text:
другата страна с изискванията към квалификацията, посочени в член 28. Условията за тези периодични взаимни оценки се описват в техническите процедури за изпълнение.
 2. Когато се изискват такива оценки, компетентният орган на едната страна си сътрудничи с компетентния орган на другата страна и гарантира, че регулираните субекти, намиращи се под негов надзор, предоставят достъп на техническите агенти на страните.
 3. Ако техническият агент на една от страните смята, че техническата компетентност на компетентния орган на другата страна вече не е адекватна или че следва да се спре временно приемането на констатации за съответствие или сертификати, издадени от този компетентен орган, тъй като системата на другата страна по отношение на изпълнението на настоящото приложение вече не осигурява достатъчна еквивалентност по отношение на равнището на безопасност, която да позволява такова приемане, техническите агенти на страните провеждат консултации, за да определят коригиращи действия.
 4. Ако взаимното доверие не е възстановено посредством използването на взаимноприемливи средства, техническият агент на всяка от страните може да отнесе въпроса, посочен в параграф 3, до надзорния съвет по сертифицирането.
 5. Ако въпросът не бъде разрешен от надзорния съвет по сертифицирането, всяка от страните може да отнесе въпроса, посочен в параграф 3, до Специализирания комитет по авиационна безопасност.
 РАЗДЕЛ З
 КОМУНИКАЦИЯ, КОНСУЛТАЦИИ И ПОДПОМАГАНЕ
 Член 30
 Комуникации
 При спазване на изключенията, договорени между техническите агенти на страните за всеки отделен случай, цялата комуникация между компетентните органи на страните, в т.ч. документацията, както е описано в техническите процедури за изпълнение, се осъществява на английски език.
 Член 31
 Технически консултации
 1. Техническите агенти на страните разглеждат въпросите, възникващи при изпълнението на настоящото приложение, чрез консултации.
 2. Ако чрез консултации, проведени в съответствие с параграф 1, не бъде постигнато взаимноприемливо решение, техническият агент на всяка от страните може да отнесе въпроса, посочен в параграф 1, до надзорния съвет по сертифицирането.
 3. Ако въпросът не бъде разрешен от надзорния съвет по сертифицирането, всяка от страните може да отнесе въпроса, посочен в параграф 1, до Специализирания комитет по авиационната безопасност.
 Член 32
 Подпомагане за дейностите по сертифициране и надзорните дейности по поддържане на летателната годност
 При поискване и при взаимно съгласие, ако ресурсите го позволяват, компетентният орган на една от страните може да предостави техническа помощ, данни и информация на компетентния орган на другата страна при дейностите по сертифициране и надзорните дейности по поддържане на летателната годност, свързани със сертифицирането на проекта, производството и опазването на околната среда. Предоставяното подпомагане и процесът по осигуряване на такова подпомагане се описват в техническите процедури за изпълнение.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 31
 АВТОМОБИЛЕН ПРЕВОЗ НА СТОКИ
 ЧАСТ А
 ИЗИСКВАНИЯ КЪМ АВТОМОБИЛНИТЕ ПРЕВОЗВАЧИ НА ТОВАРИ СЪГЛАСНО Член 463 ОТ НАСТОЯЩОТО СПОРАЗУМЕНИЕ
 РАЗДЕЛ 1
 ДОПУСКАНЕ ДО И УПРАЖНЯВАНЕ НА ПРОФЕСИЯТА АВТОМОБИЛЕН ПРЕВОЗВАЧ НА ТОВАРИ
 Член 1
 Обхват
 В настоящия раздел е уредено допускането до и упражняването на професията автомобилен превозвач на товари и той се прилага по отношение на всички автомобилни превозвачи на товари от всяка от страните, които извършват превоза на стоки в обхвата на член 462 от настоящото споразумение.
 Член 2
 Определения
 За целите на настоящия раздел се прилагат следните


text:
определения:
 а)
 „разрешение за упражняване на професията автомобилен превозвач на товари“ означава административен акт, с който се разрешава на физическо или юридическо лице, отговарящо на условията, предвидени в настоящия раздел, да упражнява професията автомобилен превозвач на товари;
 б)
 „компетентен орган“ означава орган във всяка от страните на национално, регионално или местно равнище, който, за целите на даването на разрешение за упражняване на професията автомобилен превозвач на товари, проверява дали дадено физическо или юридическо лице отговаря на условията, предвидени в настоящия раздел, и който е упълномощен да даде, да спре действието на или да оттегли разрешението за упражняване на професията автомобилен превозвач на товари; и
 в)
 „място на обичайно пребиваване“ означава мястото, където лицето обичайно живее в продължение на не по-малко от 185 дни за всяка календарна година поради лични връзки, които показват близка връзка между това лице и мястото, където то живее.
 Член 3
 Изисквания за упражняване на професията автомобилен превозвач на товари
 Физическите и юридическите лица, които упражняват професията автомобилен превозвач на товари, следва да:
 а)
 да са действително и трайно установени в една от страните, както е предвидено в член 5 от настоящия раздел;
 б)
 да се ползва с добра репутация, както е предвидено в член 6 от настоящия раздел;
 в)
 да имат подходяща финансова стабилност, както е предвидено в член 7 от настоящия раздел; и
 г)
 да притежават необходимата професионална компетентност, както е предвидено в член 8 от настоящия раздел.
 Член 4
 Ръководител на транспортната дейност
 1. Автомобилният превозвач на товари определя най-малко едно физическо лице за ръководител на транспортната дейност, което ефективно и непрекъснато управлява транспортните му дейности и отговаря на изискванията, посочени в член 3, букви б) и г), и което:
 а)
 има реална връзка с автомобилния превозвач на товари, например в качеството си на служител, директор, собственик, съдружник или акционер, или ръководи предприятието, или е същото това лице; и
 б)
 пребивава в страната, на чиято територия е установен автомобилният превозвач на товари.
 2. Когато дадено физическо или юридическо лице не отговаря на изискването за професионална компетентност, компетентният орган може да му разреши да упражнява професията автомобилен превозвач на товари, без да определя ръководител на транспортната дейност в съответствие с параграф 1, при условие че:
 а)
 физическото или юридическото лице определи физическо лице, пребиваващо в страната на установяване на автомобилния превозвач на товари, което отговаря на изискванията, предвидени в член 3, букви б) и г), и което е оправомощено с договор да изпълнява функциите на ръководител на транспортната дейност от името на предприятието;
 б)
 в договора, обвързващ физическото или юридическото лице с лицето, посочено в буква а), са уточнени задачите, които това лице трябва да изпълнява действително и постоянно, и са определени отговорностите му като ръководител на транспортната дейност. Задачите, които трябва да се уточнят, включват по-специално такива, които са свързани с поддръжка на превозните средства, проверка на договори и документи за превоз, водене на основно счетоводство, разпределяне на товарите или превозите на водачите и превозните средства и проверка на процедурите в областта на безопасността;
 в)
 в качеството си на ръководител на транспортната дейност лицето,

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
посочено в буква а), може да ръководи транспортната дейност на не повече от четири различни автомобилни превозвача на товари с общ автомобилен парк от максимум 50 превозни средства; и
 г)
 указаното в буква а) лице изпълнява посочените задачи единствено в интерес на физическото или юридическото лице и упражнява отговорностите си независимо от другите физически или юридически лица, за които извършва превози.
 3. Всяка от страните може да реши, че ръководител на транспортната дейност, определен съгласно параграф 1, не може да бъде определен и в съответствие с параграф 2, или че може да бъде определен единствено по отношение на ограничен брой физически или юридически лица или по отношение на автомобилен парк, който е по-малък от посочения в параграф 2, буква в).
 4. Физическото или юридическото лице уведомява компетентния орган за определения ръководител на транспортната дейност или определените ръководители на транспортната дейност.
 Член 5
 Условия, свързани с изискването за установяване
 За да изпълни изискването за действително и трайно установяване в страната на установяване, физическото или юридическото лице следва:
 а)
 да разполага с помещения, в които да може да има достъп до оригиналите на основните си търговски документи, независимо дали са в електронен формат или в друга форма, по-специално своите договори за превоз, документи за превозните средства, с които разполага физическото или юридическото лице, счетоводни документи, документи, свързани с управлението на персонала, трудови договори, документи за социално осигуряване, документи, съдържащи данни за разпределението и командироването на водачите, документи за пътуванията, периодите на управление на превозното средство и на почивка, както и всякакви други документи, до които трябва да се предостави достъп на компетентния орган при проверки за спазване на условията, предвидени в настоящия раздел;
 б)
 да бъде вписано в регистъра на търговските дружества на тази страна или в друг подобен регистър, винаги когато това се изисква от националното право;
 в)
 да подлежи на данъчно облагане върху приходите и, когато това се изисква от националното право, да разполага с идентификационен номер по ДДС;
 г)
 след получаване на разрешението, да разполага с едно или повече превозни средства, които са регистрирани или са пуснати в движение и чието използване е разрешено в съответствие със законодателството на тази страна, независимо дали тези превозни средства са изцяло негова собственост или се ползват например съгласно договор за покупко-продажба на изплащане, наем или лизинг;
 д)
 да извършва действително и постоянно своите административни и търговски дейности със съответното оборудване и съоръжения в помещения, както е посочено в буква а), разположени в тази страна, и да управлява ефективно и постоянно превозите си с помощта на превозните средства, посочени в буква е), с подходящо техническо оборудване, разположено в същата страна; и
 е)
 постоянно да има на разположение такъв брой превозни средства, който да съответства на условията по буква г), и водачи, които обичайно са разположени в оперативната централа в тази страна, пропорционални по брой на обема на извършваните от предприятието превози.
 Член 6
 Условия, свързани с изискването за добра репутация
 1. При спазване на параграф 2 страните определят условията, които трябва да бъдат изпълнени от физическите и юридическите лица и от ръководителите на


