2): ... min–1
 3.3. Система за пускане на студен двигател
 3.3.1. Марка(и):...
 3.3.2. Тип(ове):...
 3.3.3. Описание:...
 4. Подлежи на уточняване
 5. Газоразпределение
 5.1. Максимално повдигане на клапаните, ъгли на отваряне и затваряне по отношение на мъртвите точки или еквивалентни характеристики:...
 5.2. Нормирани и/или регулировъчни диапазони: (1)
 5.3. Система за променливо газоразпределение (ако е приложима, и местоположение: всмукателен и/или изпускателен колектор) (1)
 5.3.1. Тип: постоянно действаща или в положение включена/изключена (1)
 5.3.2. Ъгъл на дефазиране на разпределителния вал:...
 6. Подлежи на уточняване
 7. Подлежи на уточняване
 (1) Ненужното се зачерква.
 (2) Посочва се допускът.
 Допълнение 2
 Основни характеристики на семейството двигатели
 1. Общи параметри (1)
 1.1.
 Горивен цикъл:...
 1.2.
 Охлаждаща среда:...
 1.3.
 Метод на всмукване на въздуха:...
 1.4.
 Тип/устройство на горивната камера:...
 1.5.
 Конфигурация, размер и брой на клапаните и на всмукателните и изпускателните отвори:...
 1.6.
 Горивна уредба:...
 1.7.
 Системи за управление на двигателя...
 Доказателство за идентичност съгласно номера(та) на схемата:...
 1.7.1.
 Система за охлаждане на въздуха за пълнене:...
 1.7.2.
 Рециркулация на отработилите газове (2):...
 1.7.3.
 Впръскване на вода/емулсия (2):...
 1.7.4.
 Вдухване на въздух (2):...
 1.8.
 Система за последваща обработка на отработилите газове (3):...
 Доказателство за идентично (или за най-ниското за базовия двигател) отношение между капацитета на системата и впръскваното количество гориво за един такт, в зависимост от стойността(тите) от диаграмата:...
 2. Опис на семейството двигатели:
 2.1.
 Наименование на семейството двигатели:...
 2.2.
 Спецификация на двигателите от това семейство:
 Базов двигател (4)
 Двигатели в рамките на семейството (5)
 Тип двигател
 Брой цилиндри
 Номинален режим (min–1)
 Подаване на гориво на такт (mm3) при номиналната полезна мощност
 Номинална полезна мощност (kW)
 Честота на въртене при максимална мощност (min–1)
 Максимална полезна мощност (kW)
 Честота на


text:
въртене при максимална мощност (min–1)
 Обем на впръскано гориво за такт (mm3) при максимален въртящ момент
 Максимален въртящ момент (Nm)
 Ниска честота на въртене на празен ход (min–1)
 Работен обем (в % спрямо базовия двигател)
 100
 2.3.
 Освен това за всеки тип двигател от семейството двигатели на органа по одобряването се предоставя и информацията, която се изисква в приложение 1Б — допълнение 3.
 (1) Ненужното се зачерква.
 (2) Посочва се допускът.
 (3) Ако е неприложимо, се отбелязва „н.п“.
 (4) За повече подробности вж. приложение 1.
 (5) За повече подробности вж. приложение 3.
 Допълнение 3
 Основни характеристики на типовете двигатели в рамките на семейството
 1. Описание на двигателя
 1.1. Производител:...
 1.2. Код на двигателя, даден от производителя:...
 1.3. Цикъл: четиритактов/двутактов (1)
 1.4. Диаметър на цилиндъра: ... mm
 1.5. Ход на буталото: ... mm
 1.6. Брой и разположение на цилиндрите:...
 1.7. Работен обем на двигателя: ... cm3
 1.8. Номинална честота на въртене:...
 1.9. Честота на въртене при максимален въртящ момент:...
 1.10. Степен на сгъстяване (2):...
 1.11. Описание на горивната уредба:...
 1.12. Чертеж(и) на горивната камера и челото на буталото:...
 1.13. Минимално напречно сечение на всмукателните и изпускателните отвори:...
 1.14. Охладителна уредба
 1.14.1. Течностна
 1.14.1.1. Вид на течността...
 1.14.1.2. Циркулационна помпа(и): да/не (1)
 1.14.1.3. Характеристики или марка(и) и тип(ове) (ако е приложимо):...
 1.14.1.4. Предавателно(и) число(а) (ако е приложимо):...
 1.14.2. Въздух
 1.14.2.1. Нагнетателен вентилатор: да/не (1)
 1.14.2.2. Характеристики или марка(и) и тип(ове) (ако е приложимо):...
 1.14.2.3. Предавателно(и) число(а) (ако е приложимо):...
 1.15. Температура, разрешена от производителя
 1.15.1. Течностно охлаждане: Максимална температура на изхода: ... K
 1.15.2. Въздушно охлаждане: Контролна точка: ...
 Максимална температура в контролната точка: ...K
 1.15.3. Максимална температура на захранващия въздух на изхода на междинния всмукателен топлообменник (ако е приложимо) ... K
 1.15.4. Максимална температура на отработилите газове в точката в тръбата(ите) за отвеждане на отработилите газове, намираща(и) се в съседство с изходния(ите) фланец(и) на изпускателния(ите) колектор(и): ... K
 1.15.5. Температура на горивото ...най-ниска: K
 ...най-висока: K
 1.15.6. Температура на смазочното масло ...най-ниска: K
 ...max: K
 1.16. Устройство за принудително пълнене: да/не (1)
 1.16.1. Марка:...
 1.16.2. Тип:...
 1.16.3. Описание на системата (напр. макс. налягане на зареждащия агрегат, обходен клапан, когато е приложимо):...
 1.16.4. Междинен топлообменник: да/не (1)
 1.17. Всмукателна система: максимално допустимо понижаване на налягането на входа при номинална честота на въртене на двигателя и при 100 % натоварване ... kPa
 1.18. Изпускателна уредба: максимално допустимо противоналягане на отработилите газове при номинална честота на въртене на двигателя и при 100 % натоварване: ... kPa
 2. Мерки, предприети срещу замърсяването на въздуха
 2.1. Устройство за рециклиране на картерните газове: да/не (1)
 2.2. Допълнителни устройства срещу замърсяване (ако има такива и не са включени в други точки)
 2.2.1. Каталитичен преобразувател: да/не (1)
 2.2.1.1. Марка(и):...
 2.2.1.2. Тип(ове):...
 2.2.1.3. Брой на каталитичните преобразуватели и елементи:...
 2.2.1.4. Размери и обем на каталитичния(те) преобразувател(и):...
 2.2.1.5. Тип на каталитичното действие:...
 2.2.1.6. Общо количество благородни метали:...
 2.2.1.7. Относителна концентрация:...
 2.2.1.8. Субстрат (структура и материал):...
 2.2.1.9. Гъстота на клетките:...
 2.2.1.10. Тип на корпуса на каталитичния преобразувател(и):...
 2.2.1.11. Местоположение на каталитичния(те) преобразувател(и) (място/места и максимално/минимално разстояние от двигателя):...
 2.2.1.12. Диапазон на нормална