text:
транспортната дейност, за да изпълнят изискването за добра репутация.
 При определяне дали физическо или юридическо лице е изпълнило това изискване, страните вземат предвид поведението на физическото или юридическото лице, на неговите ръководители на транспортна дейност, на изпълнителните директори и на всяко друго имащо отношение лице, определено от страната. Всяко позоваване в настоящия член на присъди, санкции или нарушения включва присъдите, санкциите или нарушенията на самото физическо или юридическо лице, неговите ръководители на транспортната дейност, изпълнителните директори и всички други имащи отношение лица, определени от страната.
 Условията, посочени в настоящия параграф, включват най-малко следното:
 а)
 да няма сериозни основания за съмнение в добрата репутация на ръководителя на транспортната дейност или на автомобилния превозвач на товари, като например присъди или санкции за тежко нарушение на действащите разпоредби на националното право в областта на:
 i)
 търговското право;
 ii)
 несъстоятелността;
 iii)
 условията на заплащане и труд в професията;
 iv)
 движението по пътищата;
 v)
 професионалната отговорност;
 vi)
 трафика на хора или наркотици;
 vii)
 данъчното право; и
 б)
 ръководителят на транспортната дейност или автомобилният превозвач на товари да не е бил осъждан в едната или и в двете страни за тежки престъпления и да не са му налагани санкции за сериозно нарушение на правилата по част две, позиция три, дял I от настоящото споразумение или на националните правила, свързани по-специално със:
 i)
 периодите на управление на превозното средство и почивка на водачите, работното време, както и монтирането и използването на уреди за регистриране на данни;
 ii)
 максималната маса и размери на търговските превозни средства, използвани в международния трафик;
 iii)
 първоначалната квалификация и продължаващото обучение на водачите;
 iv)
 техническата изправност на търговските превозни средства и задължителните технически прегледи на моторните превозни средства;
 v)
 достъпа до пазара на международни автомобилни превози на товари;
 vi)
 безопасността при автомобилен превоз на опасни товари;
 vii)
 инсталирането и използването на устройства за ограничаване на скоростта за някои категории превозни средства;
 viii)
 свидетелствата за управление;
 ix)
 допускането до професията;
 x)
 транспортирането на животни;
 xi)
 командироването на работници в сектора на автомобилния транспорт;
 xii)
 приложимото право към договорните задължения; и
 xiii)
 пътуванията, при които мястото на натоварване и мястото на разтоварване се намират в другата страна.
 2. За целите на параграф 1, трета алинея, буква б) от настоящия член, когато ръководителят на транспортната дейност или автомобилният превозвач на товари е бил осъден за тежко престъпление или му е било наложено наказание в едната или и в двете страни за някое от най-тежките нарушения, изложени в допълнение 31-A-1-1, компетентният орган на страната на установяване осъществява и приключва своевременно и надлежно проведена административна процедура, която включва, ако е целесъобразно, проверка на място в помещенията на съответното физическо или юридическо лице.
 По време на административната процедура компетентният орган оценява дали поради конкретни обстоятелства загубата на добра репутация би представлявала непропорционална мярка в дадения случай. При тази оценка компетентният орган взема предвид броя на тежките нарушения на правилата, посочени в параграф 1, трета алинея от настоящия член, както и броя на най-тежките нарушения на правилата, изложени в допълнение 31-A-1-1, за които ръководителят на транспортната дейност или автомобилният превозвач


text:
на товари е бил осъден или са му били наложени санкции. Всяка подобна констатация трябва да е надлежно мотивирана и обоснована.
 Ако компетентният орган констатира, че загубата на добра репутация би била непропорционална мярка, той взема решение съответното физическо или юридическо лице да запази добра репутация. Ако компетентният орган не констатира, че загубата на добра репутация би била непропорционална на нарушението, присъдата или санкцията води до загуба на добра репутация.
 3. Специализираният комитет по автомобилния превоз изготвя списък с категории, видове и степени на тежест на сериозните нарушения, които наред с предвидените в допълнение 31-A-1-1 могат да доведат до загуба на добра репутация.
 4. Изискването за добра репутация продължава да не е спазено, докато не бъде предприета мярка за възстановяване на правата или друга мярка с еквивалентен ефект съгласно съответните разпоредби на националното право на страните.
 Член 7
 Условия, свързани с изискването за финансова стабилност
 1. За да бъде изпълнено изискването за финансова стабилност, дадено физическо или юридическо лице трябва неизменно да може по всяко време на счетоводната година да изпълнява своите финансови задължения. Физическото или юридическото лице доказва чрез годишните си счетоводни отчети, заверени от одитор или надлежно акредитирано лице, че всяка година разполага с капитал и резерви:
 а)
 на обща стойност най-малко 9 000 EUR/8 000 GBP, когато се използва само едно моторно превозно средство, 5 000 EUR/4 500 GBP за всяко допълнително моторно превозно средство или състав от превозни средства с допустима максимална маса в натоварено състояние над 3,5 тона и 900 EUR/800 GBP за всяко допълнително моторно превозно средство или състав от превозни средства с допустима максимална маса в натоварено състояние над 2,5 тона и под 3,5 тона;
 б)
 физическите или юридическите лица, които упражняват професията автомобилен превозвач на товари единствено с моторни превозни средства или състави от превозни средства с допустима максимална маса в натоварено състояние над 2,5 тона и под 3,5 тона, доказват чрез годишните си счетоводни отчети, заверени от одитор или надлежно акредитирано лице, че всяка година разполагат с капитал и резерви, възлизащи най-малко на 1 800 EUR/1 600 GBP, когато използват само едно превозно средство, и на 900 EUR/800 GBP за всяко следващо използвано превозно средство.
 2. Чрез дерогация от параграф 1 компетентният орган може да се съгласи или да изиска предприятието да докаже финансовата си стабилност чрез удостоверение, определено от компетентния орган, като например банкова гаранция или застраховка, включително застраховка за професионална отговорност от една или повече банки или други финансови институции, в това число застрахователни дружества, или друг обвързващ документ, който предоставя солидарно гаранция за предприятието по отношение на сумите, посочени в параграф 1, буква а).
 3. Чрез дерогация от параграф 1, при липса на заверени годишни счетоводни отчети за годината на регистриране на предприятието, компетентният орган се съгласява предприятието да докаже финансовата си стабилност чрез удостоверение, като например банкова гаранция, документ, издаден от финансова институция, учредяващ достъп до кредит на името на предприятието, или друг обвързващ документ, определен от компетентния орган, който да доказва, че предприятието разполага със сумите, посочени в параграф 1, буква а).
 4. Годишните счетоводни отчети,


text:
посочени в параграф 1, и гаранцията, посочена в параграф 2, които подлежат на проверка, са тези на икономическата структура, установена на територията на страната, където е подадено заявлението за разрешение, а не на която и да е друга структура, установена в другата страна.
 Член 8
 Условия, свързани с изискването за професионална компетентност
 1. За да бъде изпълнено изискването за професионална компетентност, съответното лице или лица трябва да притежават познания, които съответстват на нивото, посочено в част I на допълнение 31-A-1-2, по изброените в него дисциплини. Тези познания се доказват посредством задължителен писмен изпит, който при решение на страната може да бъде допълнен от устен изпит. Тези изпити се организират в съответствие с част II на допълнение 31-A-1-2. За тази цел всяка от страните може да реши да въведе задължително обучение преди изпита.
 2. Заинтересованите лица държат изпита в страната, в която обичайно пребивават.
 3. Единствено органите или структурите, оправомощени надлежно за тази цел от дадена страна, в съответствие с критерии, които тя определя, могат да организират писмените и устните изпити, посочени в параграф 1 от настоящия член, и да издават съответните удостоверения. Страните проверяват редовно дали условията, при които тези органи или структури организират изпитите, са в съответствие с допълнение 31-A-1-2.
 4. Дадена страна може да освобождава лицата, притежаващи някои квалификации, придобити след висше или техническо образование в същата страна, които са предназначени именно за тази цел и включват познания по всички дисциплини, изброени в допълнение 31-A-1-2, от изпити по дисциплините, обхванати от въпросните квалификации. Освобождаването се прилага единствено за разделите на част I на допълнение 31-A-1-2, за които квалификацията обхваща всички дисциплини, изброени след заглавието на всеки раздел.
 Дадена страна може да освободи притежателите на удостоверения за професионална компетентност, валидни за национални превози в тази страна, от определени части от изпита.
 Член 9
 Освобождаване от изпит
 За целите на предоставянето на лиценз на автомобилен превозвач на товари, който използва само моторни превозни средства или състави от превозни средства с допустима максимална маса в натоварено състояние до 3,5 тона, дадена страна може да реши да освободи от изпитите, посочени в член 8, параграф 1, лицата, които представят доказателство, че са ръководили физическо или юридическо лице от същия вид без прекъсване за период от 10 години преди 20 август 2020 г.
 Член 10
 Процедура за спиране на действието или отнемане на разрешения
 1. Ако компетентният орган установи, че съществува опасност дадено физическо или юридическо лице да престане да изпълнява изискванията, предвидени в член 3, той уведомява физическото или юридическото лице за това. Ако компетентният орган установи, че едно или повече от тези изисквания вече не се спазват, той може да определи един от следните срокове, в който физическото или юридическото лице да отстрани нарушенията си:
 а)
 срок до шест месеца, който може да бъде удължен с три месеца, в случай на смърт или физическа неспособност на ръководителя на транспортната дейност, за наемане на заместник на ръководителя на транспортната дейност, когато ръководителят на транспортната дейност вече не отговаря на изискванията за добра репутация или професионална компетентност;
 б)
 срок до шест месеца, когато


text:
физическото или юридическото лице трябва да отстрани нарушенията си, като докаже, че има действително и трайно установяване; или
 в)
 срок до шест месеца, когато не е спазено изискването за финансова стабилност, за да се докаже, че това изискване отново е трайно спазено.
 2. Преди предприемането на мярка за възстановяване на правата компетентният орган може да наложи на физическите или юридическите лица, чиито разрешения са спрени или отнети, да гарантират, че техните ръководители на транспортната дейност са преминали изпита, посочен в член 8, параграф 1.
 3. Ако компетентният орган установи, че физическото или юридическото лице вече не отговаря на едно или повече от изискванията, предвидени в член 3, той спира или отнема разрешението за упражняване на професията автомобилен превозвач на товари в рамките на сроковете, посочени в параграф 1 от настоящия член.
 Член 11
 Обявяване в неспособност на ръководител на транспортната дейност
 1. Когато ръководител на транспортната дейност изгуби своята добра репутация в съответствие с член 6, компетентният орган обявява този ръководител на транспортната дейност за неспособен да ръководи транспортната дейност на автомобилния превозвач на товари.
 Компетентният орган не възстановява правата на ръководителя на транспортната дейност по-рано от една година след датата на загубата на добра репутация и преди ръководителят на транспортната дейност да е показал, че е преминал подходящо обучение за период от най-малко 3 месеца или е издържал изпит по дисциплините, изброени в част I на допълнение 31-A-1-2.
 2. Когато ръководител на транспортната дейност изгуби своята добра репутация в съответствие с член 6, заявление за възстановяване на права може да бъде подадено след не по-малко от една година от датата на загубата на добра репутация.
 Член 12
 Разглеждане и вписване на заявленията
 1. Компетентният орган на всяка от страните вписва в националните електронни регистри, посочени в член 13, параграф 1, данните за предприятията, на които дава разрешения.
 2. Когато оценяват добрата репутация на дадено предприятие, компетентните органи проверяват дали към момента на подаване на заявлението определеният(те) ръководител(и) на транспортната дейност не е(са) обявен(и) в някоя от страните за неспособен(и) да ръководи(ят) транспортната дейност на предприятие съгласно член 11.
 3. Компетентните органи редовно следят дали предприятията, на които са дали разрешения за упражняване на професията автомобилен превозвач на товари, продължават да отговарят на изискванията, посочени в член 3. За тази цел компетентните органи извършват проверки, включително когато е подходящо проверки на място в помещенията на съответното предприятие, насочени към онези предприятия, които са класифицирани като представляващи повишен риск.
 Член 13
 Национални електронни регистри
 1. Компетентните органи водят национален електронен регистър на предприятията за автомобилни превози, които са получили разрешение във връзка с упражняване на професията на автомобилен превозвач на товари.
 2. Специализираният комитет по автомобилния превоз установява данните, съдържащи се в националните регистри на предприятията за автомобилни превози, и условията за достъп до тези данни.
 Член 14
 Административно сътрудничество между компетентните органи
 1. Компетентните органи на всяка от страните посочват национални звена за контакт, които отговарят за обмена на информация с компетентните органи на другата страна по отношение на прилагането на настоящия раздел.
 2. Компетентните органи на всяка от страните