text:
работна температура (K):...
 2.2.1.13. Реагент за еднократна употреба (където е уместно):...
 2.2.1.13.1. Тип и концентрация на реагента, необходим за каталитичното действие:...
 2.2.1.13.2. Диапазон на нормалната работна температура на реагента:...
 2.2.1.13.3. Международен стандарт (където е приложимо):...
 2.2.1.14. Датчик за NOx: да/не (1)
 2.2.2. Кислороден датчик: да/не (1)
 2.2.2.1. Марка(и):...
 2.2.2.2. Тип:...
 2.2.2.3. Местоположение:...
 2.2.3. Вдухване на въздух: да/не (1)
 2.2.3.1. Тип (пулсиращ въздушен поток, въздушна помпа и т.н.):...
 2.2.4. EGR: да/не (1)
 2.2.4.1. Характеристики (със/без охлаждане, високо/ниско налягане и т.н.):...
 2.2.5. Уловител на прахови частици: да/не (1)
 2.2.5.1. Размери и капацитет на уловителя на прахови частици:...
 2.2.5.2. Тип и конструкция на уловителя на прахови частици:...
 2.2.5.3. Местоположение (място/места и максимално/минимално разстояние от двигателя):...
 2.2.5.4. Метод или система за регенериране, описание и/или чертеж:...
 2.2.5.5. Диапазон на нормална работна температура (K) и налягане (kPa):...
 2.2.6. други системи: да/не (1)
 2.2.6.1. Описание и действие:...
 3. Подаване на гориво
 3.1. Горивоподаваща помпа
 Налягане (2) или диаграма на характеристиката: ... kPa
 3.2. Система на впръскване
 3.2.1. Помпа
 3.2.1.1. Марка(и):...
 3.2.1.2. Тип(ове):...
 3.2.1.3. Подаване на гориво: ... mm3 на такт (2) или на цикъл при честота на въртене на помпата, равна на ... min–1 на цяло впръскване, или диаграма на характеристиката.
 Указване на използвания метод: на двигателя/на изпитвателния стенд (1)
 3.2.1.4. Предварение на впръскването
 3.2.1.4.1. Крива на предварението на впръскването (2):...
 3.2.1.4.2. Регулировка на момента на впръскване (2):...
 3.2.2. Тръби на системата на впръскване
 3.2.2.1. Дължина: ... mm
 3.2.2.2. Вътрешен диаметър: ... mm
 3.2.3. Впръсквач(и)
 3.2.3.1. Марка(и):...
 3.2.3.2. Тип(ове):...
 3.2.3.3. Налягане на отваряне (2) или диаграма на характеристиката: ... kPa
 3.2.4. Регулатор
 3.2.4.1. Марка(и):...
 3.2.4.2. Тип(ове):...
 3.2.4.3. Честота на въртене, при която започва ограничаване на подаването на гориво при пълно натоварване (2): ... min–1
 3.2.4.4. Максимална честота на въртене без товар (2): ... min–1
 3.2.4.5. Честота на въртене на празен ход (2): ... min–1
 3.3. Система за пускане на студен двигател
 3.3.1. Марка(и):...
 3.3.2. Тип(ове):...
 3.3.3. Описание:...
 4. Подлежи на уточняване
 5. Газоразпределение
 5.1. Максимално повдигане на клапаните, ъгли на отваряне и затваряне по отношение на мъртвите точки или еквивалентни характеристики:...
 5.2. Нормирани и/или регулировъчни диапазони (1)
 5.3. Система за променливо газоразпределение (ако е приложима, и местоположение: всмукателен и/или изпускателен колектор) (1)
 5.3.1. Тип: постоянно действаща или в положение включена/изключена (1)
 5.3.2. Ъгъл на дефазиране на разпределителния вал:...
 6. Подлежи на уточняване
 7. Подлежи на уточняване
 (1) Ненужното се зачерква.
 (2) Посочва се допускът.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 1Б
 ХАРАКТЕРИСТИКИ НА СЕМЕЙСТВОТО ДВИГАТЕЛИ И ИЗБОР НА БАЗОВ ДВИГАТЕЛ
 1. ПАРАМЕТРИ, ОПРЕДЕЛЯЩИ СЕМЕЙСТВОТО ДВИГАТЕЛИ
 1.1. Общи положения
 Семейство двигатели се определя от конструктивните параметри. Те трябва да са общи за всички двигатели от семейството. Производителят на двигателя може да реши кои двигатели съставляват едно семейство, стига да са спазени критериите за принадлежност, изброени в точка 1.3. Семейството двигатели се одобрява от органа за одобрение на типа. Производителят предоставя на органа за одобрение на типа необходимата информация относно нивата на емисиите на двигателите от семейството двигатели.
 1.2. Специални случаи
 1.2.1. Взаимодействие между параметрите
 В отделни случаи може да е налице взаимодействие между параметрите, което да причини изменение на емисиите. Тези обстоятелства трябва


text:
също така да бъдат взети предвид, за да се гарантира, че единствено двигателите, притежаващи сходни характеристики по отношение на емисиите на отработили газове, са включени в определено семейство двигатели. Тези случаи се определят от производителя и се съобщават на органа за одобрение на типа. Впоследствие това трябва да се вземе предвид като критерий при създаването на ново семейство двигатели.
 1.2.2. Устройства или характеристики, които оказват силно въздействие върху емисиите
 В случай на устройства или характеристики, които не са изброени в точка 1.3 и които силно влияят на нивото на емисии, производителят идентифицира това оборудване на основата на добрата инженерна преценка и уведомява за него органа за одобрение на типа. Впоследствие това трябва да се вземе предвид като критерий при създаването на ново семейство двигатели.
 1.2.3. Допълнителни критерии
 В допълнение към параметрите, изброени в точка 1.3, производителят може да въведе допълнителни критерии, които правят възможно определянето на семейства с по-ограничен размер. Не е необходимо тези параметри да са параметрите, които имат влияние върху нивото на емисиите.
 1.3. Параметри, определящи семейството двигатели
 1.3.1. Горивен цикъл:
 а)
 двутактов цикъл;
 б)
 четиритактов цикъл;
 в)
 ротационен двигател;
 г)
 друго.
 1.3.2. Конфигурация на цилиндровия блок
 1.3.2.1. Разположение на цилиндрите в блока:
 а)
 V-образно;
 б)
 редови двигател;
 в)
 радиално;
 г)
 други (F, W и др.).
 1.3.2.2. Относително разположение на цилиндрите
 Двигатели с еднакъв блок могат да принадлежат към едно и също семейство, стига разстоянието между осите на цилиндрите да е еднакво.
 1.3.3. Основна охлаждаща среда;
 а)
 въздух;
 б)
 вода;
 в)
 масло;
 1.3.4. Работен обем на отделния цилиндър
 За двигатели с работен обем на отделния цилиндър ≥ 0.75 dm 3 в рамките на 85 — 100 % от най-големия работен обем в семейството двигатели.
 За двигатели с работен обем на отделния цилиндър < 0,75 dm3 в рамките на 70 — 100 % от най-големия работен обем в семейството двигатели.
 1.3.5. Метод на всмукване на въздуха:
 а)
 атмосферно пълнене;
 б)
 принудително пълнене;
 в)
 принудително пълнене с охладител на въздуха.
 1.3.6. Тип/форма на горивната камера:
 а)
 горивна камера с неразделно смесообразуване;
 б)
 горивна камера с разделно смесообразуване;
 в)
 други типове;
 1.3.7. Клапани и всмукателни и изпускателни канали:
 а)
 конфигурация;
 б)
 брой на клапаните на цилиндър.
 1.3.8. Тип подаване на гориво:
 а)
 помпа, тръба (за високо налягане) и впръсквач;
 б)
 редова помпа или разпределителна помпа;
 в)
 система помпа-дюза;
 г)
 акумулираща горивна система с високо налягане;
 1.3.9. Разни устройства:
 а)
 рециркулация на отработили газове (EGR);
 б)
 впръскване на вода;
 в)
 вдухване на въздух;
 г)
 друго.
 1.3.10. Технология за електронно управление
 Наличието или отсъствието на модул за електронно управление (ECU) се разглежда като основен параметър на семейството.
 В случай на двигатели с електронно управление производителят представя техническите елементи, с които се обяснява групирането на тези двигатели в едно и също семейство, т.е. причините, поради които се очаква тези двигатели да удовлетворяват едни и същи изисквания за емисиите.
 Двигателите с електронно управление на честотата на въртене и тези с механично управление не е необходимо да бъдат слагани в отделни семейства. Разделянето на електронно управляваните двигатели от механично управляваните такива е необходимо да се прилага


text:
само по отношение на характеристиките на впръскването на гориво, напр. момент на впръскването, налягане, дебит, форма на диаграмата на впръскване и т.н.
 1.3.11. Системи за последваща обработка на отработилите газове
 Функцията и комбинацията на следните устройства се счита за критерий за членство в семейство двигатели:
 а)
 окисляващ каталитичен преобразувател;
 б)
 системаDeNOx с избирателна редукция на NOx (добавяне на редуциращ реагент);
 в)
 други ситеми DeNOx;
 г)
 уловител на прахови частици с пасивно регенериране;
 д)
 уловител на прахови частици с активно регенериране;
 е)
 други уловители на прахови частици;
 ж)
 други устройства.
 Когато двигател е сертифициран без система за последваща обработка, независимо дали като базов двигател или като член на семейство двигатели, когато е оборудван с окисляващ каталитичен преобразувател (не с уловител на прахови частици), той може да бъде включен в същото семейство, ако не изисква гориво с различни характеристики.
 Ако двигателят изисква гориво със специфични характеристики (напр. ако е оборудван с уловители на прахови частици, които изискват специални добавки в горивото, за да се гарантира процесът на регенериране), решението за включване в същото семейство се основава на технически данни, предоставени от производителя. Тези данни показват,че очакваното ниво на емисиите на оборудвания двигател е в съответствие със същата пределна стойност, както и на необорудвания двигател.
 Когато двигател е сертифициран със система за последваща обработка, независимо дали като базов двигател или като член на семейство двигатели, чийто базов двигател е оборудван със същата система за последваща обработка, тогава двигателят, ако не е оборудван със системата за последваща обработка, не може да бъде включен в същото семейство двигатели.
 2. ИЗБОР НА БАЗОВ ДВИГАТЕЛ
 2.1.
 Базовият двигател от семейството трябва да бъде избран, като за основен критерий се използва максималното подаване на гориво за такт на двигателя при обявения максимален въртящ момент. Когато два или повече двигателя удовлетворяват този основен критерий, базовият двигател се избира по втори критерий, който представлява максималното подаване на гориво за един такт на двигателя при номинална честота на въртене. При определени обстоятелства органът по одобряване на типа може да реши, че най-добрият начин да се определи двигателят с най-високо ниво на емисии в семейството е да се подложи на изпитване втори двигател. По този начин органът по одобряване на типа може да избере допълнителен двигател за извършване на изпитвания, като се основава на характеристики, които сочат, че двигателят може да покаже най-високото ниво на емисии сред двигателите от това семейство.
 2.2.
 Ако двигателите от семейството притежават други променливи характеристики, за които би могло да се смята, че въздействат на емисиите на отработили газове, тези характеристики се определят и се отчитат при избора на базовия двигател.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 2
 СЪОБЩЕНИЕ
 (Максимален формат: А4 (210 х 297 mm)
 Допълнение 1
 Протокол за изпитване на двигатели със самовъзпламеняване чрез сгъстяване
 Резултати от изпитванията
 (1)
 Информация относно изпитвания двигател
 Тип на двигателя: ...
 Идентификационен номер на двигателя: ...
 1. Информация относно провеждането на изпитването:
 1.1. Еталонно гориво, използвано при изпитванията
 1.1.1. Цетаново число: ...
 1.1.2. Съдържание на сяра: ...
 1.1.3. Плътност: ...
 1.2. Смазочно масло
 1.2.1. Марка(и): ...
 1.2.2. Тип(ове): ...
 (Когато маслото е прибавено към