text:
си сътрудничат тясно и си предоставят своевременно взаимопомощ и всякаква друга полезна информация, за да се улесни прилагането и осигуряването на изпълнението на настоящия раздел.
 3. Компетентният орган на всяка от страните извършва необходимите индивидуални проверки, за да установи дали дадено предприятие отговаря на условията за допускане до професията автомобилен превозвач на товари, когато компетентният орган на другата страна отправи искане за това в надлежно обосновани случаи. Той уведомява компетентния орган в другата страна за резултатите от такива проверки и за предприетите мерки, ако се установи, че предприятието вече не отговаря на изискванията, определени в настоящия раздел.
 4. Компетентните органи на страните обменят информация относно присъди и санкции за всяко тежко нарушение, посочено в член 6, параграф 2.
 5. Специализираният комитет установява подробни правила относно условията за обмен на информация, посочени в параграфи 3 и 4.
 Допълнение 31-А-1-1
 НАЙ-ТЕЖКИ НАРУШЕНИЯ ЗА ЦЕЛИТЕ НА Член 6, ПАРАГРАФ 2 ОТ ЧАСТ А, РАЗДЕЛ 1 ОТ ПРИЛОЖЕНИЕ 31
 1.
 Превишаване на сроковете, както следва:
 а)
 превишаване с 25% или повече на ограниченията, наложени за шест- или четиринадесетдневните периоди на управление;
 б)
 по време на дневен работен период, превишаване с 50% или повече на максималното време за управление.
 2.
 Липса на тахограф и/или устройство за ограничаване на скоростта или наличие в превозното средство и/или използване на устройство за манипулиране, което може да променя данните от уредите за регистриране на данните за движението и/или устройството за ограничаване на скоростта, или подправяне на тахографските листове или данните, извлечени от тахографа и/или картата на водача.
 3.
 Управление без валидно удостоверение за техническа изправност и/или управление при много тежка неизправност, inter alia, на спирачната система, кормилната уредба, колелата/гумите, окачването или шасито, която би могла да доведе до такъв непосредствен риск за пътната безопасност, който води до решение за спиране от движение на превозното средство.
 4.
 Превоз на опасни товари, забранени за превозване, или превоз на такива товари в забранени или неодобрени контейнери или без да бъдат обозначени върху превозното средство като опасни товари, което застрашава човешки живот или околната среда до степен, която води до решение за спиране от движение на превозното средство.
 5.
 Превоз на стоки без валидно свидетелство за управление или превоз, осъществен от предприятие без валиден лиценз за превозвач, както е посочено в член 463 от настоящото споразумение.
 6.
 Управление с подправена или чужда карта на водач или с карта, която е била получена въз основа на неверни твърдения и/или подправени документи.
 7.
 Превоз на стоки при превишаване на максималната допустима маса в натоварено състояние с 20 % или повече за моторни превозни средства с допустима маса в натоварено състояние, която превишава 12 тона, и с 25 % или повече за моторни превозни средства с допустима маса в натоварено състояние, която не превишава 12 тона.
 Допълнение 31-А-1-2
 ЧАСТ I
 СПИСЪК НА ДИСЦИПЛИНИТЕ, ПОСОЧЕНИ В Член 8 ОТ ЧАСТ A, РАЗДЕЛ 1 ОТ ПРИЛОЖЕНИЕ 31
 Знанията, които се вземат под внимание при официалното признаване на професионална компетентност от страните, трябва да покриват най-малко изброените по-долу учебни дисциплини. По тези дисциплини кандидатите за автомобилни превозвачи на товари


text:
трябва да достигнат такова ниво на знания и практически умения, каквото е необходимо за управлението на предприятие за превози.
 Минималното ниво на знания, посочено по-долу, трябва да съответства най-малко на нивото на знания, придобити посредством задължително образование, което е допълнено или чрез професионално обучение и допълнително техническо обучение, или чрез средно образование или друго техническо обучение.
 A. Гражданско право
 Кандидатът следва по-специално:
 а)
 да познава основните видове договори, използвани в сектора на автомобилния транспорт, както и произтичащите от тях права и задължения;
 б)
 да бъде в състояние да договаря юридически действителни договори за превоз, по-конкретно по отношение на условията за превоз;
 в)
 да е в състояние да разгледа искане от страна на неговия възложител относно обезщетения за загуба или повреждане на товари по време на превоз или при забавяне на доставката, както и да разбира отражението на такова искане върху договорната му отговорност; и
 г)
 да познава правилата и задълженията, произтичащи от Конвенцията за договора за международен автомобилен превоз на стоки (CMR), съставена в Женева на 19 май 1956 г.
 Б. Търговско право
 Кандидатът трябва по-специално:
 а)
 да познава условията и формалностите, предвидени за упражняване на търговска дейност, общите задължения на превозвачите (регистрация, търговски книги и т.н.), както и последиците от обявяване в несъстоятелност; и
 б)
 да има необходимите знания за различните видове търговски дружества, както и за правилата, които уреждат тяхното образуване и дейност.
 В. Социално право
 Кандидатът трябва по-специално да познава:
 а)
 ролята и дейността на различните социални институции, които действат в сектора на автомобилните превози (синдикати, съвети на работниците, представители на работниците, инспектори по труда и т.н.);
 б)
 задълженията на работодателите по отношение на социалната сигурност;
 в)
 правилата, които уреждат договорите за работа на различните категории работници, заети в предприятия за автомобилни превози (форма на договорите, задължения на страните, условия на труд и работно време, платен отпуск, възнаграждение, неизпълнение на договора и т.н.);
 г)
 приложимите правила по отношение на периодите за управление на превозното средство, периодите за почивка и работното време, както и практическите мерки за прилагането на тези разпоредби; и
 д)
 приложимите правила относно началната квалификация и продължаващото обучение на водачите, изложени в част Б, раздел 1 от настоящото приложение.
 Г. Данъчно право
 Кандидатът трябва да познава по-специално правилата, които уреждат:
 а)
 данъка върху добавената стойност (ДДС) за транспортни услуги;
 б)
 данъка върху моторните превозни средства;
 в)
 данъците върху определени товарни превозни средства, пътните такси и потребителските такси за ползване на инфраструктура; и
 г)
 подоходното облагане.
 Д. Търговско и финансово управление
 Кандидатът трябва по-специално:
 а)
 да познава законодателството и практиките по отношение използването на чекове, менителници, записи на заповед, кредитни карти и други средства или методи на плащане;
 б)
 да познава различните форми на кредитиране (банков кредит, документарен акредитив, гаранционен депозит, ипотека, лизинг, отдаване под наем, факторинг и т.н.), както и произтичащите от тях отговорности и задължения;
 в)
 да знае какво е счетоводен баланс, как се изготвя и как се тълкува;
 г)
 да може да чете и тълкува отчети за приходите и разходите;
 д)
 да е в състояние да прави оценка на рентабилността и финансовото състояние


text:
на предприятието, по-специално въз основа на финансовите показатели;
 е)
 да е в състояние да изготвя бюджет;
 ж)
 да познава елементите на разходите на предприятието (постоянни разходи, променливи разходи, оборотен капитал, амортизация и т.н.) и да е в състояние да изчислява разходите на превозно средство, на километър, на пътуване или на тон;
 з)
 да е в състояние да изготвя организационна структура за персонала на предприятието като цяло, да организира работни планове и т.н.;
 и)
 да познава принципите на маркетинга, рекламата и връзките с обществеността, включително в областта на транспортните услуги, търговските промоции, изготвянето на досиета за клиентите и т.н.;
 й)
 да познава различните видове застраховки, свързани с автомобилния транспорт (застраховка за отговорност, застраховка „Злополука“/застраховка „Живот“, застраховка, различна от застраховката „Живот“ и застраховка на багаж), както и произтичащите от тях гаранции и задължения;
 к)
 да познава приложенията за електронен пренос на данни в сектора на автомобилния транспорт;
 л)
 да е в състояние да прилага правилата, които уреждат фактурирането на услугите за автомобилен превоз на товари, както и да познава значението и последиците от правилата Инкотермс; и
 м)
 да познава различните категории дружества, извършващи спомагателни дейности при превоз, тяхната роля, функции и по целесъобразност, правно положение.
 Е. Достъп до пазара
 Кандидатът трябва по-специално да познава:
 а)
 приетите в рамките на сектора нормативни документи, които уреждат автомобилните превози, отдаването под наем на промишлени превозни средства, подизпълнението, и по-специално правилата, които уреждат официалната организация на професията, допускането до нея, разрешенията за автомобилни превози, техническите прегледи и санкциите;
 б)
 правилата за създаване на предприятие за автомобилни превози;
 в)
 различните документи, необходими за предоставяне на автомобилни транспортни услуги, и да е в състояние да въвежда процедури за проверка, които да гарантират, че одобрените документи за всеки отделен превоз, и по-специално тези, които се отнасят до превозното средство, водача, товарите и багажа, се съхраняват както в превозното средство, така и в служебните помещения на предприятието;
 г)
 правилата, свързани с организацията на пазара на автомобилни превози на товари, както и правилата за обработката на товари и логистиката; и
 д)
 формалностите при преминаване на граници, ролята и обхвата на Т-документите и карнетите ТИР, както и произтичащите от използването им задължения и отговорности.
 Ж. Технически стандарти и технически аспекти на дейността
 Кандидатът трябва по-специално:
 а)
 да познава правилата относно масата и размерите на превозните средства в страните, както и процедурите, които следва да се спазват в случай на извънгабаритни товари, които представляват изключение от тези норми;
 б)
 да е в състояние да избира превозните средства и техните компоненти (шаси, двигател, предавателна система, спирачна система и т.н.) според нуждите на предприятието;
 в)
 да познава формалностите, свързани с одобряването на типа, регистрацията и техническите прегледи на тези превозни средства;
 г)
 да знае какви мерки трябва да бъдат предприети за намаляване на шума и за борба със замърсяването на въздуха от емисии на отработени газове от моторни превозни средства;
 д)
 да е в състояние да съставя планове за периодична поддръжка на превозните средства и тяхното оборудване;
 е)
 да познава различните видове съоръжения за товарене и обработка на товари (заден капак, контейнери, палети и т.н.)