text:
горивото, трябва да се посочи процентната част на маслото в сместа.)
 1.3. Оборудване, задвижвано от двигателя (когато е приложимо)
 1.3.1. Изброяване и разпознаване на елементите: ...
 1.3.2. Консумирана мощност при посочените честоти на въртене на двигателя (в съответствие с указанията на производителя):
 Мощност, консумирана от устройствата, задвижвани от двигателя (2)
 (3), като се взема под внимание приложение 7
 Оборудване
 Междинен режим
 (ако е приложимо)
 Честота на въртене при максимална мощност
 (ако е различна от номиналната)
 Номинален режим (4)
 Общо:
 1.4. Показатели на двигателя
 1.4.1. Режими на работа на двигателя:
 режим на празен ход: ...min–1
 междинен режим: ...min–1
 Максимална мощност: ...min–1
 Номинален (5): ...min–1
 1.4.2. Мощност на двигателя (6)
 Регулиране на мощността (kW) при различните режими на работа на двигателя
 Условие
 Междинен режим
 (ако е приложимо)
 Честота на въртене при максимална мощност
 (ако е различна от номиналната)
 Номинален режим (7)
 Максимална мощност, измерена при указаните изпитвателни честоти на въртене (kW) (a)
 Обща мощност, консумирана от задвижваното от двигателя оборудване, съгласно точка 1.3.2 от настоящото допълнение или приложение 7 (kW) (b)
 Полезна мощност на двигателя, съгласно посоченото в точка 2.1.49 (kW) (c)
 2. Информация относно провеждането на изпитването NRSC:
 2.1. Регулиране на динамометъра (kW)
 Регулиране на динамометъра (kW) при различните режими на двигателя
 Процент натоварване
 Междинен режим (ако се прилага такъв)
 Номинален режим (7)
 10 % (ако се прилага)
 25 % (ако се прилага)
 50 %
 75 %
 100
 2.2. Нива на емисиите на двигателя/базовия двигател (8)
 Коефициент на влошаване (DF): изчислен/определен (8)
 В таблицата по-долу да се посочат стойностите на DF и резултатите за емисиите (7):
 Изпитване NRSC
 DF
 умнож./съб. (8)
 CO
 HC
 NOx
 прахови частици (PM)
 Емисии
 CO (g/kWh)
 HC (g/kWh)
 NOx (g/kWh)
 PM (прахови частици) (g/kWh)
 CO2 (g/kWh)
 Резултат от изпитването
 Краен резултат от изпитването с използване на коефициента на влошаване
 Допълнителни точки на изпитване в контролната област (ако е приложимо)
 Емисии в точката на изпитване
 Честота на въртене
 Натоварване в %
 CO (g/kWh)
 HC (g/kWh)
 NOx (g/kWh)
 PM (прахови частици) (g/kWh)
 Резултат от изпитването 1
 Резултат от изпитването 2
 Резултат от изпитването 3
 2.3. Система за вземане на проби, използвана при изпитването NRSC:
 2.3.1. Емисии на газове (9): ...
 2.3.2. PM (9): ...
 2.3.2.1. Метод (8): еднофилтърен/многофилтърен
 3. Информация относно провеждането на изпитването NRTC (ако е приложимо) (10):
 3.1. Нива на емисиите на двигателя/базовия двигател (8)
 Коефициент на влошаване (DF): изчислен/определен (8)
 В таблицата по-долу да се посочат стойностите на DF и резултатите за емисиите (9):
 За двигатели от обхвати на мощност Q и R се докладват данните, свързани с регенерирането.
 Изпитване NRТC
 коефициент на влошаване (DF)
 умнож./съб. (8)
 CO
 HC
 NOx
 прахови частици (PM)
 Емисии
 CO (g/kWh)
 HC (g/kWh)
 NOx (g/kWh)
 HC + NOx (g/kWh)
 PM (прахови частици) (g/kWh)
 Пускане на студен двигател
 Емисии
 CO (g/kWh)
 HC (g/kWh)
 NOx (g/kWh)
 HC + NOx (g/kWh)
 PM (прахови частици) (g/kWh)
 CO2 (g/kWh)
 Пускане на горещ двигател с регенериране
 Пускане на горещ двигател с регенериране (8)
 k
 r,u (умнож./съб) (8)
 k
 r,d (умнож./съб) (8)
 Усреднен резултат от изпитването
 Краен резултат от изпитването с коефициент на влошаване
 Работа в цикъла на


text:
пускане при горещ двигател без регенериране kWh
 3.2. Система за вземане на проби, използвана при изпитване NRTC:
 Газови емисии (9): ...
 PM (9): ...
 Метод (8): еднофилтърен/многофилтърен
 (1) При наличие на няколко базови двигателя, за всеки от тях се указва следното.
 (2) Ненужното се заличава.
 (3) Не трябва да е по-голямо от 10 % от измерената по време на изпитването мощност.
 (4) Да севъведат стойностита при честота навъртене на двигателя, отговаряща на 100% нормирана честота на въртене, ако тя се използва при изпитването NRSC.
 (5) Да се въведе честота на въртене на двигателя, отговаряща на 100 % от нормираната честота на въртене, ако при изпитването NRSC се използва тази честота на въртене.
 (6) Некоригирана стойност на мощността, имерена съглсно точка 2.1.49.
 (7) Да се замени с със стойности за честотата на въртене на двигателя, получени при 100% нормирана честота на въртене, ако тя се използва при изпитването NRSC.
 (8) Ненужното се заличава
 (9) Да се посочат. Както е приложимо, цифровите стойности за използваната система, определени в приложение 4А, допълнение 4, или точка 9 от приложение 4Б към настоящото правило.
 (10) Ако има няколко базови двигателя, указва се всеки от тях.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 3
 ОФОРМЛЕНИЕ НА МАРКИРОВКИТЕ ЗА ОДОБРЕНИЕ
 Образец А
 (вж. точка 4.4 от настоящото правило)
 a = 8 mm (минимум)
 Показаната по-горе маркировка за одобрение, поставена на двигател, показва, че съответният тип двигател е бил одобрен в Нидерландия (E4) съгласно Правило No 96 (според нивото, отговарящо на обхват на мощност F като двигател с променлива честота на въртене, което се показва с буквата „А“) с номер на одобрение 031857. Първите две цифри от номера на одобрението указват, че когато е било издадено одобрението, Правило No 96 вече е било изменено (със серия от изменения 03).
 Образец Б
 (вж. точка 4.5 от настоящото правило)
 a = 8 mm (минимум)
 Показаната по-горе маркировка за одобрение, поставена на двигател, показва, че съответният тип двигател е бил одобрен в Нидерландия (E4) съгласно Правило No 96 (според нивото, отговарящо на обхват на мощност F като двигател с променлива честота на въртене, което се показва с буквата „А“) и Правило No 120. Първите две цифри от номера на одобрението указват, че когато са били издадени съответните одобрения, Правило No 96 вече е било изменено (със серия от изменения 03), а Правило No 120 е било в първоначалната си форма.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 4А
 МЕТОД ЗА ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ЕМИСИИТЕ НА ЗАМЪРСЯВАЩИ ГАЗОВЕ И ЧАСТИЦИ
 1. ВЪВЕДЕНИЕ
 1.1. В настоящото приложение се описва методът, който се прилага за измерване на емисиите на замърсяващи газове и прахови частици от двигателя, който е обект на изпитване.
 Прилагат се следните цикли изпитвания:
 NRSC (цикъл със стационарни режими за извънпътна техника), подходящ за спецификациите на оборудването, което се използва за измерване на емисиите на въглероден оксид, въглеводороди, азотни оксиди и на емисиите на прахови частици от двигатели от всички обхвати на мощност, описани в точки 1.1, 1.2 и 1.3 от настоящото правило, и NRTC (цикъл с преходни режими за извънпътна техника), който се използва за измерване на емисиите на въглероден оксид, въглеводороди, азотни оксиди


text:
и на емисиите на прахови частици от двигатели от обхват на мощност L и по-високи, описани в точки 1.1 и 1.2 от настоящото правило.
 Емисиите от замърсяващи газове и частици, изпускани от двигателя, който е предоставен за извършване на изпитвания, се измерват посредством методите, описани в приложение 4А, допълнение 4.
 Могат да бъдат одобрени и други системи или анализатори, ако получените чрез тях резултати са равностойни на онези, които се получават с помощта на следните еталонни системи:
 а)
 за газовите емисии в неразредените отработили газове — системата, която е изобразена на фигура 2 от приложение 4А, допълнение 4;
 б)
 за газовите емисии в разредените отработили газове на система за разреждане на целия поток — системата, която е изобразена на фигура 3 от приложение 4А, допълнение 4;
 в)
 за емисиите на прахови частици — системата за разреждане на целия поток, оборудвана с отделен филтър за всеки режим, изобразена на фигура 13 от приложение 4А, допълнение 4.
 Определянето на еквивалентността на системите трябва да се основава на изследване за корелация на цикъл от седем изпитвания между разглежданата система и една или няколко от еталонните системи, посочени по-горе.
 Приема се, че съществува еквивалентност, когато ± усреднените стойности на резултатите от емисиите, изхвърлени по време на един изпитателен цикъл, се намират в диапазон от ± 5 %. Цикълът, който трябва да се използва, е посочен в точка 3.6.1 на приложение 4А.
 За целите на въвеждането на нова система в правилото, определянето на еквивалентността се основава на изчисляването на повтаряемост и възпроизводимост, както е описано в ISO 5725.
 1.2. Изпитването се провежда, като двигателят се монтира на изпитвателния стенд и се свързва към динамометричен стенд.
 1.3. Принцип на измерването:
 В подлежащите на измерване емисии на отработили газове се включват газообразни компоненти (въглероден оксид, общи въглеводороди и азотни оксиди) и прахови частици. Освен това, въглеродният диоксид често се използва като индикаторен газ при определяне на съотношението на разреждане в системите с разреждане на част от потока и тези с разреждане на целия поток. Добрата инженерна практика препоръчва общото измерване на въглеродния диоксид като отлично средство за разкриване на проблеми с измерванията в хода на изпитването.
 1.3.1. Изпитване NRSC
 По време на определена последователност от работни условия при топъл двигател, количествата от посочените по-горе емисии на отработили газове се анализират непрекъснато, като се взема проба от необработени отработили газове. Цикълът на изпитване се състои от поредица режими със стойности на честотата на въртене и въртящия момент (натоварването), обхващащи характерния работен обхват на дизеловите двигатели. При всеки режим се определя концентрацията на всеки газообразен замърсител, дебитът на отработилите газове и развитата мощност и измерените стойности се усредняват (с тегловни коефициенти или с отчитане на времето на пробовземане). Пробата за прахови частици се разрежда с кондициониран околен въздух. По време на цялата процедура на изпитване се взема една проба, която се събира върху подходящи филтри.
 Друга възможност е при циклите с дискретен режим да се взема по една проба за всеки цикъл върху отделен филтър и да се изчисляват усреднените резултатите за цикъл.
 Количеството в грамове от всеки замърсител,


text:
отделено за киловатчас, се изчислява както е описано в допълнение 3 на настоящето приложение.
 1.3.2. Изпитване NRТC:
 Определеният преходен изпитвателен цикъл, който се основава на работните условия на дизеловите двигатели, инсталирани в извънпътна подвижна техника, се прилага два пъти:
 а)
 първият път (пускане при студен двигател) — след като двигателят е достигнал стайна температура и температурата на охлаждащата течност, маслото, системите за последваща обработка и всички допълнителни устройства за управление на двигателя са стабилизирани между 20 и 30 °C.
 б)
 вторият път (пускане при горещ двигател) — след 20-минутен период на загряване, който започва веднага след завършването на цикъла на пускане при студен двигател.
 По време на последователността на изпитватне се изследват посочените по-горе замърсители. Последователността на изпитване се състои от цикъл на пускане при студен двигател, извършен след естествено или принудително охлаждане на двигателя, период на загряване и цикъл на пускане при горещ двигател, в резултат на което се изчисляват съставните емисии. Като се използват сигналите за въртящия момент и честотата на въртене на двигателя от динамометричния стенд, мощността се интегрира по времето на цикъла, за да се определи работата, извършена от двигателя за цикъла. Концентрацията на газообразните съставки се определя през цикъла или в неразредените отработили газове, чрез интегриране на сигналите от анализатора, в съответствие с допълнение 3 към настоящото приложение, или в разредените отработили газове на система за вземане на проби при постоянен обем (система CVS) с разреждане на целия поток, чрез интегриране или взимане на проба с торба, в съответствие с допълнение 3 към настоящото приложение. За праховите частици се събира пропорционална проба от разредените отработили газове върху специфициран филтър чрез частично разреждане на потока или разреждане на целия поток. В зависимост от използвания метод, дебитът на неразредените или разредени отработили газове се определя по време на цикъла, за да се изчислят стойностите на масовите емисии от замърсители. За да се изчислят грамовете на всеки замърсител, отделяни на киловатчас, стойностите на масовите емисии се отнасят към работата на двигателя.
 Емисиите (g/kWh) се измерват както при цикъла на пускане при студен двигател, така и при цикъла на пускане при горещ двигател. Претеглените съставни емисии се изчисляват, като резултатите от пускане при студен двигател имат тежест 10 %, а резултатите от пускане при горещ двигател — 90 %. Усреднените съставни резултати следва да отговарят на ограниченията.
 1.4. Означения за изпитвателни параметри
 Означение
 Мерна единица
 Понятие
 Ap
 m2
 Площ на напречното сечение на изокинетичната сонда за взимане на проби.
 AT
 m2
 Площ на напречното сечение на изпускателната тръба.
 сред.
 Усреднени средни стойности за:
 m3/h
 обемен дебит;
 kg/h
 масов дебит;
 g/kWh
 специфични емисии.
 α
 —
 Съотношение водород/въглерод на горивото.
 C1
 —
 Въглеводород, еквивалентен на въглерод 1.
 conc
 ppm
 Концентрация (с наставка за обемни % означения на компонентите).
 concc
 ppm
 Концентрация с корекция за фоновата концентрация. обемни %
 concd
 ppm
 Концентрация на въздуха за разреждане. обемни %
 DF
 —
 Коефициент на разреждане.
 fa
 —
 Атмосферен коефициент на лабораторията.
 FFH
 —
 Специфичен за горивото коефициент, който се използва при изчисляването на концентрацията във влажни условия от концентрацията в сухи такива на съотношението


text:
водород/въглерод.
 GAIRW
 kg/h
 Масов дебит за влажен всмукван въздух.
 GAIRD
 kg/h
 Масов дебит за сух всмукван въздух.
 GDILW
 kg/h
 Масов дебит за влажен въздух за разреждане.
 GEDFW
 kg/h
 Еквивалентен масов дебит на разредените отработили газове за влажен въздух.
 GEXHW
 kg/h
 Масов дебит на отработилите газове за влажен въздух.
 GFUEL
 kg/h
 Масов дебит на горивото.
 GTOTW
 kg/h
 Масов дебит на разредените отработили газове за влажен въздух.
 HREF
 g/kg
 Еталонна стойност на абсолютната влажност 10,71 g/kg за изчисляването на корекционните коефициенти за влажността на NOx и на праховите частици.
 Ha
 g/kg
 Абсолютна влажност на всмуквания въздух.
 Hd
 g/kg
 Абсолютна влажност на въздуха за разреждане.
 i
 —
 Индекс, посочващ определен режим.
 KH
 —
 Корекционен коефициент за влажност на NOx.
 Kp
 —
 Корекционен коефициент за влажност на прахови частици.
 KW,a
 —
 Корекционен коефициент за всмуквания въздух при преминаване от сух към влажен.
 KW,d
 —
 Корекционен коефициент за въздуха за разреждане при преминаване от сух към влажен.
 KW,e
 —
 Корекционен коефициент за разредените отработили газове при преминаване от сух към влажен.
 KW,r
 —
 Корекционен коефициент за неразредените отработили газове при преобразуване от сух към влажен въздух.
 L
 %
 Процент на въртящия момент от максималния въртящ момент при честотата на въртене на изпитване на двигателя.
 mass
 g/h
 Индекс, посочващ масовия дебит на емисиите.
 MDIL
 kg
 Маса на пробата от въздуха за разреждане, преминала през филтрите за взимане на проби на прахови частици.
 MSAM
 kg
 Маса на пробата от разредените отработили газове, преминала през филтрите за вземане на проби от прахови частици.
 Md
 mg
 Маса на пробата от прахови частици от събрания въздух за разреждане.
 Mf
 mg
 Маса на събраната проба прахови частици.
 pa
 kPa
 Налягане на насищане на парите на всмуквания от двигателя въздух (ISO 3046 psy = изпитване PSY при атмосферно налягане).
 pB
 kPa
 Общо барометрично налагане (ISO 3046: Px = PX общо атмосферно налягане на мястото на изпитване; Py = PY общо външно налягане на изпитване).
 pd
 kPa
 Налягане p на наситенитепари във въздуха за разреждане.
 ps
 kPa
 Атмосферно налягане при отсъствие на влага.
 P
 kW
 Мощност, некоригирана с оглед на спирачното усилие.
 PAE
 kW
 Декларирана обща мощност на спомагателните агрегати, монтирани за провеждане на изпитването, чието използване не се изисква съгласно разпоредбите от точка 2.1.49 от настоящото правило.
 PM
 kW
 Максимална измерена мощностпри честотата на въртене на изпитването и при условията на изпитването (вж. приложение 1А).
 Pm
 kW
 Мощност, измерена при различните изпитвателни режими.
 q
 —
 Съотношение на разреждане.
 r
 —
 Отношение на площите на напречните сечения нa изокинетичната сонда и изпускателната тръба.
 Ra
 %
 Относителна влажност на всмуквания въздух.
 Rd
 %
 Относителна влажност на въздуха за разреждане.
 Rf
 —
 Коефициент нa предавателната характеристика нa пламъчнойонизационния детектор.
 S
 kW
 Регулиране на динамометричен стенд.
 Ta
 K
 Абсолютна температура на всмуквания въздух.
 TDd
 K
 Абсолютна температура на росата.
 TSC
 K
 Абсолютна температура на въздуха от междинния топлообменник.
 Tref
 K
 Еталонна температура (на въздуха,подаван в зоната на горене 298K (25 °C)).
 TSCRef
 K
 Еталонна температура на въздуха от междинния топлообменник.
 VAIRD
 m3/h
 Обемен дебит на всмуквания въздух за сух въздух.
 VAIRW
 m3/h
 Обемен дебит на всмуквания