text:
и да е в състояние да въвежда процедури и да дава инструкции за товарно-разтоварни операции (разпределение, стифиране, подреждане, укрепване, закрепване на товари и т.н.);
 ж)
 да познава различните техники на комбиниран автомобилен и железопътен превоз и комбиниран „ро-ро“ превоз;
 з)
 да е в състояние да прилага процедури за спазване на правилата за превоз на опасни товари и отпадъци;
 и)
 да е в състояние да прилага процедури за спазване на правилата за превоз на развалящи се хранителни продукти, по-конкретно произтичащите от Спогодбата за международните превози на развалящи се хранителни продукти и за специалните транспортни средства, които трябва да се ползват при тези превози (АТР); и
 й)
 да е в състояние да прилага процедури за спазване на правилата за превоз на живи животни.
 З. Пътна безопасност
 Кандидатът трябва по-специално:
 а)
 да познава изискванията за квалификация на водачите (свидетелство за управление, медицински свидетелства, свидетелства за годност и т.н.);
 б)
 да е в състояние да предприема необходимите мерки, които да гарантират, че водачите спазват действащите правила, забрани и ограничения за движение в страните (ограничения на скоростта, предимство, ограничения за спиране и паркиране, използване на светлини, пътна сигнализация и т.н.);
 в)
 да е в състояние да разработва инструкции за водачите как да проверяват дали спазват изискванията за безопасност, свързани със състоянието на превозните средства, тяхното оборудване и товари, както и относно превантивните мерки, които трябва да се предприемат;
 г)
 да е в състояние да установява процедури, които да се спазват в случай на произшествие, и да прилага подходящи процедури за предотвратяване на повторни произшествия или тежки нарушения на правилата за движение; и
 д)
 да е в състояние да прилага процедури за правилното укрепване на товарите и да познава съответните техники за това.
 ЧАСТ II
 ОРГАНИЗАЦИЯ НА ИЗПИТА
 1.
 Страните ще организират задължителен писмен изпит, който могат да допълнят с незадължителен устен изпит, за да установят дали кандидатите за автомобилни превозвачи на товари притежават необходимото ниво на знания по учебните дисциплини, изброени в част I, и по-специално дали са в състояние да използват инструменти и техники, свързани с тези дисциплини, и да изпълняват предвидените задължения по ръководство и координация.
 а)
 Задължителният писмен изпит ще се състои от две части:
 i)
 писмени въпроси, съдържащи или въпроси с няколко посочени отговора (четири възможни отговора), или отворени въпроси, или съчетание от двете системи, и
 ii)
 писмени упражнения/ситуационни задачи.
 Минималната продължителност на всяка част ще бъде два часа.
 б)
 Kогато се организира устен изпит, страните могат да предвидят участието в него да става след успешно положен писмен изпит.
 2.
 Когато страните организират и устен изпит, те трябва да определят относителната тежест на точките за всяка една от трите части, която не може да бъде по-малко от 25 % и повече от 40 % от общия брой възможни точки.
 Когато страните организират само писмен изпит, те трябва да определят относителната тежест на точките за всяка част, която не може да бъде по-малко от 40 % и повече от 60 % от общия брой възможни точки.
 3.
 За всички изпити кандидатите трябва да получат средно най-малко 60 % от общия брой възможни


text:
точки, като за всяка една част трябва да са получили най-малко 50 % от възможните точки. Страната може да намали процента от 50 % на 40 % само за една от частите на изпита.
 Допълнение 31-А-1-3
 ЧАСТ А
 ОБРАЗЕЦ НА ЛИЦЕНЗ ЗА СЪЮЗА
 ЕВРОПЕЙСКАТА ОБЩНОСТ
 а)
 (целулозна хартия със светлосин цвят 290 от палитрата Pantone или възможно най-близо до този цвят, формат DIN A4, 100 g/m2 или повече)
 (първа страница на лиценза)
 (текст на официалния език (един от официалните езици) на държавата членка, която издава лиценза)
 Отличителен знак на държавата членка(
 1
 ), която издава лиценза
 Наименование на компетентния орган или структура
 ЛИЦЕНЗ No ...
 или
 ЗАВЕРЕНО КОПИЕ No ...
 за международен автомобилен превоз на стоки за чужда сметка или срещу възнаграждение
 Настоящият лиценз дава право на(
 2
 ) ...
 ...
 ...
 да извършва международен автомобилен превоз на стоки за чужда сметка или срещу възнаграждение по всеки маршрут, за пътувания или част от пътувания, които се извършват за чужда сметка или срещу възнаграждение на територията на Общността, така както е предвидено в Регламент (ЕО) No 1072/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 г. (ОВ L 300, 14.11.2009 г., стр. 72) относно общите правила за достъп до пазара на международни автомобилни превози на товари и в съответствие с общите условия на настоящия лиценз.
 Специални забележки: ...
 ...
 Настоящият лиценз е валиден от ...
 до ...
 Издаден в ...
 на ...
 ...(
 3
 )
 ______________
 1)
 Отличителните знаци на държавите членка са следните: (B) Белгия, (BG) България, (CZ) Чешка република, (DK) Дания, (D) Германия, (EST) Естония, (IRL) Ирландия, (GR) Гърция, (E) Испания, (F) Франция,(HR) Хърватия, (I) Италия, (CY) Кипър, (LV) Латвия, (LT) Литва, (L) Люксембург, (H) Унгария, (MT) Малта, (NL) Нидерландия, (A) Австрия, (PL) Полша, (P) Португалия, (RO) Румъния, (SLO) Словения, (SK) Словакия, (FIN) Финландия, (S) Швеция.
 2)
 Име или наименование на дружеството и пълен адрес на превозвача.
 3)
 Подпис и печат на издаващия компетентен орган или структура.
 б)
 (Втора страница на лиценза)
 (текст на официалния език (един от официалните езици) на държавата членка, която издава лиценза)
 ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
 Настоящият лиценз се издава съгласно Регламент (ЕО) No 1072/2009.
 Той дава право на притежателя да участва в международния автомобилен превоз на стоки за чужда сметка или срещу възнаграждение по всеки маршрут за пътувания или части от пътувания, които се извършват на територията на Общността, и когато е целесъобразно, при спазване на посочените по-долу условия:
 —
 когато мястото на отпътуване и мястото на пристигане са в две различни държави членки, със или без транзитно преминаване през една или повече държави членки или трети държави,
 —
 от държава членка до трета държава или обратно, със или без транзитно преминаване през една или повече държави членки или трети държави,
 —
 между трети държави, с транзитно преминаване през територията на една или повече държави членки,
 и за пътувания без товари, направени във връзка с такъв превоз.
 При превоз от държава членка до трета държава или обратно настоящият лиценз важи за онази част от пътуването, която се извършва на територията на Общността. Той е


text:
валиден в държавата членка, където е извършено натоварването или разтоварването, само след като бъде сключено необходимото споразумение между Общността и съответната трета държава в съответствие с Регламент (ЕО) No 1072/2009.
 Лицензът се издава лично на притежателя и не може да бъде прехвърлян.
 Той може да бъде отнет от компетентния орган на държавата членка, която го е издала, по-специално в случай че притежателят:
 —
 не е спазил всички условия за използване на лиценза,
 —
 е представил невярна информация във връзка с необходимите за издаване или удължаване на срока на лиценза данни.
 Оригиналът на лиценза се съхранява от предприятието превозвач.
 Заверено копие на лиценза се съхранява в превозното средство(1). При състави от превозни средства то трябва да придружава моторното превозно средство. То покрива състав от превозни средства, дори ако ремаркето или полуремаркето няма регистрация или разрешително за ползване на пътищата на името на притежателя на лиценза или има регистрация или разрешително за ползване на пътищата в друга държава.
 Лицензът се представя при поискване от оправомощен инспектор.
 На територията на всяка държава членка притежателят трябва да спазва действащите законови, подзаконови и административни разпоредби на тази държава, по специално по отношение на транспорта и движението по пътищата.
 __________________
 (1)
 „Превозно средство“ означава моторно превозно средство, регистрирано в държава членка, или състав от превозни средства, като най-малко моторното превозно от състава е регистрирано в държава членка, и които се използват изключително за превоз на стоки.
 ЧАСТ Б
 Образец на лиценз за Обединеното кралство
 Лиценз на Обединеното кралство за Общността
 а)
 (целулозна хартия със светлосин цвят по палитрата Pantone, формат DIN A4, с плътност 100 g/m2 или повече)
 (първа страница на лиценза)
 (текст на английски или уелски език)
 UK
 НАИМЕНОВАНИЕ НА КОМПЕТЕНТНИЯ ОРГАН НА ОБЕДИНЕНОТО КРАЛСТВО
 (
 1
 )
 ЛИЦЕНЗ No:
 или
 ЗАВЕРЕНО КОПИЕ No:
 за международен автомобилен превоз на товари за чужда сметка или срещу възнаграждение
 Настоящият лиценз дава право на(2) ...
 ...
 ...
 да извършва международен автомобилен превоз на стоки за чужда сметка или срещу възнаграждение по всеки маршрут, за пътувания или част от пътувания, които се извършват за чужда сметка или срещу възнаграждение на територията на държава членка така, както е предвидено в Регламент (ЕО) No 1072/2009(3).
 Специални забележки: ...
 ...
 Настоящият лиценз е валиден от ...
 до ...
 Издаден в ...
 на ...
 ___________________________
 (1)
 Компетентен орган за съответния регион, за който е издаден сертификатът.
 (2)
 Име или наименование на дружеството и пълен адрес на превозвача.
 (3)
 Регламент (ЕО) No 1072/2009. както е запазен в правото на Обединеното кралство в раздел 3 от Закона за Европейския съюз (оттегляне) от 2018 г. и изменен с разпоредбите, приети съгласно раздел 8 от посочения закон.
 б)
 (Втора страница на лиценза)
 (текст на английски или уелски език)
 ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
 Настоящият лиценз се издава съгласно Регламент (ЕО) No 1072/2009(
 1
 ).
 Той дава право на притежателя да участва в международния автомобилен превоз на стоки за чужда сметка или срещу възнаграждение по всеки маршрут за пътувания или части от пътувания, които се извършват на територията на държава членка, позволен от международно споразумение между Обединеното кралство и Европейския съюз


text:
или държава членка.
 При превоз от Обединеното кралство до трета държава или обратно настоящият лиценз важи за онази част от пътуването, която се извършва на територията на която и да е държава членка.
 Лицензът се издава лично на притежателя и не може да бъде прехвърлян.
 Той може да бъде отнет например от служител по автомобилното движение или от службата по инфраструктурата (Северна Ирландия), когато неговият притежател:
 —
 не е спазил всички условия за използване на лиценза,
 —
 е представил невярна информация във връзка с необходимите за издаване или удължаване на срока на лиценза данни.
 Оригиналът на лиценза се съхранява от предприятието превозвач.
 Заверено копие на лиценза се съхранява в превозното средство(2). При състави от превозни средства то трябва да придружава моторното превозно средство. То покрива състав от превозни средства, дори ако ремаркето или полуремаркето няма регистрация или разрешително за ползване на пътищата на името на притежателя на лиценза или има регистрация или разрешително за ползване на пътищата в друга държава.
 Лицензът се представя при поискване от оправомощен инспектор.
 На територията на Обединеното кралство и на всяка държава членка притежателят трябва да спазва действащите законови, подзаконови и административни разпоредби на тази държава, по специално по отношение на транспорта и движението по пътищата.
 _______________________
 (1)
 Регламент (ЕО) No 1072/2009. както е запазен в правото на Обединеното кралство в раздел 3 от Закона за Европейския съюз (оттегляне) от 2018 г. и изменен с разпоредбите, приети съгласно раздел 8 от посочения закон.
 (2)
 „Превозно средство“ означава моторно превозно средство, което е регистрирано в Обединеното кралство или в държава членка, или състав от превозни средства, от които най-малко моторното превозно средство е регистрирано в Обединеното кралство или в държава членка, и които се използват изключително за автомобилен превоз на стоки.
 Допълнение 31-А-1-4
 ЗАЩИТНИ ЕЛЕМЕНТИ НА ЛИЦЕНЗА
 Лицензът трябва да притежава най-малко два от следните защитни елементи:
 —
 холограма;
 —
 специални нишки в хартията, които стават видими на ултравиолетова (UV) светлина,
 —
 най-малко един ред с микротекст (печатът е видим само под лупа и не може да бъде възпроизведен на фотокопирни машини);
 —
 осезаеми при допир букви, символи или мотиви;
 —
 двойно номериране: сериен номер на лиценза, на неговото заверено копие, както и във всички случаи – номер на издаване;
 —
 фон със защитни характеристики, включващ мотиви с плетеници (гийоши) от тънки линии и ирисов печат.
 РАЗДЕЛ 2
 КОМАНДИРОВАНЕ НА ВОДАЧИ
 Член 1
 Предмет
 В настоящия раздел са изложени изискванията за автомобилните превозвачи на товари, установени в една от страните, които в рамките на превоза на стоки командироват водачи до територията на другата страна в съответствие с член 3 от настоящия раздел.
 Никоя от разпоредбите на настоящия раздел не възпрепятства дадена страна да прилага мерки за регулиране на влизането или временния престой на физически лица на нейната територия, в т.ч. мерки, необходими за опазване на неприкосновеността на нейните граници и за гарантиране на нормалното придвижване през тях на физически лица, при условие че подобни мерки не се прилагат по такъв начин, че да заличават или накърняват ползите за другата страна съгласно условията на настоящия раздел. Самият


text:
факт, че се изисква виза за физически лица от някои държави, но не и за физически лица от други държави, не се разглежда като заличаване или накърняване на ползите по настоящия раздел.
 Никоя от разпоредбите на настоящия раздел не засяга прилагането на територията на Съюза на правилата на Съюза за командироване на водачи в автомобилния транспорт по отношение на автомобилни превозвачи на товари от Съюза.
 Член 2
 Определения
 За целите на настоящия раздел „командирован водач“ означава водач, който за ограничен период извършва своята работа на територията на страна, която е различна от страната, в която обичайно работи.
 Член 3
 Принципи
 1. Разпоредбите на настоящия раздел се прилагат, доколкото автомобилният превозвач на товари командирова водачи на територията на другата страна за собствена сметка и под свое ръководство по договор, сключен между командироващия автомобилен превозвач на товари и страната, за която са предназначени транспортните услуги, и тези водачи действат на територията на тази страна, при условие че съществува трудово правоотношение между командироващия автомобилен превозвач на товари и водача за периода на командироване.
 2. За целите на параграф 1 се счита, че командироването започва, когато водачът влезе на територията на другата страна за товарене и/или разтоварване на товари, и свършва, когато водачът напусне територията на тази страна.
 В случай на командироване в Съюза, за целите на параграф 1 се счита, че командироването започва, когато водачът влезе на територията на държава членка за товарене и/или разтоварване на товари в тази държава членка, и свършва, когато водачът напусне територията на тази държава членка.
 3. Независимо от параграфи 1 и 2, водачът не се счита за командирован при извършване на транспортни операции въз основа на договор за превоз, както е определено в член 462, параграф 1, буква а) от настоящото споразумение.
 4. Водач не се счита за командирован в Обединеното кралство, когато преминава транзитно през територията на Обединеното кралство, без да товари или разтоварва товари. По отношение на Съюза, водач не се счита за командирован в държава членка, когато преминава транзитно през територията на тази държава членка, без да товари или разтоварва товари.
 Член 4
 Условия за работа
 1. Всяка от страните гарантира, независимо от приложимото право по отношение на трудовото правоотношение, че автомобилните превозвачи на товари осигуряват на водачите, командировани на тяхната територия, в условията на равно третиране, условия за наемане на работа, обхващащи следните въпроси, които са определени в страната или, в случая на Съюза, в държавата членка, в която се извършва работата:
 —
 от законови, подзаконови или административни разпоредби, и/или
 —
 от колективни трудови договори или арбитражни решения, които са били обявени за общоприложими или се прилагат в съответствие с параграф 4:
 а)
 максимална продължителност на работата и минимална продължителност на почивката;
 б)
 минимален платен годишен отпуск;
 в)
 възнаграждение, включително ставки за извънреден труд; настоящата точка не се отнася за допълнителни професионални пенсионни схеми;
 г)
 здраве, безопасност и хигиена на работното място;
 д)
 защитни мерки по отношение на условията за наемане на работа на бременни жени или родилки, деца и младежи; и
 е)
 равно третиране на мъжете и жените и други разпоредби за


text:
недискриминация.
 2. За целите на настоящия раздел понятието за възнаграждение се определя от националното право и/или практика на страната, а в случая на Съюза – от националното право и/или практиката на държавата членка, на чиято територия се командирова водачът, и означава всички съставни елементи на възнаграждението, които са задължителни съгласно националните законови, подзаконови или административни разпоредби или по силата на колективни трудови договори или арбитражни решения, които са били обявени за общоприложими или се прилагат в съответствие с параграф 4 в тази страна или в тази държава членка.
 3. Специалните надбавки, свързани с командироването, се смятат за част от възнаграждението, освен ако са изплатени като възстановяване на разходи, които фактически са били направени във връзка с командироването, като пътни разходи, разходи за храна и квартирни разходи. Автомобилният превозвач възстановява такива разходи на командированите водачи в съответствие с правото и/или практиката, приложими към трудовото правоотношение.
 Когато в условията за наемане на работа, приложими за трудовото правоотношение, не се посочва кои елементи на специалната надбавка, свързана с командироването, трябва да се изплатят като възстановяване на разходи, които фактически са били направени във връзка с командироването, и кои са част от възнаграждението, цялата добавка се счита за платена като възстановяване на разходи.
 4. За целите на настоящия раздел „колективни трудови договори или арбитражни решения, които са били обявени за общоприложими“ означава колективни трудови договори или арбитражни решения, които трябва да се спазват от всички предприятия в географския район и в рамките на съответната професия или отрасъл.
 При отсъствие на система за обявяване, че дадени колективни договори или арбитражни решения са общоприложими по смисъла на първа алинея, или в допълнение към такава система, всяка от страните или, в случая на Съюза, всяка държава членка може, ако реши, да се основе на:
 —
 колективни договори или арбитражни решения, които се прилагат общо по отношение на всички подобни предприятия в географския район и в съответната професия или промишлен отрасъл; и/или
 —
 колективни договори, които са били сключени от най-представителните организации на социалните партньори на национално равнище и които се прилагат на цялата територия на държавата.
 Счита се, че съществува равно третиране по смисъла на параграф 1, когато националните предприятия в подобно положение:
 i)
 на въпросното място или в съответния отрасъл имат същите задължения като командироващите предприятия по отношение на въпросите, изброени в първата алинея на параграф 1; и
 ii)
 от тях се изисква да изпълняват такива задължения със същия резултат.
 Член 5
 Подобрен достъп до информация
 1. Всяка от страните или, в случая на Съюза, всяка държава членка публикува без ненужно забавяне и по прозрачен начин на единен официален национален уебсайт информацията за условията за наемане на работа в съответствие с националното право и/или практика, включително за съставните елементи на възнаграждението, както е посочено член 4, параграф 2 и всички условия за наемане на работа в съответствие с член 4, параграф 1.
 Всяка от страните или, в случая на Съюза, всяка държава членка гарантира точността и актуалността на информацията, предоставена на единния официален национален уебсайт.
 2. Всяка от страните или, в случая на Съюза, всяка държава


text:
членка предприема подходящите мерки, за да гарантира, че информацията, посочена параграф 1 от настоящия член, е общодостъпна безплатно по ясен, прозрачен, изчерпателен и лесно достъпен начин от разстояние и с електронни средства, във формати и в съответствие със стандарти за достъпност до уебсайтове, които осигуряват достъп на хора с увреждания, както и за да гарантира, че компетентните национални органи са в състояние да изпълняват ефективно своите задачи.
 3. Когато в съответствие с националното право, традиции и практика, включително по отношение на зачитането на автономията на социалните партньори, условията за наемане на работа, посочени в член 4, са определени в колективни трудови договори в съответствие с член 4, параграф 1, всяка от страните или, в случая на Съюза, всяка държава членка гарантира, че тези условия се предоставят по достъпен и прозрачен начин на доставчиците на услуги от другата страна и на командированите водачи, и се стреми да включи социалните партньори в това отношение. Съответната информация следва да включва по-специално различните минимални ставки на заплащане и техните съставни елементи, метода, използван за изчисляване на дължимото възнаграждение, и по целесъобразност квалификационните критерии за класифициране в различните категории на заплащане.
 4. Когато в противоречие с параграф 1 в информацията на единния официален национален уебсайт не се посочва кои условия за наемане на работа трябва да се прилагат, това обстоятелство се взема предвид в съответствие с националното право и/или практика при определянето на санкциите в случай на нарушение на настоящия раздел, доколкото е необходимо да се гарантира тяхната пропорционалност.
 5. Всяка от страните или, в случая на Съюза, всяка държава членка посочва структурите и органите, към които водачите и автомобилните превозвачи на товари могат да се обърнат за обща информация относно приложимото към тях национално законодателство и практика във връзка с техните права и задължения на нейната територия.
 Член 6
 Административни изисквания, контрол и принудително изпълнение
 1. Всяка от страните или, в случая на Съюза, всяка държава членка може да наложи само следните административни изисквания и мерки за контрол по отношение на командироването на водачи:
 а)
 задължение за превозвача, установен в другата страна, да подаде декларация за командироване до националните компетентни органи на страната или, в случая на Съюза, на държавата членка, в която водачът е командирован, най-късно в началото на командироването, като използва от 2 февруари 2022 г. многоезичен стандартен формуляр на публичния интерфейс, свързан с Информационната система за вътрешния пазар на ЕС (1) за административно сътрудничество (ИСВП); декларацията за командироване съдържа следната информация:
 i)
 самоличността на превозвача, най-малкото под формата на номера на валиден лиценз, когато такъв номер е налице;
 ii)
 данните за контакт с ръководител на транспортната дейност или друго лице за контакт в страната на установяване или, в случая на Съюза, в държавата членка на установяване, за връзка с компетентните органи на приемащата страна или, в случая на Съюза, на държавата членка, в която се предоставят услугите, и за изпращане и получаване на документи или известия;
 iii)
 самоличността, адреса на местопребиваване и номера на шофьорската книжка на водача;
 iv)
 началната дата на трудовия договор на водача и приложимото за него право;


text:
v)
 планираната начална и крайна дата на командироването; и
 vi)
 регистрационните номера на моторните превозни средства;
 б)
 задължение за превозвача да гарантира, че водачът има на хартиен носител или в електронна форма на свое разположение, и задължение за водача да съхранява и предоставя при поискване по време на проверка на пътя:
 i)
 копие от декларацията за командироване, подадена от 2 февруари 2022 г. чрез ИСВП;
 ii)
 доказателства за превозите, извършвани в приемащата страната, напр. електронна товарителница (e-CMR); и
 iii)
 тахографските записи, и по-специално обозначенията на страната или, в случая на Съюза, на държавата членка, в която водачът се е намирал при извършване на превоз, в съответствие с изискванията за регистрация и водене на отчет съгласно част Б, раздел 2 и част Б, раздел 4;
 в)
 задължение превозвачът да изпраща, считано от 2 февруари 2022 г., чрез публичния интерфейс, свързан с ИСВП, след изтичане на срока на командироването, по пряко искане на компетентните органи на другата страна или, в случая на Съюза, на държавите членки, в които е извършено командироването, копия от документите, посочени в буква б), подточки ii) и iii) от настоящия параграф, както и документацията за възнаграждението на водача, отнасяща се за периода на командироването, трудовия договор или еквивалентен документ, отчетите за отработените часове на водача и документите, удостоверяващи плащането.
 Превозвачът изпраща документацията, считано от 2 февруари 2022 г., чрез публичния интерфейс, свързан с ИСВП, не по-късно от осем седмици от датата на искането. Ако превозвачът не представи исканата документация в този срок, компетентните органи на страната или, в случая на Съюза, на държавата членка, в която е извършено командироването, могат да поискат от 2 февруари 2022 г. чрез ИСВП помощта на компетентните органи на страната на установяване или в случая на Съюза — на държавата членка на установяване. Когато е отправено такова искане за взаимопомощ, компетентните органи на страната на установяване или, в случая на Съюза, на държавата членка на установяване на превозвача получават достъп до декларацията за командироване и до друга относима информация, предоставена от превозвача от 2 февруари 2022 г. чрез публичния интерфейс, свързан с ИСВП.
 Компетентните органи на страната на установяване или, в случая на Съюза, на държавата членка на установяване, осигуряват предоставянето на исканата документация на компетентните органи на страната или в случая на Съюза — на компетентните органи на държавата членка, в която е извършено командироването, от 2 февруари 2022 г. чрез ИСВП, в рамките на 25 работни дни от деня на искането за взаимопомощ.
 Всяка от страните гарантира, че информацията, обменена от компетентните национални органи, или изпратена до тях, се използва единствено във връзка с въпросите, за които е била поискана.
 Взаимното административно сътрудничество и помощ се оказват безплатно.
 Искането за информация не пречи на компетентните органи да предприемат мерки за разследване и предотвратяване на предполагаеми нарушения на настоящия раздел.
 3. За да установи дали даден водач не трябва да се счита за командирован съгласно член 1, всяка от страните може да наложи като мярка за контрол единствено задължение на водача да съхранява и предоставя при поискване по време на проверка на