text:
въздух за влажен въздух.
 VDIL
 m3
 Обем на пробата от въздуха за разреждане, преминал през филтрите за взимане на проби на прахови частици.
 VDILW
 m3/h
 Обемен дебит на въздуха за разреждане за влажен въздух.
 VEDFW
 m3/h
 Еквивалентен масов дебит на разредените отработили газове за влажен въздух.
 VEXHD
 m3/h
 Обемен дебит на отработилите газове за сух въздух.
 VEXHW
 m3/h
 Обемен дебит на отработилите газове за влажен въздух.
 VSAM
 m3
 Обем на пробата, преминала през филтрите за вземане на проби от прахови частици.
 VTOTW
 m3/h
 Обемен дебит на разредените отработили газове за влажен въздух.
 WF
 —
 Тегловен коефициент.
 WFE
 —
 Действителен тегловен коефициент.
 2. УСЛОВИЯ НА ИЗПИТВАНЕТО
 2.1. Общи изисквания
 Всички обеми и обемни дебити трябва да съответстват на температура от 273 K (0 °C) и на налягане от 101,3 kPa.
 2.2. Условия за изпитване на двигателя
 2.2.1. Измерват се абсолютната температураTa
 на всмуквания в двигателя въздух, изразена в градуси Келвин, и атмосферното налягане на сухия въздух ps
 , изразено в kPa, а параметърът fa
 се определя съгласно следните разпоредби:
 Двигатели с атмосферно пълнене и такива с принудително пълнене с механичен компресор:
 Двигатели с турбокомпресор със или без охлаждане на всмуквания въздух:
 2.2.2. Валидност на изпитването
 За да бъде призната валидността на изпитването, параметърът fa трябва да бъде:
 0,96 ≤ fa ≤ 1,06
 2.2.3. Двигатели с охлаждане на въздуха за принудително пълнене.
 Температурата на въздуха за принудително пълнене трябва да бъде регистрирана и при посочената номинална честота на въртене и пълно натоварване трябва да бъде в границите на ± 5 K от най-високата температура на въздуха за принудително пълнене, посочена от производителя. Температурата на охлаждащата среда трябва да е най-малко 293 K (20o C).
 При използване на система за изпитване в сервиз или външен вентилатор, температурата на въздуха за принудително пълнене трябва да бъде настроена в рамките на ± 5 K от максималната температура на въздуха за принудително пълнене, посочена от производителя при честотата на въртене за обявената максимална мощност и пълно натоварване. Определените по-горе температура и дебит на охлаждащия флуид на охладителя на въздуха за принудително пълнене не трябва да бъдат променяни по време на целия цикъл на изпитване. Обемът на охладителя на въздуха за принудително пълнене се определя въз основа на добрата инженерна практика и най-често срещаните видове употреба на превозните средства или машините.
 По избор, охладителят на въздуха за принудително пълнене може да бъде настроен в съответствие със стандарт SAE J 1937 г., публикуван през януари 1995 г.
 2.3. Система за подаване на въздух към двигателя
 Изпитваният двигател трябва да бъде оборудван със система за подаване на въздух, която позволява ограничаване в рамките на ± 300 Ра от определената от производителя стойност за чист въздушен филтър и двигател, работещ при посочените от производителя условия, при които се получава най-голям въздушен дебит. Ограниченията трябва да бъдат настроени при номинална честота на въртене и пълно натоварване. Може да бъде използвана система за изпитване в сервиз, при условие че отразява точно реалните условия на работа на двигателя.
 2.4. Изпускателна система на двигателя
 Изпитваният двигател трябва да бъде оборудван с изпускателна система, чието


text:
противоналягане на отработилите газове се намира в границите на ± 650 Ра от зададената от производителя стойност за двигател, работещ при нормални условия, така че да се получи обявената максимална мощност.
 Ако двигателят е оборудван с устройство за последваща обработка на отработилите газове, най-малко на разстояние, равно на четири диаметъра преди началото на разширението, където се намира устройството за последваща обработка, изпускателната тръба трябва да има същия диаметър като тръбата, използвана в действителни условия. Разстоянието от фланеца на изпускателния колектор или изхода на турбокомпресора до устройството за последваща обработка е същото като указаното в конфигурацията на превозното средство или е в рамките на спецификациите на производителя за това разстояние. Противоналягането или ограничаването на потока на отработилите газове трябва да отговарят на гореописаните критерии и да могат да се регулират от клапан. Контейнерът за последваща обработка може да се отстранява по време на пробните изпитвания и по време на съставянето на графичната характеристика на двигателя и да се замества с еквивалентен контейнер с неактивен катализатор.
 2.5. Охладителна уредба
 Производителят предвижда уредба за охлаждане на двигателя, която е в състояние да поддържа двигателя в нормалния работен температурен обхват.
 2.6. Смазочно масло
 Характеристиките на използваното за изпитването смазочно масло трябва да бъдат вписани и представени заедно с резултатите от изпитването.
 2.7. Гориво, използвано при изпитването
 Горивото е еталонното гориво, посочено в приложение 6 за съответния обхват на мощност:
 приложение 6, таблица 1 за обхвати на мощност от D до G
 приложение 6, таблица 2 за обхвати на мощност от H до K
 приложение 6, таблица 3 за обхвати на мощност от L до P
 Възможно е също за обхвати на мощност от H до K да се използва и еталонното гориво, посочено в приложение 6, таблица 1.
 Цетановото число и съдържанието на сяра в еталонното гориво, използвано за изпитването, се записват в точка 1.1 от допълнение 1 към приложение 2.
 Температурата на горивото на входа на помпата за впръскване на гориво трябва да бъде в границите 306 — 316 K. (33 — 43 °C).
 3. ПРОВЕЖДАНЕ НА ИЗПИТВАНЕТО (ИЗПИТВАНЕ NRSC)
 3.1. Определяне на регулировките на динамометричния стенд
 Измерването на специфичните емисии се основава на мощността, некоригирана с оглед на спирачното усилие в съответствие с правило No 120.
 По време на изпитването в съответствие с приложение 7 се монтира спомагателното оборудване, необходимо за работата на двигателя.
 Когато спомагателното оборудване не е отстранено, се определя консумираната от него при използваната при изпитването честота на въртене мощност, за да се изчислят настройките на динамометъра, освен когато спомагателното оборудване е част от двигателя (напр. охлаждащите вентилатори при двигателите с въздушно охлаждане).
 Настройките на ограничението на всмукването и на противоналягането в изпускателната тръба се регулират, така че да съответстват на горните граници, посочени от производителя, съгласно точки 2.3 и 2.4.
 Максималните стойности на въртящия момент в указаните изпитвателни режими се определят експериментално, за да може да се изчислят стойностите на въртящия момент за различните режими на изпитването. При двигатели, които не са конструирани да работят в определен честотен обхват на кривата на въртящия момент при пълно натоварване, максималният