text:
пътя, на хартия или в електронна форма, доказателства за съответните превози, напр. електронна товарителница (e-CMR) и тахографски записи, както е посочено в параграф 2, буква б), подточка iii) от настоящия член.
 4. За целите на контрола превозвачът актуализира, считано от 2 февруари 2022 г., в публичния интерфейс, свързан с ИСВП, декларациите за командироване, посочени в параграф 2, буква а).
 5. Информацията от декларациите за командироване се съхранява, от 2 февруари 2022 г., в архива на ИСВП за целите на проверките за срок от 24 месеца.
 6. Страната или, в случая на Съюза, държавата членка, на чиято територия е командирован водачът, и страната или, в случая на Съюза, държавата членка, от която е командирован водачът, отговаря за наблюдението, контрола и изпълнението на задълженията, определени в настоящия раздел, и предприема подходящи мерки в случай на неспазване на изискванията на настоящия раздел.
 7. Всяка от страните или, в случая на Съюза, всяка от държавите членки гарантира, че техническите прегледи и контролът за съответствие съгласно настоящия член не са дискриминационни и/или непропорционални, като същевременно се вземат предвид съответните разпоредби на настоящия раздел.
 8. С оглед осигуряване на изпълнението на задълженията по настоящия раздел всяка от страните или, в случая на Съюза, всяка от държавите членки гарантира, че и в страната, на чиято територия водачите са командировани или са били командировани, когато водачите смятат, че са претърпели загуба или вреда поради неспазване на приложимите правила, дори след приключване на правоотношението, при което е настъпило предполагаемото неспазване на правилата, са налице ефективни механизми, чрез които командированите водачи могат да подават жалби директно срещу своя работодател и да упражняват правото си за започване на съдебни или административни производства.
 9. Параграф 8 се прилага, без да се засяга компетентността на съдилищата във всяка от страните или, в случая на Съюза, на всяка от държавите членки, както е определено по-специално в съответните инструменти на правото на Съюза и/или в международни конвенции.
 10. Всяка от страните или, в случая на Съюза, всяка от държавите членки установява правилата относно санкциите, приложими при нарушаване на националните разпоредби, приети съгласно настоящия раздел, и взема всички необходими мерки, за да гарантира тяхното прилагане и спазване. Предвидените санкции трябва да бъдат ефективни, пропорционални и възпиращи.
 Всяка от страните уведомява другата страна за тези разпоредби до 30 юни 2021 г. Те уведомяват незабавно за всички последващи техни изменения.
 Член 7
 Използване на ИСВП
 1. Считано от 2 февруари 2022 г., информацията, включително личните данни, посочени в член 6, се обменят и обработват в ИСВП, ако са изпълнени следните условия:
 а)
 страните осигуряват гаранции, че данните, обработвани в ИСВП, се използват само за целта, за която първоначално са били обменени;
 б)
 всяко предаване на лични данни на Обединеното кралство съгласно настоящия член може да се извършва единствено в съответствие с член 23, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) No 1024/2012 на Европейския парламент и на Съвета (2); и
 в)
 всяко предаване на лични данни на Съюза съгласно настоящия член може да се извършва единствено в съответствие с правилата за защита на данните относно международното предаване на


text:
данни на Обединеното кралство.
 2. Компетентните органи във всяка от страните предоставят и отнемат подходящи права за достъп на ползвателите на ИСВП.
 3. На ползвателите на ИСВП се разрешава достъп до лични данни, обработвани в ИСВП, само когато това е необходимо във връзка с работата им и изключително с цел прилагане и изпълнение на настоящия раздел.
 4. Всяка от страните или, в случая на Съюза, всяка държава членка може да разреши на компетентния орган да предоставя на националните социални партньори по друг начин, различен от ИСВП, съответната информация, налична в ИСВП, доколкото това е необходимо за проверка на спазването на правилата за командироване и в съответствие с националното законодателство и практики, при условие че:
 а)
 информацията е свързана с командироване на територията на съответната страна или, в случая на Съюза, на съответната държава членка; и
 б)
 информацията се използва изключително за целите на прилагането на правилата относно командироването.
 5. Специализираният комитет по автомобилния превоз определя техническите и процедурните спецификации за използването на ИСВП от Обединеното кралство.
 6. Всяка от страните участва в оперативните разходи на ИСВП. Специализираният комитет по автомобилния превоз определя разходите, които всяка от страните трябва да поеме.
 ЧАСТ Б
 ИЗИСКВАНИЯ КЪМ ВОДАЧИТЕ, УЧАСТВАЩИ В ПРЕВОЗА НА СТОКИ В СЪОТВЕТСТВИЕ С Член 465 ОТ НАСТОЯЩОТО СПОРАЗУМЕНИЕ
 РАЗДЕЛ 1
 УДОСТОВЕРЕНИЕ ЗА ПРОФЕСИОНАЛНА КОМПЕТЕНТНОСТ
 Член 1
 Обхват
 Настоящият раздел се прилага по отношение на извършването на дейността управление на превозно средство от всяко лице, наето или използвано от автомобилен превозвач на товари на дадена страна, предприемащо пътуванията, посочени в член 462 от настоящото споразумение, и използващо превозни средства, за които се изисква свидетелство за управление на превозно средство от категория C1, C1+E, C или C+Е или свидетелство за управление на превозно средство, признато за еквивалентно от Специализирания комитет по автомобилния превоз.
 Член 2
 Освобождавания
 Удостоверение за професионална компетентност (CPC) не се изисква за водачи на превозни средства:
 а)
 с максимална разрешена скорост, непревишаваща 45 km/h;
 б)
 използвани от или под контрола на въоръжените сили, гражданската защита, противопожарната служба, силите, които отговарят за поддържането на обществения ред, и службите за спешна медицинска помощ, когато превозът се извършва в изпълнение на задачи, възложени на тези служби;
 в)
 преминаващи през пътни изпитвания за целите на технически разработки, ремонт или поддръжка, или водачите на нови или реконструирани превозни средства, които още не са пуснати в експлоатация;
 г)
 използвани при бедствени положения или включени в спасителни мисии;
 д)
 превозващи материали, оборудване или машини, които се използват от водача на превозно средство по време на неговата работа, при условие че управлението на превозното средство не е основната дейност на водача на превозно средство; или
 е)
 използвани или наети без водач от земеделски, градинарски, горски или рибарски предприятия за превоз на стоки като част от собствената им предприемаческа дейност, освен ако управлението на превозно средство е част от основната дейност на водача или е на разстояние, по-голямо от определеното в националното право, от базата на предприятието, което притежава или наема превозното средство или го взема на лизинг.
 Член 3
 Квалификация и обучение
 1. Дейността управление на превозно


text:
средство, както е определена в член 1, подлежи на задължителна начална квалификация и задължително продължаващо обучение. За тази цел страните осигуряват:
 а)
 система за начална квалификация, съответстваща на една от следните две възможности:
 i)
 възможност, комбинираща посещаване на курс и изпит
 В съответствие с раздел 2, точка 2.1. на допълнение 31-Б-1-1 този тип начална квалификация включва задължително посещаване на курс за даден период от време. Той завършва с изпит. При успешно полагане на изпита квалификацията се удостоверява с УПК, както е предвидено в член 6, параграф 1, буква а).
 ii)
 възможност, включваща само изпити
 В съответствие с раздел 2, точка 2.2. на допълнение 31-Б-1-1 този тип начална квалификация не включва задължително посещаване на курс, а само теоретичен и практически изпит. При успешно полагане на изпитите квалификацията се удостоверява с УПК, както е предвидено в член 6, параграф 1, буква б).
 Въпреки това дадена страна може да разреши на водач да управлява превозно средство в рамките на нейната територия преди получаването на УПК, когато водачът посещава курс за професионално обучение не по-кратък от шест месеца, за максимален период от три години. В контекста на този курс за професионално обучение изпитите, посочени в подточки i) и ii) от настоящата точка, могат да бъдат взети поетапно;
 б)
 система на продължаващо обучение
 В съответствие с раздел 4 на допълнение 31-Б-1-1 продължаващото обучение включва посещаване на задължителен курс. То се удостоверява с УПК, както е предвидено в член 8, параграф 1.
 2. Дадена страна може също така да предвиди система за ускорена начална квалификация, така че водач да може да управлява превозно средство в случаите, посочени в член 5, параграф 2, буква а), подточка ii) и буква б).
 В съответствие с раздел 3 на допълнение 31-Б-1-1 ускорената начална квалификация включва посещаване на задължителен курс. Той завършва с изпит. При успешно полагане на изпита квалификацията се удостоверява с УПК, както е предвидено в член 6, параграф 2.
 3. Дадена страна може да освободи водачи на превозно средство, които са получили удостоверението за професионална компетентност, предвидено в част А, раздел 1, член 8, от изпитите, посочени в параграф 1, буква а), подточки i) и ii) и в параграф 2 от настоящия член, по дисциплините, обхванати от изпита, предвиден в тази част от настоящото приложение, и, когато е целесъобразно, от присъствие на част от курса, съответстващ на тях.
 Член 4
 Придобити права
 Водачи на превозно средство, които притежават свидетелство за управление на превозно средство от категория C1, C1+E, C или C+E, или свидетелство за управление на превозно средство, признато за еквивалентно от Специализирания комитет по автомобилния превоз, издадено не по-късно от 10 септември 2009 г., се освобождават от изискването за получаване на начална квалификация.
 Член 5
 Първоначална квалификация
 1. Достъпът до начална квалификация не изисква съответното свидетелство за управление на превозно средство да е било получено преди това.
 2. Водачите на превозно средство, предназначено за превоз на стоки, могат да управляват:
 а)
 от 18-годишна възраст:
 i)
 превозно средство, за чието управление е необходимо свидетелство за управление на превозни средства от категории С и С+Е, при условие че притежават