text:
въртящ момент при честотите на въртене на изпитване се обявява от производителя.
 Регулировката на двигателя за всеки от режимите на изпитване се изчислява с помощта на следната формула:
 Ако съотношението
 стойността на P
 AE може да бъде проверена от техническата служба, която издава одобрението на типа.
 3.2. Подготовка на филтрите за вземане на проби
 Не по-малко от един час преди изпитването всеки филтър (двойка филтри) се поставя в затворено блюдо на Петри, без то да се запечатва, и се поставя в теглителната камера с цел стабилизиране. В края на времето за стабилизиране всеки филтър (двойка филтри) се претегля и се записва теглото на тарата. След това филтърът (двойката филтри) се поставя в затворено блюдо на Петри или филтъродържач до момента на провеждане на изпитването. Ако филтърът (двойката филтри) не се използва през следващите осем часа след изваждането му от теглителната камера, той трябва да се претегли отново, преди да се използва.
 3.3. Монтиране на измервателното оборудване
 Апаратурата и сондите за вземане на проби трябва да се монтират в съответствие с предписанията. Когато за разреждане на отработилите газове се използва система за разреждане на целия поток, изпускателната тръба се свързва към тази система.
 3.4. Задействане на системата за разреждане на газовете и на двигателя
 Системата за разреждане на газовете и двигателят трябва да бъдат задействани и подгряти, докато всички температури и налягания се стабилизират при пълно натоварване и при номинален режим (точка 3.6.2).
 3.5. Регулиране на коефициента на разреждане
 Системата за вземане на проби от частиците се пуска в действие и работи в режим на деривация при еднофилтърния метод (при многофилтърния метод — по избор). Фоновата концентрация на праховите частици в разреждащия въздух може да се определи, като разреждащият въздух се прекара през филтрите за прахови частици. При употреба на филтриран разреждащ въздух е достатъчно да бъде извършено едно измерване в произволен момент преди изпитването, по време на изпитването или след него. Ако въздухът за разреждане не се филтрира, измерването се извършва върху проба, взета за времето на изпитването.
 Температурата на въздуха на входа на филтъра трябва да бъде между 315 K (42 °C) и 325 K (52 °C) при всеки режим на изпитване. Общият коефициент на разреждане не трябва да е по-малък от четири.
 Бележка: При диапазони на мощност до K включително, при които се използват дискретни режими, температурата на филтъра може да се поддържа равна на максималната температура от 325 K (52 °C) или по-ниска, вместо да се спазва температурният обхват 42 °C — 52 °C.
 При метода с общ филтър и при многофилтърния метод при системи с разреждане на целия поток съотношението на масовия дебит на пробата през филтъра към масовия дебит на разредените отработили газове трябва да се поддържа постоянно при всички режими. Съотношението на масите трябва да бъде поддържано в рамките на ± 5 % по отношение на средната стойност за режима, с изключение на първите 10 секунди на всеки режим при системи без възможност за деривация. При системи с разреждане на част от потока и с използване на един филтър масовият дебит през филтъра трябва


text:
да бъде поддържан постоянен в рамките на ± 5 % по отношение на средната стойност за режима, с изключение на първите 10 секунди на всеки режим при системи без възможност за деривация.
 При системите, в които се контролира концентрацията на CO2 или NOx, съдържанието на CO2 или NOx в разреждащия въздух се измерва в началото и в края на всяко изпитване. Измерените фонови концентрации на CO2 или на NOx във въздуха за разреждане преди изпитването и след него не трябва да превишават 100 милионни части (ppm) или 5 милионни части (рpm) за всяка от тях.
 Когато се използва система за анализ на разредените отработили газове, фоновите концентрации, които се вземат предвид, се определят чрез вземане на проба от въздуха за разреждане в торбичка през цялото времетраене на изпитването.
 Измерването без прекъсване на фоновата концентрация (без торбичка за проби) може да се извърши най-малко три пъти, в началото, в края и към средата на цикъла, след което се изчислява средната стойност. Ако производителят поиска, може да не се проведе измерване на фоновата концентрация.
 3.6. Проверка на анализаторите
 Анализаторите на емисии се нулират и регулират.
 3.7. Изпитвателен цикъл
 3.7.1. Спецификации на оборудването в съответствие с точки 1.1 — 1.3.
 3.7.1.1. Спецификация А
 При двигателите, обхванати от точки 1.1 и 1.2 от настоящото правило, дискретният цикъл с 8-режима (1) от приложение 5, точка 1.1, буква a) следва да бъде изпълнен по отношение на действието на динамометъра спрямо двигателя.
 Вместо него може да се използва и съответният цикъл с 9 режима с линейни преходи от приложение 5, точка 1.2, буква а). В този случай, вместо да се следват процедурите от точки 3.7.2 — 3.7.6, цикълът се изпълнява в съответствие с приложение 4Б, точка 7.8.2.
 3.7.1.2. Спецификация B
 При двигателите, обхванати от точка 1.3 от настоящото правило, дискретният цикъл с 5 режима (2) от приложение 5, точка 1.1, буква б) следва да бъде изпълнен при изпитването на двигателя при действие на динамометъра.
 Вместо него може да се използва и съответният цикъл с 5 режима с линейни преходи от приложение 5, точка 1.2, буква а). В този случай, вместо да се следват процедурите от точки 3.7.2 — 3.7.6, цикълът се изпълнява в съответствие с приложение 4Б, точка 7.8.2.
 Указаните стойности на натоварването представляват процент от въртящия момент, съответстващ на мощността при базова експлоатация, определена като максималната мощност, която е налична за определен период на експлоатация в режим на променлива мощност, чиято продължителност може да достигне неограничен брой часове годишно, между технически поддръжки с обявена периодичност и при обявени условия на околната среда, като поддръжката се извършва в съответствие с предписанията на производителя.
 3.7.2. Условия за подготовка на двигателя
 Двигателят и системата се загряват до работна температура при максималните стойности на скоростта и на въртящия момент, за да се стабилизират параметрите на двигателя съгласно препоръките на производителя.
 Бележка: Периодът на подготовка трябва също да позволи предотвратяване на влиянието на отлаганията в изпускателната система, останали от предишно изпитване. Също така се предвижда и фаза на стабилизиране между моментите на извършване на изпитвания, с цел да се сведе до


text:
минимум влиянието, които те биха могли да окажат един на друг.
 3.7.3. Последователност на изпитването
 Започва се последователността на изпитване. Изпитването трябва да бъде извършвано по реда на номерата на режимите, както е определено по-горе за изпитвателните цикли.
 По време на всеки режим на даден изпитвателен цикъл, след началния преходен период, определената честота на въртене се поддържа в рамките на ± 1 % от номиналната честота на въртене или ± 3 min-1, като се взема по-голямото от тези отклонения, освен когато двигателят работи на ниски обороти на празен ход и когато трябва да се спазват обявените от производителя допустими отклонения. Указаният въртящ момент трябва да бъде поддържан така, че средната му стойност за времето на отчитане да бъде в границите на ± 2 % от максималния въртящ момент при използваната в изпитването честота на въртене.
 За всяка точка на измерване е необходимо минимално време десет минути. Ако при изпитването на даден двигател е необходимо повече време за вземане на проби, за да се събере достатъчна маса от частици върху измервателния филтър, режимът на изпитване може да бъде удължен според необходимостта.
 Времетраенето на режима на работа трябва да се запише и представи в протокола от изпитването.
 Стойностите на концентрацията на емисиите на отработилите газове трябва да бъдат измервани и записвани през последните 3 минути от режима.
 Вземането на проби от частиците и измерването на газовите емисии не трябва да започват преди определеното от производителя стабилизиране на двигателя да завърши, като те трябва да приключват едновременно.
 Температурата на горивото трябва да бъде измерена на входа на помпата за впръскване на гориво или в зависимост от инструкциите на производителя, а мястото на извършване на това измерване трябва да бъде записано.
 3.7.4. Данни от анализатора
 Данните от анализаторите се записват с помощта на лентов самопишещ уред или се измерват с помощта на еквивалентна система за обработване на данни, като отработилите газове преминават през анализаторите най-малко през последните три минути на всеки изпитателен режим. Ако за измерване на разредените CO и CO2 се използва вземане на проби в торбички (вж. приложение 4А, допълнение 1, точка 1.4.4), пробата в торбичка се взема през последните три минути на всеки изпитателен режим, след което пробата се анализира, а резултатите от анализа се записват.
 3.7.5. Вземане на проби от прахови частици
 Вземането на проби от частиците може да се извърши, като се използва методът с общ филтър или методът с няколко филтъра (вж. приложение 4А, допълнение 1, точка 1.5). Тъй като в зависимост от методите резултатите могат малко да се различават, заедно с резултатите трябва да се укаже кой метод е използван.
 При метода с общ филтър по време на пробовземането трябва да се държи сметка за тегловните коефициенти, които трябва да се използват по време на процедурата по извършване на изпитателния цикъл, като съответно се регулира дебитът на пробата или времето за нейното вземане.
 Взимането на проба се извършва възможно най-късно в рамките на всеки от изпитателните режими. Времетраенето на пробовземането при всеки режим трябва да бъде най-малко 20 секунди при прилагане на метода с общ филтър и


text:
най-малко 60 секунди при прилагане на метода с няколко филтъра. При системите, които не са снабдени с деривация, времетраенето на пробовземането при всеки режим трябва да бъде най-малко 60 секунди при прилагане на метода с общ филтър и метода с няколко филтъра.
 3.7.6. Условия на работа на двигателя
 Режимът и натоварването на двигателя, температурата на входящия въздух, разходът на гориво, дебитът на въздуха или отработилите газове трябва да се измерват за всеки изпитателен режим след стабилизирането на двигателя.
 Ако не е възможно да се измери дебитът на отработилите газове или разходът на необходимия за горенето въздух и разходът на гориво, тези параметри могат да се изчислят чрез използване на метода на въглеродния и кислородния баланс (вж. приложение 4А, допълнение 1, точка 1.2.3).
 Всички други данни, които са необходими за изчисляването, трябва да бъдат записани (вж. приложение 4А, допълнение 3, точки 1.1 и 1.2).
 3.8. Повторна проверка на анализаторите
 След изпитването за измерване на емисиите за извършване на повторна проверка на анализаторите се използва един и същ нулев газ и газ за калибриране на обхвата. Изпитването се смята за приемливо, ако разликата между резултатите от двете измервания е по-малка от 2 %.
 4. ПРОВЕЖДАНЕ НА ИЗПИТВАНЕТО (ИЗПИТВАНЕ NRТC)
 4.1. Въведение
 В приложение 5 цикълът с преходни режими за извънпътна техника (NRTC) се описва като последователност от посочени секунда по секунда нормирани стойности на честотата на въртене и въртящия момент, които се прилагат за всички дизелови двигатели, обхванати от настоящото правило. За извършване на изпитването в изпитвателна камера за двигатели, нормираните стойности се превръщат в реални стойности за изпитвания двигател, като за целта се използва кривата на графичната характеристика на двигателя. Това превръщане се нарича денормиране, а съответния му изпитвателен цикъл — еталонен цикъл на изпитвания двигател. Като се използват еталонните стойности на честотата на въртене и въртящия момент, в изпитвателната камера се провежда цикълът и измерените стойности на честотата на въртене и въртящият момент се записват. С цел потвърждаване на верността на резултатите от изпитването, в края му се извършва регресионен анализ на еталонните и действителните стойности на честотата на въртене и въртящият момент.
 4.1.1. Използването на устройство за невалидност или прибягването до нерационална стратегия за контрол на емисиите са забранени.
 4.2. Процедура за построяване на графичната характеристика на двигателя
 При извършване на NRTC в изпитвателната камера, преди осъществяване на изпитвателния цикъл се съставя графиката на двигателя, с цел да се определи кривата на честотата на въртене в зависимост от въртящия момент.
 4.2.1. Определяне на обхвата на честотата на въртене, включена в графичната характеристика
 Минималната и максималната честотата на въртене, включени в графичната характеристика, се определят, както следва:
 минималната честотата на въртене, включена в графичната характеристика
 =
 честотата на въртене на празен ход
 максималната честотата на въртене, включена в графичната характеристика
 =
 n
 hi x 1.02или честотата на въртене, при която въртящият момент при пълно натоварване спада до нула, като се взема по-ниската стойност (където n
 hi е най-високата честота на въртене, дефинирана като най-високата честота на въртене на двигателя, при която се получава 70 % от номиналната мощност).
 4.2.2. Съставяне


text:
на графичната характеристика на двигателя
 Двигателят се загрява при максимална мощност, за да се стабилизират параметрите му, съгласно препоръките на производителя и на добрата инженерна практика. След като двигателят е стабилизиран, графичната характеристика на двигателя се съставя, както следва:
 4.2.2.1. Преходна графична характеристика
 а)
 двигателят не е натоварен и работи с честота на въртене на празен ход.
 б)
 двигателят се пуска при настройка за пълно натоварване на помпата за впръскване на гориво при минималната честота на въртене, включена в графичната характеристика;
 в)
 честотата на въртене на двигателя се увеличава със средна скорост 8 ± 1 min-1/s от минималната до максималната честотата на въртене, включени в графичната характеристика. Точките от графиката на честотата на въртене и въртящия момент се записват при честота на отчитане най-малко 1 точка в секунда.
 4.2.2.2. Стъпаловидна графична характеристика
 а)
 двигателят не е натоварен и работи с честотата на въртене на празен ход.
 б)
 двигателят се пуска при настройка за пълно натоварване на помпата за впръскване на гориво при минималната честота на въртене, включена в графичната характеристика;
 в)
 минималната честота на въртене, включена в графичната характеристика, се поддържа най-малко 15 секунди при пълно натоварване и се записва средният въртящ момент за последните 5 секунди. Определя се кривата на максималния въртящ момент между минималната и максималната честота на въртене, включени в графичната характеристика, като честотата на въртене се увеличава на степени със стъпка от не повече от 100 ± 20 min-1. Всяка изпитвателна точка се задържа най-малко 15 секунди и се записва средният въртящ момент за последните 5 секунди.
 4.2.3. Създаване на кривата на характеристиката на двигателя
 Всички точки, записани в съответствие с точка 4.2.2. се свързват чрез линейна интерполация. Получената крива на въртящия момент представлява кривата на механичната характеристика на двигателя и се използва за преобразуване на нормираните стойности на въртящия момент от плана за работа на двигателя с динамометричен стенд, даден в приложение 5, в действителни стойности на въртящия момент за изпитвателния цикъл, както е описано в точка 4.3.3.
 4.2.4. Алтернативно изготвяне на графичната характеристика
 Ако даден производител смята, че гореописаните техники за изготвяне на графичната характеристика не са безопасни или представителни за даден двигател, може да се използва алтернативна методика за изготвяне на графичната характеристика. Алтернативната методика трябва да отговаря на предназначението на определените процедури за построяване на графика за определяне на максималния въртящ момент при всички честоти на въртене на двигателя, достигани по време на изпитвателните цикли. Методиките за съставяне на графичната характеристика, които по причина на надеждност или представителност се отклоняват от установените процедури, трябва да бъдат одобрени от заинтересованите страни и да бъде представена обосновка на използването им. При двигатели с регулатор или турбокомпресор обаче в никакъв случай кривата на въртящия момент не трябва да бъде получена чрез намаляващи честоти на въртене.
 4.2.5. Повтаряне на изпитванията
 Не е необходимо да се изготвя графичната характеристика на двигателя преди осъществяването на всеки отделен цикъл на изпитване. Повторно изготвяне на графичната характеристика на двигателя преди прилагането на изпитвателен цикъл се налага, когато:
 а)
 въз основа на техническа оценка е установено, че от последното определяне на


text:
графичната характеристика е изтекъл прекалено дълъг промеждутък от време, или
 б)
 извършвани са физически изменения или повторно калибриране на двигателя, които могат да повлияят върху показателите на двигателя.
 4.3. Генериране на еталонен изпитвателен цикъл
 4.3.1. Еталонна честота на въртене
 Еталонната честота на въртене (n
 ref) отговаря на 100 %-ните нормирани стойности на честотата на въртене, определени в плана за работа на двигателя с динамометричен стендот допълнение 5. Действителният цикъл на двигателя, получен при денормирането към еталонната честота на въртене, зависи до голяма степен от избора на съответната еталонна честота на въртене. Еталонната честота на въртене се определя по следната формула:
 (високата честота на въртене е най-високата честота на въртене на двигателя, при която се отдава 70 % от номиналната мощност, докато ниската честота на въртене е най-ниската честота на въртене на двигателя, при която се отдава 50 % от номиналната мощност.)
 Ако измерената еталонна честота на въртене е в рамките на ± 3 % от обявената от производителя еталонна честота на въртене, тя може да бъде използвана за изпитването за измерване на емисиите. Ако допустимото отклонение е превишено, в изпитването за измерване на емисиите се използва измерената еталонна честота на въртене. (В съответствие със стандарт ISO 8178-11:2006.)
 4.3.2. Денормиране на честотата на въртене на двигателя
 Честота на въртене на двигателя се денормира, като се използва следната формула:
 4.3.3. Денормиране на въртящия момент на двигателя
 Стойностите на въртящия момент от таблицата на графика на работа на динамометричния стенд от допълнение 5 се нормират до максималния въртящ момент при съответната честота на въртене. Стойностите на въртящия момент на еталонния цикъл се денормират, като се използва кривата на графичната характеристика, определена съгласно точка 4.2.2, както следва:
 за съответната действителна честота на въртене, определена в точка 4.3.2.
 4.3.4. Пример за процедура на денормиране
 Пример за денормиране на контролна точка:
 % от честотата на въртене= 43 %
 % от въртящия момент= 82 %
 Ако са дадени следните стойности:
 еталонна честота на въртене= 2 200 min–1
 честота на въртене на празен ход= 600 min–1
 се получава:
 където максималният въртящ момент e 700 Nm, взет от графичната характеристика при 1 288 min–1
 4.4. Динамометър
 4.4.1. Когато се използва динамометричен датчик, въртящия момент се предава на оста на двигателя и трябва да се вземе под внимание инерцията на динамометъра. Действителният въртящ момент на двигателя е сума от регистрирания от динамометричния датчик въртящ момент и инерционен момент на спирачката, умножен по ъгловото ускорение. Системата за управление трябва да извършва това изчисление в реално време.
 4.4.2. Ако двигателят се изпитва с динамометър с токове на Фуко, препоръчва се броят точки, в които разликата е по-малка от – 5 % от най-високата стойност на въртящия момент, да не надвишава 30 (където Tsp
 е търсеният въртящ момент, nsp
 е производната на честотата на въртене на двигателя, ΘD е инерцията на въртене на динамометъра с токове на Фуко).
 4.5. Провеждане на изпитване на емисиите
 Последователността на изпитването е описана на по-долната диаграма.
 цикъла на измерване, при необходимост могат да бъдат преминати един или повече предварителни цикли, за да се провери двигателят, изпитвателната камера