text:
УПК, както е посочено в член 6, параграф 1; и
 ii)
 превозно средство, за чието управление е необходимо свидетелство за управление на превозни средства от категории С1 и С1+Е, при условие че притежават УПК, както е посочено в член 6, параграф 2;
 б)
 от 21-годишна възраст: превозно средство, за чието управление е необходимо свидетелство за управление на превозни средства от категории С и С+Е, при условие че притежават УПК, както е посочено в член 6, параграф 2.
 3. Без да се засягат възрастовите граници, определени в параграф 2, водачи на превозно средство, осъществяващи превоз на стоки, които притежават УПК, както е предвидено в член 6, за една от категориите, предвидени в параграф 2 от настоящия член, се освобождават от получаване на такова УПК за другите категории превозни средства, посочени в този параграф.
 4. От водачи на превозно средство, осъществяващи превоз на стоки, които разширяват или модифицират своите дейности, за да превозват пътници или обратно, и които притежават УПК, както е предвидено в член 6, няма да се изисква да повтарят общите части на началната квалификация, а само частите, които са специфични за новата квалификация.
 Член 6
 УПК, удостоверяващо началната квалификация
 1. УПК, удостоверяващо начална квалификация
 а)
 УПК, издадено на основание посещаване на курс и полагане на изпит
 В съответствие с член 3, параграф 1, буква а), подточка i), страните изискват обучаващите се водачи на превозно средство да посещават курсове в център за обучение, одобрен от компетентните органи в съответствие с раздел 5 на допълнение 31-Б-1-1, наричан по-нататък „одобрен център за обучение“. Тези курсове трябва да обхващат всички дисциплини, посочени в раздел 1 на допълнение 31-Б-1-1.
 Това обучение завършва с успешно полагане на изпита, предвиден в раздел 2, точка 2.1. на допълнение 31-Б-1-1. Този изпит се организира от компетентните органи на страните или от институция, определена от тях, и служи да провери дали за посочените по-горе дисциплини обучаващият се водач на превозно средство притежава нивото на знания, което се изисква в раздел 1 на допълнение 31-Б-1-1. Споменатите органи или институции контролират изпита и при успешно полагане издават на водачите на превозно средство УПК, удостоверяващо началната квалификация.
 б)
 УПК, издадено на основание на изпит
 В съответствие с член 3, параграф 1, буква а), подточка ii), страните изискват обучаващите се водачи на превозно средство да полагат теоретичен и практически изпит, които са предвидени в раздел 2, точка 2.2 на допълнение 31-Б-1-1. Тези изпити се организират от компетентните органи на страните или от институция, определена от тях, и служат да проверят дали за посочените по-горе дисциплини обучаващият се водач на превозно средство притежава нивото на знания, което се изисква в раздел 1 на допълнение 31-Б-1-1. Споменатите органи или институции контролират изпитите и при успешно издържане издават на водачите на превозно средство УПК, удостоверяващо началната квалификация.
 2. УПК, удостоверяващо ускорена начална квалификация
 В съответствие с член 3, параграф 2, страните изискват обучаващите се водачи на превозно средство да посещават курсове в одобрен център за обучение. Тези курсове трябва да обхващат всички дисциплини, посочени в раздел 1 на допълнение 31-Б-1-1.
 Това обучение завършва с изпита, предвиден


text:
в раздел 3 на допълнение 31-Б-1-1. Този изпит се организира от компетентните органи на страните или от институция, определена от тях, и служи да провери дали за посочените по-горе дисциплини обучаващият се водач на превозно средство притежава нивото на знания, което се изисква в раздел 1 на допълнение 31-Б-1-1. Споменатите органи или институции контролират изпита и при успешно издържане издават на водачите на превозно средство УПК, удостоверяващо ускорена начална квалификация.
 Член 7
 Продължаващо обучение
 Продължаващото обучение се състои от обучение на правоспособни притежатели на УПК за актуализиране на знанията, които са особено важни за тяхната работа, като специално се набляга на пътната безопасност, на здравословните и безопасни условия на труд и на намаляването на въздействието на управлението на превозни средства върху околната среда.
 Това обучение се организира от одобрен учебен център в съответствие с раздел 5 на допълнение 31-Б-1-1. Обучението се състои от преподаване в класна стая, практическо обучение и — ако такива са на разположение — от обучение чрез средства на информационните и комуникационните технологии (ИКТ) или висококачествени симулатори. Ако водачът на превозно средство се премести в друго предприятие, преминатото вече продължаващо обучение трябва да се вземе предвид.
 Продължаващото обучение е предназначено за по-задълбочено изучаване и преговор на някои от дисциплините, посочени в раздел 1 на допълнение 31-Б-1-1. То обхваща различни дисциплини, като винаги включва най-малко една, която е свързана с пътната безопасност. В учебните дисциплини се вземат предвид новите елементи на съответното законодателство и технологии и доколкото е възможно, се отчитат специфичните учебни потребности на водача на превозно средство.
 Член 8
 УПК, удостоверяващо продължаващо обучение
 1. Когато водач завърши продължаващото обучение, посочено в член 7, компетентните органи на страните или одобреният център за обучение му издават УПК, удостоверяващо продължаващото обучение.
 2. Следните водачи на превозно средство трябва да преминат първи курс на продължаващо обучение:
 а)
 притежателите на УПК, посочено в член 6, в срок от пет години от издаване на това УПК; и
 б)
 водачите на превозно средство, посочени в член 4, в срок от пет години, считано от 10 септември 2009 г.
 Дадена страна може да намали или удължи сроковете, посочени в буква а) или б), с най-много две години.
 3. Водач на превозно средство, завършил първи курс на продължаващо обучение, както е посочено в параграф 2 от настоящия член, преминава продължаващо обучение на всеки пет години, преди края на валидност на УПК, удостоверяващо продължаващо обучение.
 4. Притежатели на УПК, както са посочени в член 6, или на УПК, както е посочено в параграф 1 от настоящия член, и водачите на превозно средство, посочени в член 4, които са престанали да упражняват професията и не отговарят на изискванията на параграфи 1, 2 и 3 от настоящия член, преминават курс на продължаващо обучение, преди отново да започнат да упражняват професията.
 5. Водачи на превозно средство, които извършват автомобилен превоз на стоки, завършили курсове за продължаващо обучение за една от категориите, предвидени в член 5, параграф 2, се освобождават от задължението да преминават продължаващо обучение за друга от категориите, предвидени в посочения параграф.
 Член 9
 Правоприлагане
 Компетентните органи на


text:
дадена страна или прикрепят директно в разрешителното (свидетелството) за управление на водача, освен съответните категории на свидетелството, отличителен знак, който удостоверява притежаването на УПК и посочва датата на изтичане, или въвеждат специална карта за квалификация на водача, която трябва да бъде съставена в съответствие с образеца, възпроизведен в допълнение 31-Б-1-2. Всеки друг образец може да бъде приемлив, при условие че е признат за еквивалентен от Специализирания комитет по автомобилния превоз. Картата за квалификация на водача или всеки еквивалентен документ, както е посочено по-горе, издаден от компетентните органи в една от страните, се признава от другата страна за целите на настоящия раздел.
 Водачите трябва да могат да представят, по искане на който и да е упълномощен инспектор, разрешително (свидетелство) за управление или специфична карта за квалификация на водача или еквивалентен документ, върху който е поставен отличителния знак, потвърждаващ притежаването на УПК.
 Допълнение 31-Б-1-1
 ИЗИСКВАНИЯ ЗА МИНИМАЛНА КВАЛИФИКАЦИЯ И ОБУЧЕНИЕ
 За да се гарантира, че правилата, регулиращи автомобилния превоз на стоки, обхванат от част две, позиция три, дял I на настоящото споразумение, са възможно най-хармонизирани, минималните изисквания за квалификация и обучение на водачите, както и за одобряване на центровете за обучение са определени в раздели 1—5 от настоящото допълнение. Всяко друго съдържание на квалификацията или обучението може да бъде приемливо, при условие че е счетено за еквивалентно от Специализирания комитет по автомобилния превоз.
 РАЗДЕЛ 1
 СПИСЪК НА ДИСЦИПЛИНИТЕ
 Знанията, които трябва да се вземат предвид от страните при създаването на началната квалификация и продължаващото обучение на водачите на превозно средство, трябва да включват най-малко темите в настоящия списък. Обучаващите се водачи на превозни средства трябва да постигнат равнището на знания и практическа компетентност, необходими за безопасно управляване на всички превозни средства от съответната категория. Минималното равнище на знания не може да бъде по-малко от равнището, достигнато при задължителното обучение, допълнено с професионално обучение.
 1. Обучение за напреднали по рационално управление на превозно средство на базата на изискванията за безопасност
 1.1
 Цел: да знае характеристиките на предавателната система, за да я използва по възможно най-добър начин:
 криви, свързани с въртящия момент, мощност и специфична консумация на двигателя, област на оптимално използване на оборотомера, обвивни диаграми на отношението на предавателната кутия.
 1.2
 Цел: да познава техническите характеристики и работата на регулаторите за безопасност, за да контролира превозното средство, да минимизира износването и да предотвратява неправилното функциониране:
 граници на използване на спирачки и забавители, комбинирано използване на спирачки и забавители, по-добро използване на отношението скорост/предавка, използване на инерцията на превозното средство, използване на начини за забавяне и спиране по наклонени надолу участъци, действие в случай на отказ, използване на електронни и механични устройства като електронна стабилизираща програма (ESP), усъвършенствани системи за аварийно спиране (AEBS), антиблокираща спирачна система (ABS), системи за контрол на теглителната сила (TCS) и бордови системи за наблюдение (IVMS), както и други устройства за подпомагане или автоматизиране на дейността на водача, които са одобрени за употреба.
 1.3
 Цел: способност за оптимизиране на консумацията на гориво:
 оптимизация на разхода на гориво чрез прилагане на ноу-хау по отношение на точки 1.1. и 1.2, значение на


text:
предвиждането на транспортния поток, подходяща дистанция спрямо други превозни средства и използване на инерцията на превозното средство, стабилна скорост, плавен стил на управление и подходящо налягане на гумите, както и запознатост с интелигентните транспортни системи, които подобряват ефикасното управление и подпомагат планирането на маршрута.
 1.4
 Цел: способност да предвижда и оценява рисковете в пътното движение и да се съобразява с тях:
 да е наясно с различните пътни условия, пътното движение и атмосферните условия и да се съобразява с тях, да предвижда предстоящи събития; да разбира как да подготвя и да планира пътуването по време на необичайни атмосферни условия; да е запознат с използването на свързаното спасително оборудване и да разбира кога пътуването трябва да бъде отложено или отменено поради извънредни атмосферни условия; да се съобразява с рисковете на пътното движение, включително опасно поведение при участие в пътното движение или разсейване при управление на превозно средство (поради използването на електронни устройства, хранене, пиене и т.н.); да разпознава опасните ситуации и да се съобразява с тях и да бъде в състояние да се справя с произтичащия от тях стрес, по-специално по отношение на размерите и масата на превозните средства и уязвимите участници в пътното движение, като пешеходци, велосипедисти и водачи на двуколесни МПС;
 да разпознава евентуалните опасни ситуации и правилно да тълкува как те може да се превърнат в ситуации, в които сблъсъкът е неизбежен, и да подбира и изпълнява действия, които способстват за повишаване на безопасността в такава степен, че все пак сблъсъкът да може да се предотврати, в случай че евентуалните опасности настъпят.
 1.5
 Цел: способност за натоварване на превозното средство при надлежно отчитане на правилата за безопасност и правилно използване на превозното средство:
 сили, които оказват въздействие на превозно средство в движение, използване на предавателното отношение в съответствие с товара на превозното средство и профила на пътя, използване на автоматични предавателни системи, изчисляване на полезния товар на превозното средство или на състава от превозни средства, изчисляване на общ обем, разпределение на товар, последствия от претоварване на оста, стабилност и център на тежестта на превозното средство, видове опаковки и палети;
 основни категории товари, които се нуждаят от прикрепване, техники за затягане и прикрепване, използване на закрепващи ленти, проверка на устройства за прикрепване, използване на оборудване за манипулиране, поставяне и махане на покривало.
 2. Прилагане на правната уредба
 2.1
 Цел: да познава социалната среда на автомобилния транспорт и уреждащата го правна уредба:
 максимални работни периоди, специфични за транспортната промишленост; принципи, прилагане и последствия на правилата, свързани с времето на управление и периодите на почивка, и на правилата, свързани с тахографите; санкции за неизползване, неправилно използване или манипулиране на тахографа; познаване на социалната среда на автомобилния транспорт: права и задължения на водачите на превозни средства по отношение на началната квалификация и продължаващото обучение.
 2.2
 Цел: да познава правната уредба относно превоза на стоки:
 разрешителни за извършване на превоз, документи, които трябва да се носят в превозното средство, забрана за ползване на определени пътища, пътни такси, задължения по типови договори за превоз на товари, изготвяне на документи, които съставляват договора за транспорт, международни