text:
и емисионните системи.
 4.5.1. Подготовка на филтрите за вземане на проби
 Поне един час преди изпитването всеки филтър се поставя в блюдо на Петри, защитено срещу замърсяване с прах, но през което може да преминава въздух, и се поставя в камера за претегляне, с цел стабилизация. В края на времето за стабилизация всеки филтър се претегля и теглото му се записва. След това филтърът се съхранява в затворено блюдо на Петри или затворен филтъродържател, докато започне изпитването. Филтърът се използва в рамките на осем часа след изваждането му от камерата за претегляне. Записва се теглото на тарата.
 4.5.2. Монтиране на измервателното оборудване
 Апаратурата и сондите за вземане на проби трябва да се монтират в съответствие с предписанията. Ауспухът се свързва със система за разреждане на целия поток, ако се използва такава.
 4.5.3. Задействане на системата за разреждане на газовете
 Системата за разреждане на газовете се задейства. Общият поток на разредените отработили газове в система за разреждане на целия поток или потокът на разредените отработили газове в система с разреждане на част от потока се регулират така, че да се елиминира кондензацията на вода от системата и да се постигне температура върху повърхността на филтъра между 315 K (42 °C) и 325 K (52 °C).
 4.5.4. Пускане на системата за взимане на проби на прахови частици
 Системата за взимане на проби на прахови частици се пуска и работи в режим на обхождане. Фоновото ниво на праховите частици във въздуха за разреждане може да се определи чрез вземане на проба от въздуха за разреждане преди влизането на отработилите газове в тръбата за разреждане. За препоръчване е пробата от фоновото ниво на праховите частици да бъде събрана по време на преходния цикъл, ако има налична друга система за вземане на проби от частици. В противен случай може да бъде използвана системата за вземане на проби от частици, използвана по време на преходния цикъл. При използването на филтриран въздух за разреждане, може да се извърши едно измерване преди или след изпитването. Ако въздухът за разреждане не е филтриран, измерванията се правят преди началото и след края на цикъла и стойностите се усредняват.
 4.5.5. Проверка на анализаторите
 Анализаторите на емисии се нулират и регулират. Когато за пробите се използват торби, те се изпразват от съдържанието си.
 4.5.6. Изисквания за охлаждането
 Може да се приложи процедура на естествено или принудително охлаждане. При принудително охлаждане се използва добрата инженерна преценка за конструиране на системи, които да изпращат охлаждащ въздух през двигателя, студено масло през мазилната уредба на двигателя, да отнемат топлината от топлоносителя през охладителната система на двигателя и да отнемат топлината от системата за последваща обработка на отработилите газове. В случай на принудително охлаждане на системата за последваща обработка на отработилите газове, охлаждащият въздух не се пуска в действие преди системата за последваща обработка на обработилите газове да се е охладила под температурата за задействане на каталитичния преобразовател. Не се допуска процедура на охлаждане, която има за последица непредставителни емисии.
 Изпитването за емисии в отработилите газове при цикъл с пускане при студен двигател може да започне


text:
след охлаждане само когато температурата на маслото на двигателя, охлаждащата течност и температурата на системата за последваща обработка са стабилизирани между 20°C и 30°C най-малко за петнадесет минути.
 4.5.7. Протичане на цикъла
 4.5.7.1. Цикъл на пускане при студен двигател
 Изпитването започва с цикъла на пускане при студен двигател след завършване на охлаждането, когато изискванията, определени в точка 4.5.6, са изпълнени.
 Двигателят се пуска съгласно препоръчаната от производителя процедура за пускане, описана в ръководството за експлоатация, като се използва пусков електродвигател (стартер) серийно производство или динамометър.
 Щом се определи, че двигателят е пуснат, се задейства устройството за измерване на времето на работа на празен ход. Двигателят се остава да работи на празен ход без товар в продължение на 23 ± 1 s. Задейства се преходният цикъл на двигателя, така че първият запис за работа в режим, различен от празен ход, да бъде направен към 23 ± 1 s. Времето на работа на празен ход е включено в интервала от 23 ± 1 s.
 Изпитването се извършва съгласно еталонния цикъл, посочен в приложение 5. Контролните точки за управление на честотата на въртене и въртящия момент се задават при 5 Hz (10 Hz препоръчително) или повече. Зададените точки се изчисляват чрез линейна интерполация между точките, които отговарят на 1 Hz, на еталонния цикъл. Данни за честотата на въртене и въртящия момент се записват минимум на всяка секунда по време на изпитвателния цикъл, а сигналите могат да бъдат филтрирани по електронен път.
 4.5.7.2. Данни от анализатора
 При пускането на двигателя измервателната апаратура се пуска в действие, като едновременно:
 а)
 започва да събира или анализира въздуха за разреждане, ако се използва система за разреждане на целия поток;
 б)
 започва да събира или анализира неразредените или разредените отработили газове в зависимост от използвания метод;
 в)
 започва да измерва количеството разредени отработили газове и необходимите температури и налягания;
 г)
 започва да записва масовия дебит на отработилите газове, ако се използва анализ на неразредени отработили газове;
 д)
 започва да записва данни за честотата на въртене и въртящия момент на динамометъра.
 Ако се използва измерване на неразредените отработили газове, концентрациите на емисиите (HC, CO и NOx) и масовият дебит на отработилите газове се измерват постоянно и се съхраняват с честота най-малко 2 Hz в компютърна система. Всички други стойности може да се записват при честота на измерване от поне 1 Hz. За аналогови анализатори реакцията се записва и калибровъчните данни може да се прилагат при връзка в реално време или автономно по време на оценката на данните.
 Ако се използва система за разреждане на целия поток, съдържанието на НС и NOx се измерва постоянно в тръбата за разреждане с честота най-малко 2 Hz. Средните концентрации се определят чрез интегриране на сигналите от анализатора за цялото време на изпитвателния цикъл. Времето на реакция на системата не трябва да е повече от 20 s и се координира с колебанията на потока от пробовземането при постоянен обем и, при необходимост, с отклоненията във времето за взимане на проби/изпитвателния цикъл. CO и CO2 се определят чрез интегриране или анализиране на концентрациите в торбата


text:
за проби, събрани по време на цикъла. Концентрациите на газообразни замърсители във въздуха за разреждане се определят чрез интегриране или събиране в торбата за фонови концентрации. Всички други параметри, които трябва да се измерват, се записват с честота най-малко едно измерване в секунда (1 Hz).
 4.5.7.3. Вземане на проби от прахови частици
 При пускането на двигателя, системата за събиране на проби на прахови частици се превключва от деривационен режим към режим на събиране на частици.
 Ако се използва система за частично разреждане на потока, помпата(ите) за взимане на проба(и) се регулира(т) така, че дебитът на потока през сондата за взимане на проби от прахови частици или през тръбата за прехвърляне се поддържа пропорционален на масовия дебит на отработилите газове.
 Ако се използва система за разреждане на целия поток, помпата (помпите) за взимане на проба (проби) се регулират така, че дебитът на потока през сондата за взимане на проби от прахови частици или през тръбата за прехвърляне се поддържа в рамките на ± 5 % от установения дебит. Ако се използва компенсация на потока (напр. пропорционално регулиране на потока, от който се вземат проби), необходимо е да се докаже, че съотношението между основния поток през тунела и потока, от който се вземат проби за прахови частици, не се променя с повече от ± 5 % от установената му стойност (с изключение на първите 10 секунди от взимането на проби).
 Бележка: При двойно разреждане, потокът, от който се вземат проби, е нетната разлика между потока през филтрите за вземане на проби и потока на вторичния въздух за разреждане.
 Средната температура и налягане при газовия разходомер (разходомери) или входа на контролно-измервателния уред на потока се записва. Ако установеният дебит не може да се поддържа по време на целия цикъл (в рамките на ± 5 %) поради задръстване на филтъра с частици, изпитването се анулира. Изпитването се повтаря, но при по-малък дебит и/или при по-голям диаметър на филтъра.
 4.5.7.4. Спиране на двигателя по време на изпитване на цикъл на пускане при студен двигател
 Ако двигателят спре в който и да е момент от цикъла на пускане при студен двигател, той трябва да се подготви и процедурата на охлаждане да се повтори, като накрая двигателят се пуска и изпитването се повтаря. В случай на неизправност в някое звено от необходимото изпитвателно оборудване по време на изпитвателния цикъл, изпитването се анулира.
 4.5.7.5. Действия след цикъла на пускане на студен двигател
 След завършване на изпитването при цикъл на пускане на студен двигател, измерването на масовия дебит на отработилите газове, на дебита на разредените отработили газове, на газовия поток в събирателните торби, както и помпата за взимане на проби от прахови частици, се спират. При интегриращата анализираща система взимането на проби продължава до изтичане на времето за реакция на системата.
 Концентрациите в събирателните торби, ако се използват такива, се анализират възможно най-бързо, но не по-късно от 20 минути след края на изпитвателния цикъл.
 След изпитването за емисии за повторна проверка на анализаторите се използват нулев газ и същият газ за калибриране на обхвата. Изпитването се смята за редовно,