text:
транспортни разрешения, задължения по Конвенцията за договора за международен автомобилен превоз на стоки (CMR), съставена в Женева на 19 май 1956 г., изготвяне на международна товарителница, преминаване през граница, спедитори, специални документи, които придружават товарите.
 3. Здравна, пътна и екологична безопасност, предоставяне на услуги, логистика
 3.1
 Цел: да осведоми водачите на превозно средство за рисковете на пътя и за произшествия при работа:
 типове произшествия при работа в транспортния сектор, статистика на пътнотранспортни произшествия, участие на камиони/междуградски автобуси, човешки, материални и финансови последици.
 3.2
 Цел: способност за предотвратяване на криминални престъпления и трафик на нелегални имигранти:
 обща информация, последствия за водачи на превозно средство, превантивни мерки, списък за проверка, законодателство за отговорността на превозвача.
 3.3
 Цел: способност за предотвратяване на физически рискове:
 ергономични принципи; движения и пози, които представляват опасност, физическа годност, упражняване на манипулиране, лична защита.
 3.4
 Цел: осведоменост за важността на физическите и умствени способности:
 принципи на здравословно балансирано хранене, въздействие на алкохол, наркотици и други вещества, които могат да повлияят върху поведението, симптоми, причини, ефекти на умора и стрес, основната роля на основния цикъл работа/почивка.
 3.5
 Цел: способност за оценка на аварийни ситуации:
 поведение при аварийна ситуация: оценка на ситуацията, избягване на усложнения на произшествието, повикване на помощ, помагане на пострадалите и даване на първа помощ, реакция в случай на пожар, евакуиране на намиращите се в камиона, реакция в случай на агресия; основни принципи на изготвяне на отчет за произшествие.
 3.6
 Цел: способност за възприемане на поведение, което подпомага подобряването на имиджа на компанията:
 поведение на водача и имидж на компанията: значение за компанията на стандарта на обслужването, предоставено от водача на превозно средство, ролите на водача на превозно средство, хората, с които водачът на превозно средство ще се занимава, поддръжка на превозно средство, организация на работата, търговски и финансови ефекти на спор.
 3.7
 Цел: да познава икономическата среда на автомобилния превоз и организацията на пазара:
 автомобилен транспорт във връзка с другите начини на транспорт (конкуренция, товароизпращачи), различни автомобилни транспортни дейности (превоз за сметка на насрещната страна, за собствена сметка, спомагателни транспортни дейности), организация на основните типове транспортни дружества и спомагателни транспортни дейности, различни транспортни специализации (камиони-цистерни, контролирана температура, опасни товари, превоз на животни и т.н.), развитие на отрасъла (диверсификация на предоставяните услуги, автомобилен транспорт — железопътен транспорт, подизпълнение и т.н.).
 РАЗДЕЛ 2
 ЗАДЪЛЖИТЕЛНА НАЧАЛНА КВАЛИФИКАЦИЯ, ПРЕДВИДЕНА В ЧАСТ Б, РАЗДЕЛ 1, Член 3, ПАРАГРАФ 1, БУКВА А)
 Дадена страна може да включи друго специфично обучение, свързано с автомобилен превоз на стоки, което се изисква съгласно нейното законодателство, като част от обучението по настоящия раздел и по раздел 3 от настоящото допълнение.
 2.1. Възможност за комбиниране на посещаване на курс и изпит
 Началната квалификация трябва да включва преподаването на всички дисциплини в списъка, поместен в раздел 1 от настоящото допълнение. Продължителността на тази начална квалификация трябва да бъде 280 часа.
 Всеки обучаващ се водач на превозно средство трябва да управлява индивидуално най-малко 20 часа превозно средство от съответната категория, което отговаря най-малко на изискванията за изпитните превозни средства.
 Когато управлява превозно средство индивидуално, обучаващият се водач на превозно


text:
средство трябва да се придружава от инструктор, нает от одобрен център за обучение. Всеки обучаващ се водач на превозно средство може да управлява превозно средство в продължение на максимум осем часа от 20-те часа индивидуално управление на превозно средство на специален терен или на висококачествен симулатор, така че да се оцени обучението по рационално управление на превозно средство на базата на нормите за безопасност, по-специално по отношение на управлението на превозното средство при различни пътни условия и начина, по който те се променят при различните атмосферни условия и през деня и нощта, както и способността за оптимизиране на разхода на гориво.
 Някоя от страните и, в случая на Съюза, някоя държава членка може да разреши част от обучението да бъде предоставено от одобрен център за обучение посредством инструменти, свързани с ИКТ, например електронно обучение, като в същото време се гарантира, че се поддържат високото качество и ефективността на обучението, и като се избират дисциплините, при които инструментите, свързани с ИКТ, могат да се използват най-ефективно. В такива случаи се изискват надеждна идентификация на потребителя и подходящи средства за контрол.
 За водачите на превозни средства, посочени в част Б, раздел 1, член 5, параграф 4, продължителността на началната квалификация трябва да бъде 70 часа, включително пет часа индивидуално управление на превозно средство.
 В края на обучението компетентните органи на страните или институцията, определена от тях, подлагат водача на превозно средство на писмен или устен изпит. Изпитът трябва да включва поне по един въпрос по всяка от целите в списъка на дисциплините, поместен в раздел 1 от настоящото допълнение.
 2.2 Възможност, включваща изпит
 Компетентните органи на страните или институцията, определена от тях, организират посочените по-горе теоретични и практически изпити, за да се провери дали обучаващият се водач на превозно средство притежава нивото на знания, изисквано в раздел 1 от настоящото допълнение, по изброените в него дисциплини и за посочените в него цели.
 а)
 Теоретичният изпит се състои от най-малко две части:
 i)
 въпроси, включително въпроси с избор от няколко отговора, въпроси, които изискват пряк отговор, или комбинация от двете; и
 ii)
 ситуационни задачи.
 Минималната продължителност на теоретичния изпит трябва да бъде четири часа.
 б)
 Практическият изпит се състои от две части:
 i)
 изпит по управление на превозно средство, насочен към оценяване на обучението по рационално управление на превозно средство на базата на правилата за безопасност. Изпитът трябва да се проведе, когато това е възможно, по пътища извън застроени зони, по бързи пътища или магистрали (или подобни пътища) и на всички видове градски главни пътища, представящи различни типове трудности, които водачът на превозно средство може да срещне. Желателно е този изпит да се проведе при различни условия на натовареност на движението. Времето за управление на превозно средство по пътя трябва да се използва оптимално, за да се оцени кандидатът във всички ситуации на движението, които вероятно ще срещне. Минималната продължителност на изпита трябва да бъде 90 минути;
 ii)
 практически изпит, обхващащ най-малко раздел 1, точки 1.5, 3.2, 3.3 и 3.5 от настоящото допълнение.
 Минималната продължителност на този изпит трябва да бъде 30 минути.


text:
Превозното средство, използвано за практическия изпит, трябва да отговаря най-малко на изискванията за изпитни превозни средства.
 Практическият изпит може да бъде допълнен с трети изпит, който се провежда на специален терен или на възможно най-добър симулатор, така че да се оцени обучението по рационално управление на превозно средство на базата на изискванията за безопасността, в частност по отношение на манипулиране на превозно средство при различни пътни условия и начина, по който те се променят при различните атмосферни условия и през деня и нощта.
 Продължителността на този изпит по избор не е фиксирана. Ако водач на превозно средство държи такъв изпит, неговата продължителност може да се извади от деветдесетте минути на изпита по управление на превозно средство, посочен в подточка i), но изважданото време не може да превишава 30 минути.
 За водачите на превозно средство, посочени в част Б, раздел 1, член 5, параграф 4, теоретичният изпит трябва да бъде ограничен до дисциплините, посочени в раздел 1 от настоящото допълнение, които засягат превозно средство, за които се прилага новата начална квалификация. Въпреки това, тези водачи на превозно средство трябва да преминат целия практически изпит.
 РАЗДЕЛ 3
 УСКОРЕНА НАЧАЛНА КВАЛИФИКАЦИЯ, ПРЕДВИДЕНА В ЧАСТ Б, РАЗДЕЛ 1, Член 3, ПАРАГРАФ 2 ОТ ПРИЛОЖЕНИЕ 31
 Ускорената начална квалификация трябва да включва преподаването на всички дисциплини в списъка, поместен в раздел 1 от настоящото допълнение. Нейната продължителност трябва да бъде 140 часа.
 Всеки обучаващ се водач на превозно средство трябва да управлява индивидуално най-малко 10 часа превозно средство от съответната категория, което отговаря най-малко на изискванията за изпитните превозни средства.
 Когато управлява превозно средство индивидуално, обучаващият се водач на превозно средство трябва да се придружава от инструктор, нает от одобрен център за обучение. Всеки обучаващ се водач на превозно средство може да управлява в продължение на максимум четири часа от 10-те часа индивидуално управление на превозно средство на специален терен или на висококачествен симулатор, така че да се оцени обучението по рационално управление на превозно средство на базата на нормите за безопасност, по-специално по отношение на управлението на превозното средство при различни пътни условия и начина, по който пътните условия се променят при различни атмосферни условия и през деня и нощта, както и способността за оптимизиране на разхода на гориво.
 Разпоредбите на раздел 2, точка 2.1., четвърта алинея от настоящото допълнение се прилагат също така за ускорената начална квалификация.
 За водачите на превозни средства, посочени в част Б, раздел 1, член 5, параграф 4, продължителността на ускорената начална квалификация трябва да бъде 35 часа, включително два часа и половина индивидуално управление на превозно средство.
 В края на обучението компетентните органи на страните или институцията, определена от тях, подлагат водача на превозно средство на писмен или устен изпит. Изпитът трябва да включва поне по един въпрос по всяка от целите в списъка на дисциплините, поместен в раздел 1 от настоящото допълнение.
 Дадена страна може да включи друго специфично обучение, свързано с автомобилен превоз на стоки, изисквано съгласно нейното законодателство, като част от обучението по настоящия раздел.
 РАЗДЕЛ 4
 ЗАДЪЛЖИТЕЛНО ПРОДЪЛЖАВАЩО ОБУЧЕНИЕ, ПРЕДВИДЕНО В ЧАСТ Б, РАЗДЕЛ